Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі по 2000,00 грн щомісячно до досягнення дітьми повноліття, з відповідною індексацією згідно діючого законодавства, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони по справі з жовтня 2014 року перебували у фактичному шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] народжену та дочку [PERSON] , [INFO] . 27 жовтня 2017 року сторони зареєстрували шлюб. Проте, шлюбні-сімейні відносини між ними погіршились і в листопаді 2019 року позивач разом з дітьми переїхала проживати до своїх батьків у с. Віненці (Циблівської сільської ради), де проживає по даний час. Діти перебувають на повному утриманні позивача. Батько дітей є працездатним, але участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Ухвалою суду від 25.03.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову та зазначено, що він повинен додати документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. 15.04.2021 відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає частково в розмірі 1100 гривень на кожну дитину щомісячно, посилаючись на обставини, що він працював без оформлення трудових відносин на будівництві в м. Києві, але у зв`язку з карантинними обмеженнями йому стало важко працевлаштуватись. Влаштуватись на іншу роботу йому проблематично, оскільки він немає спеціальної профільної освіти. Також зазначає, що в межах своїх фінансових можливостей надавав матеріальну допомогу на утримання дітей. Кошти в основному передавав особисто дружині без будь-яких письмових підтверджень, так як не вбачав в цьому необхідність. Долучені до відзиву квитанції свідчать про перерахування коштів 19.03.2021 та 23.03.2021 у сумі 400,00 грн та 300,00 грн. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Обставини, встановлені судом Від спільного проживання сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 11.05.2018 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, та доньку [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 23.08.2017 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 4-5). Сторони проживають окремо за різними адресами, діти проживають разом з матір`ю - позивачкою по справі, та знаходяться на її утриманні. Вказане вбачається з довідки № 130 виданої 09.03.2021 старостою виконавчого комітету Циблівської сільської ради [PERSON] та актом депутата Циблівської сільської ради [PERSON] від 06.03.2021 (а.с. 7-8). Відповідно до довідки виданої КНП «Переяслав-Хмельницький центр первинної медико-санітарної допомоги» Переяславської міської ради та Циблівської сільської ради, лікарем [PERSON] № 277 від 11.03.2021, діти перебувають під наглядом лікарів з народження, за станом здоров`я на «Д» обліку не перебувають (а.с. 6). Позивачка, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, виданими Переяслав-Хмельницьким відділенням Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області № 107 від 09.03.2021, за період з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2020 року отримала державну (соціальну) матеріальну допомогу на загальну суму 14 620,00 грн. Подані позивачем докази визнаються судом достовірними, належними та допустимими, які в своїй сукупності є достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи. Застосовані норми права Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глави 15 Розділу ІІІ Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, такий обов`язок передбачений в статті 51 Конституції України. Відповідно до частини першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд, на підставі ст. 182 СК України, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення аліментів на утримання дитини, викладеного в постанові від 15.05.2018 у справі № 61-7802св18 вбачається, що той факт, що відповідач не працює та на його утриманні перебуває непрацездатна матір, не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, а також не звільняє його від обов`язку утримувати до досягнення повноліття дитину, батьком якої він є. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Оцінка суду аргументів сторін, доказів Суд вбачає доведеною обставиною, що за час спільного проживання у сторін народилось двоє малолітніх дітей: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Сторони на даний час проживають окремо за різними адресами, діти проживають разом з матір`ю - позивачкою по справі, знаходяться на її утриманні. Відсутність доходів у відповідача, а також неотримання ним постійного заробітку, суд не визнає обставинами, які впливають на визначення розміру аліментів, оскільки суду не надано доказів його непрацездатності або інших обставин, які не дають йому змоги працевлаштуватись та отримувати дохід, здатний забезпечити утримання дітей, батьком яких він є. Відповідачем не доведено обставин неможливості ним сплачувати аліменти у розмірі 2000,00 грн на кожну дитину. Запропонований ним розмір аліментів 1100,00 грн на кожну дитину очевидно не буде достатнім для забезпечення фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, та не відповідатиме засаді якнайкращого забезпечення інтересів дитини. При визначенні розміру аліментів, суд врахував обставини, передбачені ст. 182 СК України: потреби дітей, можливості сторін, загальний матеріальний стан відповідача, загальновідомі обставини про щоденну потребу дітей у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов, умов для належного гармонійного розвитку, постійне зростання цін на товари та послуги для дітей. Також суд враховує вік відповідача, стан його здоров`я та відсутність доказів його непрацездатності. Оскільки обов`язок батьків щодо утримання дитини закріплений в сімейному законі, то таке утримання дитини повинно бути безумовним, враховуючи, що закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. Закон не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того чи є вони працездатними, чи є в них кошти, достатні для утримання дитини (дітей), а тому за обставин, наведених вище, суд дійшов висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей у заявленому позивачкою розмірі, що є достатнім для забезпечення фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини (дітей). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судових збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, а тому з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved