Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №MKXRRX02220016 від 09.01.2008 року відповідачка отримала кредит у розмірі 1788,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», та «Тарифами банку» складає між ними Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачкою взяті на себе зобовязання не виконануються належним чином, станом на 23.02.2016 року її заборгованість за договором становить 29772,28 гривень, з яких: 1588,00 грн. заборгованість за кредитом; 130,80 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.; 265,54 заборгованість по комісії за користування крелитом; 27787,92 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань; 500 грн. штраф (фіксована частина: 995,50 штраф (процентна складова). З урахуванням суми 9862,32 грн., яка задоволена рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 04.10.2011 року просить стягнути 21405,46 заборгованості. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, в позовній заяві просить розглянути справу за його відсутності, протии заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце слухання справи повідомлявся належним через за місцем реєстрації, а тому, враховуючи положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та те, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України суд, за згоди представника позивача, розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Виходячи зі змісту статей 627, 629 ЦК України, законодавець зазначив, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу. А договір є обов'язковим для виконання сторонами. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до заяви позичальника №MKXRRX02220016 від 09.01.2008 року відповідачка 09 січня 2008 року отримала кредит у розмірі 1788,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка [PERSON] своїм підписом на заяві позичальника надала згоду на те, що ця заява разом із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (СТАНДАРТ), а також Тарифами банку є кредитно-заставним договором, а також підтвердила, що ознайомлена та згодна з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (СТАНДАРТ). Відповідно до заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 04 жовтня 2011 року стягнуто з [PERSON] заборгованість у розмірі 9862,32 гривень за договором №MKXRRX02220016 від 09 січня 2008 року Згідно розрахунку заборгованості станом на 23.02.2016 року заборгованість відповідача за договором №MKXRRX02220016 від 09 січня 2008 року становить 21405,46 гривень з вирахуванням 9862,32 гривень (суми за кредитом, задоволеної раніше судом), з яких: 1588,00 грн. заборгованість за кредитом; 130,80 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.; 265,54 заборгованість по комісії за користування крелитом; 27787,92 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань; 500 грн. штраф (фіксована частина): 995,50 штраф (процентна складова). . Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок. У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором №MKXRRX02220016 від 09 січня 2008 року з відповідачки є підставними і підлягають до задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що в даному випадку становить 1378,00 гривень сплаченого судового збору

Outcome: approved