Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», яке є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», (далі -Позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.07.2008 року між Позивачем та [PERSON] (Позичальник) був укладений Генеральний договір про надання кредитних послуг №991/483/08 (кредитний договір), відповідно до умов якого Позивач зобов'язався надати Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, в межах загального ліміту, в іноземній валюті, у розмірі 399 800, 00 дол. США, надання кредитних послуг здійснюється протягом періоду з 22.07.2008 по 20.07.2018 р.р. Згідно додаткової угоди №991/484/01/08 від 22.07.2008 року, укладеної між тими самими сторонами, до Генерального договору про надання кредитних послуг №991/483/08 від 22.07.2008 року (Додаткова угода), Позичальнику видано кредит у сумі 399 800,00 дол.США, під 14% річних. 21.10.2008 року між тими самими сторонами підписано Договір про внесення змін до Додаткової угоди №991/484/01/08 від 22.07.2008р. до Генерального договору №991/483/08 від 22.07.2008р., умовами якого збільшено розмір процентної ставки до 14,5% річних. Одночасно, з метою забезпечення зобов'язань за вказаним Кредитним договором, між Позивачем та [PERSON] (Відповідач) був укладений Іпотечний договір №991/408-І-991/483/08 від 22.07.2008 року, згідно умов якого, Відповідач, як майновий поручитель, надала в іпотеку нерухоме майно: нежиле приміщення, вбудоване в 1 поверх та підвал 3 поверхового житлового будинку, загальною площею 314,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], приміщення 21, та належить останній на праві приватної власності на підставі договору дарування нежитлового приміщення /ВАО №557092/ від 08.10.2003 року/, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого за номером 2387, право власності на яке зареєстровано КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», в реєстровій книзі №4Н-25, запис №935, реєстраційний номер 8946654, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий цим же БТІ від 18.06.2008 року за №19224370, заставна вартість предмету іпотеки, за згодою сторін становить 501 303,51 дол.США, що станом на 22.07.2008 року, є еквівалентом 2 426 309,00 грн. Згідно п.3.5. Кредитного договору, п.4 Додаткової угоди, Позичальник зобов'язаний щомісяця сплачувати частку кредиту та проценти за користування кредитними коштами згідно графіку погашення кредиту, можливих штрафних санкцій. Крім того, п.4.1. вищезазначеного договору, передбачена відповідальність за порушення строків повернення кредиту, а саме, сплата пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у цей період. Однак, Позичальник зобов'язання за Кредитним договором не виконує, у строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та проценти за його користування, не сплачує. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися та сплати процентів, належних йому. Позичальник прострочив повернення чергової частини позики, внаслідок чого банк набув право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилась. Відповідно до ст. ст. 572, 590 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки. Заборгованість Позичальника, станом на 25.09.2013 року, складає: 6 047 322, 13 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 399 800,00 дол. США; - заборгованість по відсоткам - 292 719,99 дол. США; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту (з 24.09.2012 по 23.09.2013) - 25 742,35 дол.США; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків (з 24.09.2012 по 23.09.2013) - 38 314,93 дол.США; Всього: 756 577, 27 дол.США (399 800,00 + 292 719,99 + 25 742,35 + 38 314,93), що по курсу НБУ станом на 25.09.2013 року, є еквівалентом - 6 047 322,13 грн. Позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною продажу, - не нижчою за 501 303,51 дол. США (еквівалент станом на 22.07.2008 року - 2 426 309,00 грн. (п.п.1.2. Іпотечного договору №991/408-І-991/483/08 від 22.07.2008 року)), за рахунок реалізації якого, задовольнити вимоги Позивача по погашенню кредитної заборгованості за Генеральним договором про надання кредитних послуг №991/483/08 від 22.07.2008 року. Крім того, просять суд стягнути з Відповідача витрати у справі. У судовому засіданні представник позивача Бугайова Ю.А. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердивши доводи, викладені у позові, наполягала на його задоволенні. Представник відповідача [PERSON], [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, з наступних підстав: по-перше, на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва, видано виконавчий лист №6-193/2011 від 03.08.2011 року про солідарне стягнення з Позичальника та Поручителя ([PERSON] та [PERSON]) на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за Генеральним договором про надання кредитних послуг №991/483/08 від 22.07.2008 року, у розмірі 3 707 173,20 грн., отже, повторне звернення до суду, є подвоюванням відповідальності; по друге, саме з 2011 року Позивач дізнався про неналежне виконання Позичальником зобов'язань по Кредитному договору, що дає суду підстави застосувати до позовних вимог Банку строки позовної давності; по третє, Позивачем порушена підсудність звернення до суду, оскільки п.5.2. Іпотечного договору визначено, що спори, які виникають з умов цього договору розглядаються одноособово третейськими суддями Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків. Третя особа, Позичальник [PERSON], будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, правом присутності у судовому засіданні, не скористувався. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Суд, оцінюючи відповідно до ст.212 ЦПК України, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що в судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини Так, 22.07.2008 року між Позивачем та [PERSON] був укладений Генеральний договір про надання кредитних послуг №991/483/08, відповідно до умов якого Позивач зобов'язався надати Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, в межах загального ліміту, в іноземній валюті, у розмірі 399 800, 00 дол. США, надання кредитних послуг здійснюється протягом періоду з 22.07.2008 по 20.07.2018 р.р., що підтверджується копією укладеного Договору (а.с.3-8). Згідно додаткової угоди №991/484/01/08 від 22.07.2008 року, укладеної між тими самими сторонами, до Генерального договору про надання кредитних послуг №991/483/08 від 22.07.2008 року, Позичальнику видано кредит у сумі 399 800,00 дол. США, під 14% річних (а.с.10). 21.10.2008 року між тими самими сторонами підписано Договір про внесення змін до Додаткової угоди №991/484/01/08 від 22.07.2008р. до Генерального договору №991/483/08 від 22.07.2008р., умовами якого збільшено розмір процентної ставки до 14,5% річних (а.с.13). Згідно п.3.5. Кредитного договору, п.4 Додаткової угоди, Позичальник зобов'язаний щомісяця сплачувати частку кредиту та проценти за користування кредитними коштами згідно графіку погашення кредиту, можливих штрафних санкцій. Крім того, п.4.1. вищезазначеного договору, передбачена відповідальність за порушення строків повернення кредиту, а саме, сплата пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у цей період. Одночасно, з метою забезпечення зобов'язань за вказаним Кредитним договором, між Позивачем та [PERSON] був укладений Іпотечний договір №991/408-І-991/483/08 від 22.07.2008 року, згідно умов якого, Відповідач, як майновий поручитель, надала в іпотеку нерухоме майно: нежиле приміщення, вбудоване в 1 поверх та підвал 3 поверхового житлового будинку, загальною площею 314,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], приміщеня 21, та належить останній на праві приватної власності на підставі договору дарування нежитлового приміщення /ВАО №557092/ від 08.10.2003 року/, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого за номером 2387, право власності на яке зареєстровано КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», в реєстровій книзі №4Н-25, запис №935, реєстраційний номер 8946654, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий цим же БТІ від 18.06.2008 року за №19224370, заставна вартість предмету іпотеки, за згодою сторін становить 501 303,51 дол.США, що станом на 22.07.2008 року, є еквівалентом 2 426 309,00 грн. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Однак, Поручитель зобов'язання за кредитним договором не виконує, у строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та проценти за його користування не сплачує. Як вбачається із розрахунку заборгованості (а.с.23-25), борг Позичальника перед Позивачем, станом на 25.09.2013 року, складає: 6 047 322, 13 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 399 800,00 дол. США; - заборгованість по відсоткам - 292 719,99 дол. США; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту (з 24.09.2012 по 23.09.2013) - 25 742,35 дол.США; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків (з 24.09.2012 по 23.09.2013) - 38 314,93 дол.США; Всього: 756 577, 27 дол.США (399 800,00 + 292 719,99 + 25 742,35 + 38 314,93), що по курсу НБУ станом на 25.09.2013 року, є еквівалентом - 6 047 322,13 грн. Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до приписів частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Оскільки, Позичальником прострочено повернення чергової частини позики, Позивач вправі вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась. У відповідності до п.1 ст.33 Закону України від 05.06.2003р., №898-IV «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Також умовами Іпотечного договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійсненне за рішенням суду (п.4.5.1.). Позивач скористався своїм правом звернення стягнення на заставлене майно шляхом подання до суду цієї позовної заяви. У відповідності до приписів ст.ст.33,35 Закону України «Про іпотеку», №989-ІV, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцяти денний строк. У такому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодрежатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно наданого листа-вимоги від 24.12.2008 року, направленого на адресу Позичальника та майнового поручителя, іпотекодавця, останнім доводилося до відома про існування заборгованості за Кредитним договором і пропонувалося погасити борг у строк до 24.01.2008 р. Повідомлення про вручення поштового відправлення отримано, [PERSON] - 29.12.2008 року (а.с.28); [PERSON] - 06.01.2009 року. Враховуючи той факт, що Позивачем виконані умови Іпотечного договору, передбачені статтею 4, додержані строки, обумовлені цим Договором, виконано процедура, передбачена ст.ст.33,35 Закону України «Про іпотеку», суд вважає вимоги Позивача в частині звернення стягнення на предмет іпотеки правомірними. При цьому, суд не знаходить правових підстав для застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, оскільки у відповідності до вимог ст.631 ЦК України строком договору саме є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. За змістом ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 5 ст.261 ЦК України встановлює, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як убачається з п.2. Генерального договору, сторонами укладено Кредитний договір строком з 22.07.2008 року по 20.07.2018 року включно. З вищевикладеного убачається, що сторони при підписанні Генерального договору погодились, що строком виконання зобов'язання є 20 липня 2018 року, і саме з цієї дати починається перебіг трьохрічного строку позовної давності. Позивач звернувся до суду 05.05.2014 року, тобто в строк, передбачений законодавством. Судом також не приймаються до уваги доводи представника відповідача [PERSON], що наявність виконавчого листа №6-193/2011, виданого 03.08.3011 року Дніпровським районним судом міста Києва, про солідарне стягнення заборгованості з Позичальника та Поручителя, за Кредитним договором, позбавляє права Позивача на повторне звернення до суду з вимогами щодо погашення існуючої заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки у відповідності до п.9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», №5 від 30.03.2012 року, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Як убачається з наданого суду розрахунку заборгованості, станом на 25.09.2013 року, за Кредитним договором, існує заборгованість у розмірі 6 047 322,13 грн. Слід також зазначити, що у відповідності до п.7 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди» (2004, N35, з послідуючими змінами та доповненнями) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком… справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved