Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: АТ комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника за довіреністю № 1735-К-Н-О від 01.04.2019 року [PERSON] звернулося до суду з позовом, в якому просять стягнути з [PERSON] на свою користь борг по кредитному договору б/н від 26.01.2016 року в сумі 15 060,25 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивують тим, що [PERSON] 16 січня 2016 року отримала у АТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 5 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між нею та позивачем договір, про що свідчить її підпис у заяві. У відповідності до пунктів 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, відповідачка надала свою згоду на те, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміна встановлюється за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до договору, відповідачка повинна була надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, пені та інших витратах згідно умов договору. Однак, [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконала, у встановлений договором строк обов`язкові платежі не вносила і станом на 15.08.2019 року її борг по кредитному договору б/н від 26.01.2016 року становить 15 060,25 грн., з них: 6 624,12 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2 821,30 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3 671,48 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 750,00 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи: 500,00 грн. - фіксована частина та 693,35 грн. - процентна складова. Такі дії свідчать про відмову відповідачки від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Відповідачка відзиву на позов не подавала. Заяви та клопотання учасників справи: В судове засідання представник позивача за довіреністю № 1735-К-Н-О від 01.04.2019 року [PERSON] не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позов задоволити повністю, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Процесуальні дії: Ухвалою суду 02.10.2019 року відкрито провадження в даній справі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи була належно повідомлена у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення їй рекомендованого поштового відправлення. За таких обставин суд 18.10.2019 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: В судовому засіданні встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у сумі 5 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується анкетою-заявою [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 26.01.2016 року, Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 6-8-22). Відповідно до п.2.1.1.12.6.1 даного Договору (а.с. 19), у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 26.01.2016 року (а.с. 4-5), станом на 15.08.2019 року борг [PERSON] по даному кредитному договору становить 15 060,25 грн., з них: 6 624,12 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2 821,30 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3 671,48 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 750,00 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи - 1 193,35 грн. Цей же розрахунок підтверджує, що відповідачка [PERSON] не виконувала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором б/н від 26.01.2016 року, сплати на погашення заборгованості за кредитом здійснювала нерегулярно та не в повному обсязі, останній платіж внесла 07.12.2018 року та станом на час подання позову позичені кошти не повернула. Оцінка суду: Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: Згідно з ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 26.01.2016 року вбачається, що станом на 15.08.2019 року [PERSON] нараховано заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання в сумі 3 671,48 грн., 750,00 грн. заборгованості за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи в розмірі 1 193,35 грн. Таким чином судом встановлено, що відповідачці заборгованість по штрафах нараховано після нарахування пені, що свідчить про те, що штраф в даному випадку є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за порушення строків виконання кредитних зобов`язань, що є неправомірним, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.1 ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідачки штрафу в загальному розмірі 1 193,35 грн. є безпідставною, а тому в її задоволенні слід відмовити. При цьому, враховуючи, що відповідачка [PERSON] істотно порушила умови укладеного з позивачем кредитного договору б/н від 26.01.2016 року, своєчасно кредит не погашала та не повернула позичені кошти, з неї на користь позивача слід стягнути 6 624,12 грн. заборгованості за тілом кредиту; 2 821,30 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 3 671,48 грн. нарахованої пені за прострочене зобов`язання; 750,00 грн. нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а всього 13 866,90 грн. боргу по даному кредитному договору. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 526,536,625,638,639,651,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved