Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 01.08.1992 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому [INFO] в них народилася дочка [PERSON] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що протягом останніх років спільне життя сторін поступово погіршувалось, між ними часто виникали непорозуміння та конфліктні ситуації в присутності неповнолітньої дочки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю, вони виявилися людьми з різними характерами. Ведення спільного господарства та проживання сторонами припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, вказана дитина проживає з позивачем. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, залишити проживати з нею малолітню дочку, а також залишити позивачу прізвище, набуте при реєстрації шлюбу, « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 04.02.2020 року подала до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати за її відсутності (а.с. 30). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 16.01.2020 року подав до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу, справу просить розглянути в його відсутності (а.с. 26). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 01.08.1992 року. Шлюб зареєстровано відділом ЗАГС Коломийського міськвиконкому, актовий запис № 325 (а.с.4). Згідно з даними свідоцтва про народження № [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання малолітньої дитини сторін, суд вважає, що останню слід і надалі залишити проживати з позивачем. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved