Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачки. 18 лютого 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що 09 вересня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від спільного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин слугувало те, що сторони мають різні погляди на життя та ведення спільного господарства. У зв`язку із чим протягом всього періоду шлюбу виникали сварки, які негативним чином впливали на розвиток дітей, спільне життя сторін не склалося. З цього приводу встановилися неприязні стосунки, були втрачені почуття любові та поваги. З січня 2019 року сторони мешкають окремо, не ведуть спільного господарства та припинили шлюбні відносини. Тому сім`я носить формальний характер, розпалася остаточно і відновлювати її недоцільно, так як належної сім`ї сторони не створили і вже створити не можуть. Позивачка на примирення не згодна, оскільки шлюб носить формальний характер. За таких обставин збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. 19.02.2020 року - ухвала про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак надав в суд заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Подружжя перебуває у шлюбі з 09 вересня 2007 року, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції, серія [NUMBER] , актовий запис № 198 (а.с. 5). Від спільного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області від 02 червня 2010 року (а.с. 7), [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 12 жовтня 2018 року (а.с. 6). Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин слугує те, що сторони мають різні погляди на життя та ведення спільного господарства. У зв`язку із чим протягом всього періоду шлюбу виникали сварки, спільне життя сторін не склалося. З цього приводу встановилися неприязні стосунки, були втрачені почуття любові та поваги. З січня 2019 року сторони мешкають окремо, не ведуть спільного господарства та повністю припинили шлюбні відносини. Тому сімейні відносини носять формальний характер, сім`я розпалася остаточно і відновлювати її недоцільно, так як належної сім`ї сторони не створили і вже створити не можуть. На примирення сторони не погоджуються, наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що за таких обставин сім`я не може бути відновлена, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов слід задоволити та розірвати шлюб між сторонами, оскільки вони однією сім`єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди на життя, втратили почуття любові й поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені та поновлені бути не можуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений нею судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved