Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року позов [PERSON], [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ПРАВЕКС-БАНК», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергеєва Олександра Олександровича, треті особи: [PERSON], [PERSON], Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві про скасування виконавчих написів було задоволено. Зазначеним рішенням визнано такими, що не підлягають виконанню: виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергеєва Олександра Олександровича вчинений 01 червня 2012 року, зареєстрований у реєстрі за № 539, про звернення стягнення на заборгованість в сумі еквівалентній 296 711,18 дол. США з поручителя [PERSON] за зобов'язаннями які виникли за договором поруки № 855-001/07Ф-3; виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергеєва Олександра Олександровича вчинений 01 червня 2012 року, зареєстрований у реєстрі за № 538, про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] та виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергеєва Олександра Олександровича вчинений 11 червня 2012 року, зареєстрований у реєстрі за № 579, про звернення стягнення на заборгованість в сумі еквівалентній 296711,18 дол. США з поручителя [PERSON] за зобов'язаннями які виникли за договором поруки № 855-001/07Ф-2. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.07.2017 року цивільну справу за позовом [PERSON], [PERSON] до ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергеєва О.О., треті особи: [PERSON], [PERSON], Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві про скасування виконавчих написів було повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат (а.с. 203-203 зв.). Представником позивачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] до суду подано заяву у якій просить провести судове засідання по вирішенню питання ухвалення додаткового рішення у його відсутності та відсутності позивачів, також у заяві зазначив, що підтримує раніше заявлене ним у ході розгляду справи клопотання про покладення на позивачів сплачених ними судових витрат за подачу позову. В судове засідання сторони та терті особи не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, що відповідно до положень ч. 3 ст. 220 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. При ухваленні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат. З матеріалів справи убачається, що при подачі позовної заяви позивачами було сплачено судовий збір у наступних розмірах: відповідно квитанції від 03.12.2016 р. в сумі 580 грн. (а.с. 2), по квитанції від 05.12.2016 року в сумі 580 грн. (а.с. 3), по квитанції від 19.12.2016 р. в сумі 246 грн. 80 коп. (а.с. 38) та по квитанції від 19.12.2016 р. в сумі 246 грн. 80 коп. (а.с. 39). Отже, загалом було сплачено судовий збір на загальну суму 1 653 грн. 60 коп. На час подачі позову, відповідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, підлягав сплаті судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Згідно положень ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно вимог ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру. За нормою ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З урахуванням викладеного, оскільки позов поданий двома позивачами, якими заявлялись три немайнові вимоги, підлягав сплаті судовий збір у розмірі по 1 653 грн. 60 коп. кожним з позивачів (551,20 грн. х 3), тобто загалом у розмірі 3 307 грн. 20 коп. При цьому позивачами сплачено 1 653 грн. 60 коп., які представник позивачів просив з відповідачів не стягувати та покласти понесені позивачами судові витрати на останніх. У зв'язку із зазначеним, відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 653 грн. 60 коп.

Outcome: approved