Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

публічне акціонерне товариство Фідобанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 26.03.2012 р. між ПАТ Ерсте Банк правонаступником якого є ПАТ Фідобанк та відповідачем було укладено кредитний договір (споживчий) №014/\J/3/001, відповідно до якого відповідач отримав як позичальник від позивача кредит в розмірі 15000,00 грн. строком 36 календарних місяців зі сплатою 35% річних. Відповідно до п.2.2. договору повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється позивальником щомісячно 20 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту згідно з графіком погашення кредиту, що є невідємною частиною кредитного договору. Свої зобовязання за кредитним договором позивач виконав повністю, надавши грошові кошти [PERSON]А в сумі 15000 грн., однак відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує. Станом на 31.03.2014 р. борг відповідача перед позивачем становить 19922 грн. 29 коп., в т.ч.: по кредиту 13968 грн.01 коп., по сплаті процентів 5954 грн. 28 коп. Позивач просить суд винести рішення, яким: достроково стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 19922 грн. 29 коп. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, направив суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позов підтримує, просить його задоволити в повному обсязі. Відповідач в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Суду відповідач пояснив, що не міг своєчасно сплачувати кредит оскільки з серпня 2012 р. по березень 2016 р. відбував покарання за кримінальним злочином, ні позивач, ні первісний кредитор ПАТ «Ерсте Банк» до нього з вимогами в місця відбування покарання не зверталися, позивач неправомірно звернувся з вимогою про дострокове стягнення коштів оскільки така вимога повинна бути заявлена з вимогою про розірвання кредитного договору, крім того йому невідомо в якій частині прав і обовязків позивач є правонаступником первісного кредитору, а тому позов, на його думку, задоволенню не підлягає. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 26.03.2012 р. між ПАТ Ерсте Банк правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір з фізичною особою № 014/\J/3/001(споживчий кредит «Ортимальний»), відповідно до якого [PERSON] отримав як позичальник від позивача кредит в розмірі 15000,00 грн. строком до 26.03.2015 р. із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 35% річних (згідно п.1.1 кредитного договору). Відповідно до п. 2.2. Кредитного договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься щомісячно до 20 числа кожного місяця згідно графіка погашення(додаток № 2), що є невідємною частиною цього договору. Згідно приєднаного до матеріалів справи графіку розрахунків вбачається, що щомісячний платіж по сплаті тіла кредиту та відсотків за користування кредитом сторони обумовили в розмірі 669 грн.08к. щомісячно. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідач [PERSON] умови кредитного договору не виконував. Станом на 31.03.2014 р. борг відповідача по кредитному договору складав 19922,29 грн., в т.ч.: по кредиту 13968 грн. 01 коп., по сплаті процентів 5954 грн. 28 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем (а.с.2). На день винесення рішення заборгованість відповідача по кредитному договору не змінилась оскільки позивачем позовні вимоги не змінювались, а відповідачем розмір заборгованості не оспорено. Суд критично оцінює заперечення відповідача на позов. На думку суду, та обставина, що відповідач перебував під вартою 03.08.2012 р. по 10.03.2016 р., що підтверджується довідкою про звільнення копія якої приєднана до матеріалів справи(а.с. 71), не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог позивача. Підлягають відхиленню також заперечення відповідача що позивач не надав доказів в якій частині він є правонаступником ПАТ Ерсте Банк оскільки відповідно до витягу із статуту який приєднаний позивачем до матеріалів справи(а.с.17) в п.1.1 абз.3 зазначено, що публічне акціонерне товариство «Фідобанк» є правонаступником всіх прав та обовязків публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк». Відповідно до розяснень, які містяться в абз.2 п.29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»(із змінами та доповненнями): «Передбачене статтею 1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від предявлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК» В звязку з цим суд критично оцінює заперечення відповідача, що позов не може бути задоволено оскільки позивач додатково не предявив вимоги про розірвання кредитного договору. Оскільки заборгованість відповідача [PERSON] по кредитному договору № 014/ZAPU8J/3/001337 від 26.03.2012 р. складає 19922 грн. 29 коп.,. а тому позовні вимоги позивача щодо дострокового стягнення заборгованості по кредитному договору підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved