Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просила винести рішення, яким стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатись в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання, або до досягнення ним 23-річного віку. Вказала, що відповідач є батьком їхньої спільної дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. В даний час син є повнолітнім, однак продовжує навчання в Київському національному лінгвістичному університеті на денному відділенні. Вартість навчання складає 28528 гривень в рік. Оскільки син в даний час навчається, не працює, тому фактично знаходиться на утриманні матері, відповідач належної матеріальної допомоги на його утримання не надає, так як він в даний час досяг повноліття. Позивач подала до суду заяву, в якій змінила свої позовні вимоги, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, справу розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак до суду подав відзив на позов [PERSON], в якому позов визнав частково, просив стягувати з нього аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно до 30.06.2021 року. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню, як такий що доведений свідоцтвом про народження (а.с. 6), довідкою та договором навчального закладу (а.с. 7-9), договором про надання юридичної допомоги (а.с. 14), квитанцією про оплату юридичних послуг (а.с. 1), обґрунтований вимогами ст.ст. 180-184, 191, 198, 199, 200 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу . Тобто однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO]. Повнолітній [PERSON] є студентом Київського національного лінгвістичного університету, що підтверджується довідкою від 08.09.2017 року (а.с. 7).В зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки фактично перебуває на утриманні матері, яка не спроможна самостійно та повноцінно утримувати сина, батько після досягнення сином повноліття матеріальну допомогу надає нерегулярно. Згідно договору про надання освітніх послуг від 11.08.2017 року, вартість навчання складає 28528 гривень на рік (а.с. 8, 9). Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути 850 грн. судових витрат за надання правничої допомоги. \- На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial