Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 березня 2018 року частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], в розмірі 1150 грн. щомісячно, починаючи з 07 лютого 2018 року і до його повноліття; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 1200 грн. та стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 22.03.2018 року до закінчення судових дебатів представник позивачки подав заяву про бажання надати докази щодо витрат, повязаних з наданням правничої допомоги протягом пяти днів після ухвалення рішення.\~\~ Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України 23.03.2018 року представником позивачки подано до суду заяву про прийняття рішення про стягнення витрат, повязаних з розглядом справи. Позивач та її представник в судове засідання не зявились, від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи в їх відсутності, просив ухвалити додаткове рішення. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти ухвалення додаткового рішення та стягнення з нього витрат, повязаних з розглядом справи оскільки з нього рішенням суду вже були стягнуті витрати на правничу допомогу. Крім того вважав, що нові витрати є абсолютно необґрунтованими та безпідставними, в такому розмірі правнича допомога не надавалась. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши рішення суду від 22.03.2018 року та матеріали справи, суд вважає, що заява частково обґрунтована та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ст.137 ЦПК України\~витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст.246 ЦПК України\~ якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст.270 цього Кодексу. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що заява представника позивачки про долучення доказів на підтвердження понесених витрат подана 23.03.2018 року, тобто протягом пяти днів після ухвалення рішення суду та надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Відповідно до розрахунку суми судових витрат, акту виконаних робіт № 2 від 22.03.2018 року та квитанції від 22.03.2018 року, позивачка сплатила адвокату грошові кошти в сумі 2800 грн. за надання правничої допомоги, а саме: за прийняття участі в двох судових засіданнях суму 1400 грн. та за підготовку і подання до суду заяви від 22.03.2018 року, акту №2 виконаних робіт, супровідного листа, остаточного розрахунку витрат, повязаних з розглядом справи, суму 1400 грн. Суд вважає, що розмір заявлених представником позивачки витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Відповідно до журналу судового засідання від 21.03.2018 року представник позивачки [PERSON] двічі приймав участь в судових засіданнях, зокрема 21.03.2018 року з 10.15 год. по 10.29 год., тобто 14 хвилин, та 22.03.2018 року з 15.10 год. по 15.57 год., тобто 47 хвилин ( з яких суд знаходився у нарадчій кімнаті 28 хвилин, отже адвокат надавав правничу допомогу фактично 19 хвилин ), в загальній кількості 1 година 1 хвилина, а не дві години, як представник позивачки зазначив в розрахунку суми судових витрат. Крім того, адвокат [PERSON] в судовому засіданні 22.03.2018 року мав можливість надати розрахунок витрат про прийняття участі в судовому засіданні 21.03.2018 року, однак цього не зробив. Посилання представника позивачки на те, що на підготовку і подання до суду заяви від 22.03.2018 року, акту №2 виконаних робіт, супровідного листа, остаточного розрахунку витрат, повязаних з розглядом справи, ним витрачено дві години є частково обґрунтованим, але заява від 22.03.2018 року не є складною, на її складання не витрачено багато часу. Що ж стосується акту виконаних робіт № 2 від 22.03.2018 року, то він редагований на акті виконаних робіт № 1 від 25.01.2018 року, оскільки в двох актах адвокатом вказано про надання правової, а не правничої допомоги. Також представник позивачки зазначає про підготовку і подання до суду супровідного листа, однак суд не може надати оцінку вказаному доказу, оскільки в матеріалах справи відсутній зазначений супровідний лист. Враховуючи розмір виконаних адвокатом [PERSON] робіт по наданню позивачці [PERSON] правничої допомоги, складність справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; поширеність справ про стягнення аліментів та те, що позивачка жодного разу не зявилась до суду, хоча могла особисто приймати участь в судовому засіданні та не витрачати кошти на адвоката, а також судові витрати в сумі 1200 грн., які були стягнуті рішенням суду від 22.03.2018 року, суд вважає, що дійсно необхідно ухвалити додаткове рішення щодо вирішення питання про судові витрати та стягнути з відповідача на користь позивачки суму 500 грн. за участь адвоката в судових засіданнях та суму 100 грн. за підготовку і подання до суду заяви від 22.03.2018 року, а всього 600 грн.

Outcome: approved