Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Старший державний виконавець ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Білоус О.О. звернувся до суду із поданням, погодженим начальником ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві про визнання частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами. Подання обґрунтовує тим, що на виконанні відділу перебуває виконавчий лист Оболонського районного суду м. Києва від 21.12.2012 р. по справі №2/2605/2998/12 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі 788 359,95 грн.. Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем було виявлені земельні ділянки, які знаходяться в с. Ходосіївка та належать боржнику, однак їх вартість є значно меншою ніж наявний у боржника борг. Оскільки виявити інше майно або грошові кошти, які належать боржнику не виявилося можливим, а останній в добровільному порядку рішення суду не виконує, державним виконавцем було встановлено, що боржник перебував у шлюбі з [PERSON] та під час шлюбу останньою було придбано квартиру [ADDRESS], яка належать [PERSON] на праві приватної власності. Державний виконавець вважає, що боржнику [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить 1/2 частина вказаної вище квартири, оскільки вона є спільною сумісною власністю боржника та [PERSON], так як вона була придбана в період шлюбу між ними. Просить суд визначити та виділити частки майна боржника, а саме 1/2 частину квартири [ADDRESS]. В судове засідання представник ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Звернувся до суду із клопотанням про розгляд подання за його відсутності. Боржник [PERSON] судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся. Представники стягувача в судовому засіданні підтримали подання державного виконавця та просили його задовольнити. Представник [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання та просив відмовити в його задоволенні, оскільки після розірвання шлюбу боржник [PERSON] визнав особисте право власності [PERSON] на спірну квартиру і не вимагав розподілу зазначеної вище квартири та іншого майна, та на даний час не має таких претензій. Таким чином, між боржником [PERSON] та [PERSON] було здійснено поділ майна подружжя за взаємною згодою, оскільки спірна квартира була придбана [PERSON] за власні кошти, під час роздільного проживання та при фактичному припиненні шлюбних відносин з боржником [PERSON], а тому визначення частки майна у зазначеній квартирі порушить права інших осіб, зокрема [PERSON] та її дочки [PERSON] яка також є співвласником квартири, що належить [PERSON] Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників, суд приходить до наступного висновку. 28.12.2012 р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/2605/2998/12 виданого 21.12.2012 р. Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі 788 359,95 грн. Крім того, постановою державного виконавця від 02.01.2013 р. накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. З подання вбачається, що боржник [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.11.2002 року було розірвано. Під час перебуванні у зареєстрованому шлюбі [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS]. Таким чином державний виконавець вважає, що оскільки спірна квартира була придбана [PERSON] під час її перебування із боржником у зареєстрованому шлюбі, то така квартира є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а тому, його подання є правомірним та підлягає задоволенню. З таким висновком суд погодитися не може виходячи із наступного. З пояснень заінтересованої особи [PERSON] вбачається, що зазначена вище квартира була придбано нею особисто за власні кошти, оскільки на час її придбання, шлюбні стосунки з боржником вже було припинено і вони не проживали однією сім'єю, що встановлено рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.11.2002 року. Крім цього з матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору дарування 1/6 частини квартири від 23.04.2004 року [PERSON] подарувала 1/6 частину квартири [ADDRESS] своїй дочці [PERSON], що не було враховано державним виконавцем під час звернення до суду із вказаним поданням. Враховуючи ту обставину, що суд при розгляді подання обмежений у праві встановлювати факт придбання [PERSON] квартири [ADDRESS] за особисті кошти, наявність зареєстрованого права власності на 1/6 частину квартири за [PERSON], невизнання боржником факту права спільної власності на квартиру разом із його дружиною, відсутністю зі сторони державного виконавця доказів на підтвердження своїх посилань, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення подання державного виконавця. Крім цього ст.379 ЦПК України передбачено право державного виконавця на визначення частки майна у спільному володіння з іншими особами, виділ якої не порушить права інших осіб. При вирішенні питання суд звертає увагу на те, що [PERSON] є власником 1/6 частини квартири і ймовірне визначення частки боржника в спірній квартирі може порушити її права як співвласника. Крім того суд позбавлений можливості перевірити дійсне джерело походження коштів, за які така квартира була придбана, оскільки матеріали справи свідчать про те, що вона була придбана особисто [PERSON] в той час, коли фактичні шлюбні відносини із боржником були припинені. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed