Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] (позивач) подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що між нею та чоловіком зникло взаєморозуміння і взаємоповага. На даний час вони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, суду пояснила, що вони рік не проживають разом. Відповідач не займається вихованням дітей. Збереження сім'ї неможливе. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Заяви учасників справи. Відповідачем 14.09.2018 подано заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.13). Позивачем 28.11.2018 подано заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.20). Процесуальні дії у справі. 24.09.2018 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с.14). Ухвалою від 10.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.15-16). Ухвалою від 03.12.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.22). Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24.01.2009 у Відділі реєстрації актів цивільного стану міста Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №12. Після реєстрації шлюбу дружині прізвище змінено на «[PERSON]». Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 02.04.2015 серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до свідоцтв про народження від 02.04.2015 (серія [NUMBER]) та 03.06.2015 ([NUMBER]) (а.с.7, 8), сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв'язку з бажанням одного з подружжя (дружини) припинити шлюбні відносини та наявності у сторін спільних дітей, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за їхньою заявою. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України. Так, за приписом частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 104, 110 та 113 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу, право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб'єктивних прав та юридичних обов'язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не проживають разом та не підтримують жодних стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з висловленої нею у судовому засіданні позиції, а відповідач позов визнав повністю, про що свідчить подана ним відповідна заява. Враховуючи вищевикладене в своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає до задоволення повністю. На підставі статей 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved