Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 27.05.2020 до Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн.щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що позивач 21.01.2020 року зареєструвала шлюб з відповідачем, про що в Уманському міськрайонному відділі ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) складено актовий запис №35. В шлюбі з відповідачем у них [INFO] народилась дитина - [PERSON] , яка проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні. З 04.03.2020 року вона з відповідачем не проживають разом, спільне господарство не ведуть. На даний час вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, єдиним її доходом є соціальна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 860 грн. щомісячно, яку нараховує Управління соціального захисту населення, а відповідач працездатний, здоровий, має реальну змогу працювати та сплачувати аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, а відтак звернулась до суду в порядку ст.84 СК України з відповідним позовом, який просить задоволити. Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи, а також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 27.05.2020 р. призначення судді не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2020 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Гончаренко Т.В. Суддю Звенигородського районного суду [PERSON] відраховано зі штату суду у зв`язку з виходом у відставку з 07.09.2020 року. За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Сакун Д. І. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. від 18.09.2020 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.01.2020 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). Сторони згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 12.02.2020 року, виданого Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), мають дочку [PERSON] , [INFO] , про що 12.02.2020 року складено відповідний актовий запис за №83. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №7117-2085151-2018, місце проживання [PERSON] , [INFO] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до акту складеного депутатом Звенигородської міської ради Каюком В.С. від 15.05.2020 року в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що за адресою: [ADDRESS] не зареєстрований і не проживає [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Звенигородської міської ради Черкаської області № 1157/02-17 від 22.04.2020 року, [PERSON] проживає в м.Звенигородка по О.Стеблівського,13. Чоловік - [PERSON] , дочка - [PERSON] , [INFO] . Підстава видачі довідки: паспорт (а.с.8). [PERSON] з 02.04.2020 року перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, що підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» від 12.05.2020 року (а.с.11); знаходиться на обліку в Звенигородському РУСЗН та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини (а.с.12). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Встановлені судом факти відповідають сімейним правовідносинам, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст. ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст. 5 Протоколу N 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ст. ст. 7, 75, 80, 84 СК України. Згідно з ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно з частинами другою та четвертою статті 84 Сімейного кодексу України (далі -СК України) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частин першої та другої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Аналіз зазначених положень свідчить про те, що особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання у разі проживання з нею дитини. Особливістю зазначеного права є те, що той з подружжя, з ким проживає дитина, має його незалежно від того, чи він/вона працює та незалежно від її/його матеріального становища. Єдиною умовою, яку висуває законодавець, є можливість другого з подружжя надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач здійснює догляд за дитиною до 3 років, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що малолітня дочка [PERSON] , [INFO] проживає з нею. Вона просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання додосягнення дитиною трьохрічного віку та вказує щомісячну тверду грошову суму аліментів, яку слід стягнути з відповідача - 2000 гривень. Від відповідача будь-яких заперечень чи спростувань з приводу викладених у позові обставин до суду не поступало, тому вирішуючи позов про стягнення аліментів на утримання дружини суд бере до уваги доводи позивачки про те, що відповідач працездатний, є фізично здоровим та має можливість працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, а розмір аліментів, який вона просить стягнути не є непосильним для нього, а також матеріальне становище позивача, яка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та потребує матеріальної допомоги, дитина проживає разом із позивачем, тому виходячи із засад розумності і справедливості, врахувавши вимоги ст.ст.80,84, 184 СК України та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що при даних обставинах, без погіршення матеріального становища відповідача, на користь позивача з відповідача слід стягнути аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача звернутися до суду з вказаним позовом є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст. 79 СК України, якою визначено час протягом якого сплачуються аліменти одному з подружжя, суд присуджує аліменти починаючи від дня подання позовної заяви - 27.05.2020 року. В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відтак, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840.80 грн. На підставі викладеного та ст.ст. 79,80,84,182 СК України,

Outcome: approved