Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. [PERSON] звернувся з позовом до Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області, [PERSON] , в якому просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті [PERSON] , яка сталася [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , він є спадкоємцем за заповітом, проте не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини в установлений законом строк, оскільки не знав про наявність заповіту, вважав, що [PERSON] склала заповіт на користь його сестри [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явилися, просили розглядати справу у їх відсутність. Представник відповідача та відповідачка надали відзив на позовну заяву, в якому позов визнають, не додавши доказів вручення його позивачу. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що: - [PERSON] заповіла все своє майно де б воно не було і з чого б не складалося [PERSON] , що вбачається із заповіту від 03.06.2003 року та витягу про державну реєстрацію в Спадковому реєстрі №2181845 від 14.11.2005; - [PERSON] померла [INFO] , що вбачається із свідоцтва про смерть (серія [NUMBER] ); - спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Ріпкинського районного нотаріального округу від 28.12.2020 №613/01-09 ; - [PERSON] на момент смерті проживала та була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] , що вбачається із довідки Тарасошевченківської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 11.11.2008 року № 876. Мотивована оцінка аргументів сторін, встановлення порушень прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, норми права, які застосовує (не застосовує) суд, та мотиви їх застосування (не застосування). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, можна дійти до висновку, що правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. В п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вказане в сукупності з тим, що ніхто, крім позивача на спадщину не претендує, дає підстави суду дійти до висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини і йому слід надати додатковий строк в 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved