Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором б/н від 24.07.2008 року в сумі 46819,36 грн. В обґрунтування позову позивач вказав, що 24.07.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір б/н від 24.07.2008 року в сумі 15000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з невиконанням прийнятих на себе зобов'язань за Договором б/н від 24.07.2008 за відповідачем станом на 31.08.2014 року числиться заборгованість в сумі 46819,36 грн., яка складається з заборгованості по кредиту у сумі - 14970,10 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі - 26235,48 грн., заборгованості по пені та комісії за користування кредитом у сумі - 2908,10 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн., - штраф (фіксована частина), 2205,68 грн., штраф (процентна ставка). Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подав до суду письмові пояснення щодо закінчення дії кредитної карти, відповідно до яких зазначив, що відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє впродовж 12 місяців з моменту підписання. Якщо впродовж цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий самий строк. Незважаючи на те, що договір між сторонами автоматично пролонгувався, дія платіжної карти Visa Gold 4149 6253 0109 5434 із зазначеним строком дії до 07/10, виданої відповідачу, припинилась 31.07.2010 року. Це обґрунтовується положеннями Умов та правил надання банківських послуг, а саме п.4.8, п.9.3, 9.6, 9.7, п.3.1.1 розділу 11, п.3.1.3 розділу 11, п.5.4 розділу 11. Позивач не видавав відповідачу карту з новим строком дії. З наданого позивачем розрахунку видно також, що кошти на картковому рахунку відповідача відсутні вже з грудня 2008 року і були відсутні станом на 31.07.2010 pоку, тобто можливості оплатити розрахункові операції позивача не було. Станом на останній день дії платіжної карти кредит повернуто не було. У зв'язку із цим у позивача були відсутні підстави для подовження строку дії карти відповідача. Якщо він це зробив, то тим самим порушив власні правила, і таке подовження не може визнаватись законним. У судове засідання представник відповідача [PERSON] - [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що з вимогами позовної заяви не згоден, просив у задоволенні позову відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності, справу просить розглядати у його відсутність. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до договору б/н від 24.07.2008 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» надало [PERSON] грошові кошти у сумі 15000,00 грн. на платіжну карту №4149 6253 0109 5434 зі сплатою процентів у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії платіжної картки. Договір складається із заяви кредитора, умов і правил надання банком послуг та правил користування платіжною карткою. Згідно розрахунку за кредитним договором б/н від 24.07.2008 року, станом на 31.08.2014 року числиться заборгованість в сумі 46819,36 грн., яка складається з заборгованості по кредиту у сумі - 14970,10 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі - 26235,48 грн., заборгованості по пені та комісії за користування кредитом у сумі - 2908,10 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн., - штраф (фіксована частина), 2205,68 грн., штраф (процентна ставка). Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних мотивів. Згідно з пунктом 9.12 Правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк. Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки. Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця. Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Зазначені правові позиції викладено у постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року №6-14цс14 та від 12 листопада 2014 року №6-167цс14, які відповідно до положень частини першої статті 3607 ЦПК України, є обов'язковими для всіх судів України. Представником відповідача заявлено клопотання щодо застосування строку позовної давності. Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, указаного на картці. Відповідно до наданої представником відповідача копії кредитної картки №4149 6253 0109 5434, номер якої збігається з номером зазначеним у договорі б/н від 24.07.2008 року, строк її дії 07/10, тобто дія картки закінчилась 31 липня 2010 року, а з позовом до суду банк звернувся лише 15 жовтня 2014 року. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частинами 2,3,4 ст.60 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так як позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що ним надавались відповідачеві картки з новим строком дії, то суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову у зв'язку зі спливом позовної давності, тобто на підставі ч.4 ст.267 ЦК України. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed