Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У травні 2021 року Ремонтне житлово-комунальне підприємство №1 (далі - РЖКП №1) звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані комунальні послуги в розмірі 10 704,23 грн, що утворилась станом на 01 січня 2021 року. В обґрунтування позовних вимог РЖКП №1 посилається на те, що між сторонами укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, за умовами якого відповідач зобов`язана щомісяця не пізніше ніж до 10 числа місяця, що настає за розрахунковим, сплачувати нараховані платежі. Відповідач не виконує дані зобов`язання, внаслідок чого виникла заявлена до стягнення заборгованість. В наказному провадженні борг не стягнуто через невизнання відповідачем суми заборгованості. У запереченнях на позов представник позивача просив строк позовної давності вважати перерваним у зв`язку із здійсненням відповідачем у квітні 2019 року платежу на суму 3667,94 грн, а строк позовної давності рахувати з дня звернення до суду із заявою про видачу судового наказу. Також звертав увагу суду на відсутність до сторони відповідача належним чином сформованих претензій з приводу якості наданих послуг, вимоги щодо проведення капітального робіт по демонтуванню надбудови не належить до компетенції позивача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Стислий виклад заперечень відповідача. У відзиві на позов [PERSON] проти задоволення позову заперечила з тих мотивів, що РЖКП №1 не надає послуги в повному обсязі, не вчиняє реальних дій для усунення причини затікання дощових вод з криши до її квартири. Також просить застосувати строки позовної давності. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що над її квартирою знаходиться надбудова, яка не використовується, проте через яку дощова вода потрапляє до її помешкання і завдає шкоди. Неодноразові звернення до РЖКП №1 виявились не дієвими, усні твердження керівництва про перерахунок заборгованості не виконаний, заходи для демонтажу надбудови не прийняті, тому починаючи з 2010 року вона взагалі не сплачує комунальні платежі. У квітні 2019 року з неї в примусовому порядку на підставі судового рішення стягнуто борг за попередній період в розмірі 3667,94 грн, в добровільному прядку вона платежів не вносила, тому просила суд відхилити доводи представника позивача про переривання строку позовної давності та просила обраховувати його початок з дня звернення позивача до суду саме з позовом. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 21.05.2021 року. Провадження у справі відкрито 25.05.2021 року. Відповідно до ч.6 ст.19, ч.1 ст.274 ЦПК України визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання 14.07.2021 року сторони не з`явились, у зв`язку з чим фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось (ч.2 ст.247 ЦПК). Фактичні обставини справи, встановлені судом. РЖКП №1 надає житлово - комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є споживачем цих послуг. У період з 2011 року позивач надавав послуги відповідачу на підставі укладеного між ними Договору від 03.03.2011 року. Після законодавчих змін щодо здійснення права власності в багатоквартирному будинку послуги надаються на підставі Договору від 01.08.2019 року, укладеного між РЖКП №1 та уповноваженими співвласниками будинку по [ADDRESS] особами. Згідно розрахунку заборгованості відповідачу за надані комунальні послуги за період з квітня 2016 року по січень 2021 до сплати нараховано 14 372,17 грн, з урахуванням платежу за квітень 2019 року в розмірі 3667,94 грн, до стягнення визначено 10 704,23 грн. 04 грудня 2019 року РЖКП №1 звернулось до суду із заявою по видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості, яка існувала на 01.11.2019 року в розмірі 10436,06 грн. 09 січня 2020 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області видано судовий наказ. Ухвалою суду від 30 січня 2020 року за заявою відповідача судовий наказ скасовано. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов підлягає частковому задоволенню з таких мотивів. Правовідносини щодо надання, обліку та оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 24 червня 2004 року N 1875-IV ( який був чинним на час існування спірних правовідносин ) та в редакції від 09.11.2017 року №2189-VІІІ. Відповідно до частини третьої статті 20 Закону № 1875-IV, частини другої статті 7 Закону №2189-VІІІ споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. 03.03.2011 року між [PERSON] та РЖКП №1 укладений договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, за умовами якого споживач зобов`язаний своєчасно до 10 числа кожного місяця, слідуючого за звітним, вносити плату за надані послуги. Згідно п.3-1 Розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2189-VІІІ договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. 01.08.2019 року між РЖКП №1 та представником співвласників будинку [ADDRESS] укладений договір про надання послуг, який є обов`язковим і для індивідуального споживача [PERSON] . У період дії Закону № 1875-IV плата за житлово-комунальні послуги підлягала нараховуванню щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховувався виходячи з розміру затверджених органами місцевого самоврядування тарифів ( ст.7, ст.32 Закону). Починаючи з 01.09.2019 року розмір плати за комунальні послуги підлягав визначенню на підставі ст.10 Закону №2189-VІІІ яка передбачає, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: 1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; 2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Відповідач не заперечує розміру тарифу чи структурної складової послуг, які надавало та надає РЖКП №1. Що стосується тверджень відповідача про неналежну якість послуг, то суд вважає їх недоведеними. Так, усі претензії відповідача, датовані 2013, 2014 роками, були предметом розгляду суду у справі 159/4655/15-ц та відхилені рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.10.2015 року. Інші заяви відповідача за період 2017, 2018 років, не є належним доказом невиконання РЖКП №1 зобов`язань з управління будинком, оскільки статтею 27 Закону №2189-VІІІ визначена чітка процедура формування претензій щодо якості послуги, дотримання якої дозволяє сторонам вимагати проведення перерахунку оплати послуг. В силу статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази одержані з порушенням порядку встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть бути підтвердженні іншими засобами доказування. Зокрема, у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. У разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом. Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем). За матеріалами справи усі заяви відповідачки управителем розглянуті, за їх наслідком проведене комісійне обстеження даху будинку. Водночас акти-претензії споживачами не складались. З огляду на викладене відсутні підстави для зменшення розміру визначених до сплати комунальних платежів за період з квітня 2016 року по січень 2021 року, вимоги позивача про стягнення заборгованості за надані послуги за цей період в розмірі 10 704,23 грн є обґрунтованими. Відповідачем [PERSON] 07.07.2021 року подана письмова заява про застосування строку позовної давності. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 липня 2020 року (справа № 712/8916/17, провадження № 14-448цс19) висловила позицію про те, що «Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. Подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи за її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі». Таким чином строк позовної давності у цій справі необхідно обраховувати з дня звернення позивача суду з позовом ( 21.05.2021 року). Також безпідставними є доводи представника позивача про переривання строку позовної давності у зв`язку із сплатою відповідачем у квітні 2019 року платежу за попередній період, оскільки як зазначила в судовому засіданні відповідач та підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження №55380355 від 29.10.2018 року таке стягнення проведено в примусовому порядку на виконання судового рішення. Крім того, даний платіж охоплює заборгованість за період з травня 2012 по вересень 2015 року, тобто не стосується спірного періоду. Приймаючи до уваги те, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим, то з 11 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг. Тому звернувшись до суду у травні 2021 року, позивач пропустив позовну давність до платежів за період з квітня 2016 по квітень 2018 року включно. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за період з травня 2018 року по січень 2021 року в розмірі 9608,86 грн. Щодо судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 2043 грн ( 90%).

Outcome: partial