Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 184611,38 грн. та витрат по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору кредиту № 811/08/1-244 на купівлю автотранспортних засобів від 05.06.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 34722,00 доларів США на термін до 04.06.2015 року, зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 5,00 % річних, комісії, неустойки та інші платежі в строки, порядку та на умовах встановлених кредитним договором. Також, 05.06.2008 року [PERSON] та АКБСР «Укрсоцбанк» уклали договір відновлюваної кредитної лінії 811/08/11-230, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 11584,00 грн. в межах максимального ліміту заборгованості зі сплатою відсотків у розмірі 24.00 % на рік з кінцевим терміном повернення 04.06.2015 р. На підставі договору застави від 05.06.2016 р. № 811/08/2-250 [PERSON] передав у заставу в якості забезпечення виконання зобов*язань по договорам № 811/08/1-244 та № 811/08/11-230 АКБСР «Укрсоцбанк» транспортний засіб марки ТОYOTA модель RAV 4, 2008 року випуску. У забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за договором кредиту було укладено договір поруки № 811/08/9-219 від 05.06.2008 року між Банком та [PERSON], яка згідно з п.1.1 договору поруки зобов'язалася відповідати перед позивачем в тому ж обсязі, що і [PERSON], зокрема за повернення основної суми заборгованості, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених Договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 811/08/1-244 від 05 червня 2008 року, та Договору відновлювальної кредитної лінії № 811/08/11 - 230 від 05 червня 2008 року, разом - «Договори кредиту». Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі передавши кошти відповідачу, що підтверджується заявою на видачу готівки № 74414а від 05.06.2008 р. (а.с. 6) та вказані кошти були перераховані на купівлю автомобіля марки ТОYOTA модель RAV 4, 2008 року випуску (а.с. 4-5, 7). Однак [PERSON] зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку із чим станом на 16.12.2015 року у нього виникла заборгованість перед позивачем у загальній сумі 184611,38 грн. У судове засідання представник Укрсоцбанку не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказі. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідачів, що належним чином повідомлений, від якого не надійшло заяви про причини неявки, або якщо причини неявки, зазначені в заяві, будуть визнані судом не поважними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просив розглядати справу у заочному порядку. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, були повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи (а.с. 64-65, 71-74, 76-79), заперечень не надали. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд вважає, що відповідачі не з'явилися в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. 14.06.2010 року було змінено найменування позивача на Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК», тобто ПАТ «УКРСОЦБАНК» є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства. Позивачу належать всі права та обовязки, все рухоме та нерухоме майно, які належали Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК». Згідно укладеного договору кредиту № 811/08/1-244 на купівлю автотранспортних засобів від 05.06.2008 року між акціонерно комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 34722,00 доларів США на термін до 04.06.2015 року, зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 5,00 % річних, комісії, неустойки та інші платежі в строки, порядку та на умовах встановлених кредитним договором. 05.06.2008 року [PERSON] та АКБСР «Укрсоцбанк» уклали договір відновлюваної кредитної лінії 811/08/11-230, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 11584,00 грн. в межах максимального ліміту заборгованості зі сплатою відсотків у розмірі 24.00 % на рік з кінцевим терміном повернення 04.06.2015 р. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. На підставі договору застави від 05.06.2016 р. № 811/08/2-250 [PERSON] передав у заставу в якості забезпечення виконання зобов*язань по договорам № 811/08/1-244 та № 811/08/11-230 АКБСР «Укрсоцбанк» транспортний засіб марки ТОYOTA модель RAV 4, 2008 року випуску. У забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за договором кредиту було укладено договір поруки № 811/08/9-219 від 05.06.2008 року між Банком та [PERSON], яка згідно з п.1.1 договору поруки зобов'язалася відповідати перед позивачем в тому ж обсязі, що і [PERSON], зокрема за повернення основної суми заборгованості, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених Договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 811/08/1-244 від 05 червня 2008 року, та Договору відновлювальної кредитної лінії № 811/08/11 - 230 від 05 червня 2008 року, разом - «Договори кредиту». Пунктом 1.1 вказаного вище договору [PERSON] зобов*язується перед позивачем солідарно відповідати за виконання [PERSON] щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом,комісії та можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках передбачених договором про надання кредиту № 811/08/1-244 та № 811/08/11-230 від 05.08.2008 року ( а.с.25). Договором поруки встановлено, що поручитель ознайомлений з умовами договору кредиту, жодних заперечень, а також непорозумінь їх положень не має ( п. 1.2 договору поруки, а.с.25). Позивач 05.06.2008 року ознайомив [PERSON] з детальним розписом сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютним значенням подорожчання кредиту (а.с.15 зворотня сторінка та а.с. 16). Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі передавши кошти відповідачу, що підтверджується заявою на видачу готівки № 74414а від 05.06.2008 р. (а.с. 6) та вказані кошти були перераховані на купівлю автомобіля марки ТОYOTA модель RAV 4, 2008 року випуску (а.с. 4-5, 7). Однак [PERSON] зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку із чим станом на 16.12.2015 року у нього виникла заборгованість перед позивачем у загальній сумі 184611,38 грн. та складається з: 169208,67 грн. - заборгованість за кредитом; 1667,74 грн. - заборгованість за відсотками; 13386,72 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 348,25грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Викладене міститься у статті 1054 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свогообов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частинами 1 та 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Наслідки порушення договору, позичальником, передбачені ст. 1050 ЦК України, яка відсилає до ст. 549-552, 625, 1048 ЦК України та відповідає вимогам позивача. За змістом статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідачів від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст.. 617 ЦК України. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на його користь заборгованості за кредитним договором на загальну суму 184611,38 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачів на користь Банку слід стягнути понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved