overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 08 квітня 2014 року позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON], про поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою задоволено частково. [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить ухвалити по вищезазначеній цивільній справі додаткове рішення, посилаючись на те, що він не може зареєструвати право власності на належне йому майно, оскільки в резолютивній частині рішення не вказано, що житловий будинок був розділений. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Розглянувши матеріали справи, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку ухвалити додаткове рішення по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 14 червня 2007 року визнано дійсним договір купівлі-продажу 3/10 частин житлового будинку по [ADDRESS] в м.Ізмаїлі Одеської області, укладений між [PERSON] та Ізмаїльською міською радою. [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить ухвалити по вищезазначеній цивільній справі додаткове рішення, в якому зазначити про визнання за нею права власності на 3/10 частини житлового будинку по [ADDRESS] в м.Ізмаїлі Одеської області, посилаючись на те, що в тексті рішення зазначено про визнання за нею права власності на дані частини житлового будинку, однак в резолютивній частині рішення це не вказано. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Розглянувши матеріали справи, враховуючи те, що з рішення суду від 14 червня 2007 року вбачається, що позивачкою заявлялися позовні вимоги щодо визнання за нею права власності на 3/10 частини житлового будинку по [ADDRESS] в м.Ізмаїлі Одеської області, з приводу цієї позовної вимоги надавалися докази та пояснення, в мотивувальній частині рішення вказано, що суд вважає договір купівлі-продажу дійсним та визнає за позивачкою право власності на спірну частину житлового будинку, однак в резолютивній частині рішення це не зазначено, а тому суд вважає за необхідне подану заяву задовольнити та доповнити рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 червня 2007 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 30 вересня 2014 року позов [PERSON] до [PERSON] про виділ частки в окремий об'єкт нерухомості було задоволено, позов [PERSON] до [PERSON] про поділ та виділ частки в натурі в окремий обєкт нерухомості та припинення права спільної часткової власності задоволено частково. [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить ухвалити по вищезазначеній цивільній справі додаткове рішення, посилаючись на те, що він не може зареєструвати право власності на належне йому майно, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на обєкт нерухомості по вул. Леніна, 66 в м.Ізмаїлі Одеської області відкритий розділ на будівлю, обєкт житлової нерухомості. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Розглянувши матеріали справи, враховуючи те, що з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 13949545 від 04 грудня 2013 року дійсно вбачається, що обєктом нерухомого майна по вул. Леніна, 66 в м.Ізмаїлі Одеської області є будівля, обєкт житлової нерухомості, а в рішенні суду було вказано, що проводиться поділ нежитлової будівлі, що позбавляє заявника можливості зареєструвати право власності на належне йому майно, а тому суд вважає за необхідне подану заяву задовольнити та доповнити рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30 вересня 2014 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.11.2021 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] ,зареєстрований Новоіванівською сільською радою Арцизького району Одеської області 08.08.1998 року, актовий запис №08, розірвано. 10.11.2021 року представник [PERSON] - адвокат Петров В.С. надав суду заяву про прийняття додаткового рішення та стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 908,00 грн. [PERSON] та її представник адвокат Петров В.С. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи сповіщені належним чином. Представник позивачки - адвокат Петров В.С. надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, заяв чи клопотань по справі суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що при ухвалені рішення по справі не вирішено питання щодо стягнення судового збору. Згідно ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року у розмірі 2270,00 грн. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір в сумі 908,00 грн. Враховуючи викладене, оскільки при ухваленні рішення судом не вирішено питання про стягнення судового збору, суд приходить до висновку, що заява представника позивачки підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 квітня 2018 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] , [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, задоволені у повному обсязі. 12.12.2018 року представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» - Морозов О.В . звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом в резолютивній частині рішення не вказано суму заборгованості, яка підлягає стягненню, крім того в резолютивній частині зазначеного рішення вказана стартова ціна майна з позначкою «не нижче», що суперечить вимогам ст.39 ЗУ «Про іпотеку» та ч. 1 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» оскільки сторони мають право узгодити вартість майна для його реалізації. В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки не повідомили. Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Вивчавши матеріали справи та заяву представника позивача, суд дійшов до наступного висновку. Згідно п.п. 1,2 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати. Дійсно судом при ухвалені рішення помилково не була вказана сума заборгованості, тому є підстави в винесення додаткового рішення в цій частині. Що стосується позовної вимоги «за початковою ціною не нижче 8648600,00 гривень» - вказані вимоги маються в позовній заяві, сторони давали пояснення що і вказано в рішенні суду. Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.(ч.1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 3, 4 ст.270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що заява представника позивача підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.07.2015 року задоволений позов Комунального підприємства Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго до [PERSON] про стягнення заборгованості, у зустрічному позові [PERSON] до комунального підприємства Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго про порушення прав споживача,- відмовлено. 09.03.2016 року представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскількисудом не вирішено питання про судові витрати у повному обсязі, а саме стягнено з відповідача судовий збір в розмірі 121 гривня 80 копійок, замість 243 гривні 60 копійок. Таким чином, просить винести додаткове рішення, яким стягнути судовий збір в розмірі 121 гривня 80 копійок, який не було стягнуто. Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Частина 1 ст.220 ЦПК України визначає, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи викладене, а також ту обставину, що судом під час ухвалення рішення від 06.07.2015 року не вирішено питання про судові витрати у повному обсязі, суд дійшов до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 121 гривні 80 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 червня 2019 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON] , стягнуто аліменти з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 6 000, 00 (шість тисяч гривень) грн. щомісячно, починаючи з 14.11.2017 року і до 15.05.2019 року. Однак в резолютивній частині рішення судом не вирішено питання щодо допуску негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць та про судові витрати. Сторони у судове засідання не викликалися. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що є підстави для ухвалення додаткового рішення. Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати та суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» Від сплати\~судового збору\~під час\~розгляду справи\~в усіх\~судових інстанціях\~звільняються позивачі\~-\~у справах\~про стягнення\~аліментів,\~збільшення їх\~розміру,\~оплату додаткових\~витрат на\~дитину,\~стягнення неустойки\~(пені)\~за прострочення\~сплати аліментів,\~індексацію аліментів\~чи зміну\~способу їх\~стягнення,\~а також\~заявники у\~разі подання\~заяви щодо\~видачі судового\~наказу про\~стягнення аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.\~141\~ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Як вбачається з рішення суду від 07.06.2019 року при ухваленні останнього судом не вирішено питання про негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - у межах суми платежу за один місяць та про стягнення судового збору, тому суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.11.2017 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено. Разом з тим, судом встановлено, що не було вирішено питання про відшкодування моральної шкоди та судових витрат. Вивчивши матеріали справ суд прийшов до наступного висновку. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення та якщо судом не вирішено питання про судові витрати, відповідно до ч.1,3 ст.270 ЦПК України. Згідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст.1167 ЦК України. Відповідно до\~ч.6 ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.ч.1,2\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням вимог розумності та справедливості за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди - 4\~000 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та у відповідності до норм ст.ст.133, 141 ЦПК України: 440,96 (80% від 551,20) грн. судовий збір та 800 грн. витрати на правову допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.12.2015 року задоволений позов [PERSON] до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації, про надання права на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька. Проте, як вбачається із вищезазначеного рішення, судом не вирішено питання про судові витрати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Частина 1 ст.220 ЦПК України визначає, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи викладене, а також ту обставину, що судом під час ухвалення рішення від 17.12.2015 року не вирішено питання про судові витрати, суд дійшов до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 487 гривень 20 копійок та комісія банку у сумі 7 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.04.2019 р. частково задоволено вищевказані позовні вимоги. Представником позивача до суду подана заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідачів витрат, пов`язаних з надання позивачу професійної правової допомоги у розмірі 8\~000,00 грн. Представник позивача надав до суду заяву справи без його участі Відповідачі до судового засідання не з`явились, повідомлялись про дату та час судового засідання належним чином, причини неявки суду невідомі. Вивчивши заяву та матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно до п.3 ч.1 ст.270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що 25 квітня 2019 рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області задоволено позовні вимоги [PERSON] до відповідача [PERSON] , у задоволенні позовних вимог до [PERSON] відмовлено (а.с.101-102). Разом з тим, судом не було вирішено питання про стягнення витрат, пов`язаних з наданням позивачу професійної правової допомоги. Відповідно до доповнень до позовної заяви від 27.03.2019 року та наданої до неї угоди про порядок та розмір сплати послуг адвоката, акту виконаних робіт, позивач просить стягнути з відповідачів витрати у розмірі 8\~000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 17 (а.с.84-90). Згідно частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (надання послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 4\~000,00 грн. Крім того,\~виходячи з\~того,\~що позовні\~вимоги задоволено\~лише до\~ [PERSON] ,\~судові витрати\~у виді\~витрат на професійну правничу допомогу підлягають стягненню лише з вказаного відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.03.2014 року частково задоволений позов [PERSON] до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - [PERSON], [PERSON], [PERSON], КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради, про усунення перешкод, визначення для проживання приміщення і надання можливості провести перепланування квартири, у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Ізмаїльський МВ ГУ ДМС України в Одеській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - відмовлено. Проте, як вбачається із вищезазначеного рішення, судом не вирішено питання про судові витрати. Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку. За змістом п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (далі - Закон), який набув чинності з 01.11.2011 року, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 0,1 розміру мінімальної заробітної плати. Стаття 4 Закону передбачає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Стаття 8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2013 рік» визначала, що розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2013 року становить 1 147 гривні. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, як розподілити між сторонами судові витрати. Частина 1 ст.220 ЦПК України визначає, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи, що позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, а також ту обставину, що судом під час ухвалення рішення від 26.03.2014 року не вирішено питання про судові витрати, суд дійшов до висновку про те, що з відповідачки підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 107 гривень 30 копійок, із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 листопада 2021 року по даній справі закінчено провадження по суті спору, разом із тим в резолютивній частині не визначено щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення збитків. Зважаючи на те, що мотивувальна частина рішення визначає підстави для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення збитків, суд ухвалює додаткове рішення у порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України.

Outcome: dismissed