Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивачка) подала до суду позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] (відповідачі), в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати за нею право на земельну ділянку площею 1,26 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Гніздичівської селищної ради відповідно до Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №6338 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що її бабуся [PERSON] померла [INFO] , яка за життя [INFO] на випадок своєї смерті склала заповіт, згідно якого будинковолодіння заповіла своїй дочці [PERSON] , а земельну ділянку (середню земельну частку) синові її батьку [PERSON] . Її батько і тітка відмовилися від спадкування земельної ділянки (паю) як спадкоємці першої черги у її користь. При зверненні до нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку з тим, що вона пропустила піврічний термін, передбачений цивільним законодавством на подання заяви, а також у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), що належав померлій і є спадковим майном. Вона є спадкоємцем п`ятої черги за законом, фактично прийняла її і не відмовлялася від неї. Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали повністю та просять суд його задовольнити. Відповідачі у судовому засіданні позов визнали повністю. Заяв та клопотань учасниками справи не подано. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 18.08.2020 прийнято справу до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.38-39). Ухвалою від 09.10.2020 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.47-48). Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 24.05.1988 (а.с.7). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.07.1959 (а.с.9). Відповідно до Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №6338 від 27.05.1997, [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка площею 1,26 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Гніздичівської селищної ради на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 21.05.1997 №315. Сертифікат зареєстрований в книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №77 (а.с.14-15). Згідно з витягом із Книги реєстрації Сертифікатів на право на середню земельну частку (пай) по Гніздичівській селищній раді №31-13-0-.22-20/104-18 від 17.01.2018, [PERSON] є власником земельної частки, розміром 1,26 в умовних кадастрових гектарах в ССП «Кохавино» (а.с.19). [PERSON] померла [INFO] в смт. Гніздичів Жидачівського району Львівської області, а [PERSON] померла [INFO] в смт. Гніздичів Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 06.12.2005 та свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 23.05.2011 (а.с.5, 6). 07.12.2004 [PERSON] зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, згідно з яким житловий будинок і господарські будівлі, який знаходиться в [ADDRESS] заповіла дочці [PERSON] , а належну їй середню земельну частку, що розташована на території Гніздичівської селищної ради заповіла сину [PERSON] (а.с.16). Згідно з довідкою ВК Гніздичівської селищної ради від 11.01.2018, [PERSON] дійсно була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] до дня смерті, яка наступила [INFO] . [PERSON] до дня смерті проживала та була зареєстрована разом з [PERSON] . Заповіт від [PERSON] в Гніздичівській селищній раді посвідчувався в користь дочки [PERSON] та сина [PERSON] (а.с.20). Постановою нотаріуса Жидачівської ДНК від 11.01.2018 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку з тим, що вона пропустила піврічний термін, передбачений цивільним законодавством на подання заяви, а також у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), що належав померлій і є спадковим майном (а.с.4). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на спадкування за законом після смерті баби і неможливістю реалізації цього права через невизнання цього права нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з приписами частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з частинами 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Приписами частини 1 статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивачка є внучкою [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] на день смерті належало право на землю (середню земельну частку) площею 1,26 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Гніздичівської селищної ради народних депутатів, про що на її ім`я видано Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №6338 від 27.05.1997. З огляду на час виникнення спірних правовідносин вони регулюються нормами ЦК України. За життя [PERSON] зробила особисте розпорядження (склала заповіт) щодо належного їй майна зазначеної земельної ділянки, яку заповіла своєму сину відповідачу [PERSON] . Останній відмовився від прийняття спадщини на користь позивачки [PERSON] , про що ствердив у судовому засіданні, відтак спадщина залишилася відкритою та неприйнятою. Відповідачка [PERSON] будучи спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] також відмовилася від прийняття спадщини земельної ділянки, тому спадкування відбувається за законом. Зважаючи на відсутність інших спадкоємців за заповітом, спадкування відбувається за законом. Суд зауважує, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. З огляду на те, що наявність інших спадкоємців після смерті [PERSON] , окрім [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] судом не встановлена, тому суд доходить переконання, що [PERSON] набула право на спадкування після смерті своєї баби [PERSON] як спадкоємиця п`ятої черги за законом. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право на земельну ділянку в порядку спадкування за законом) не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1265, 1268, 1273 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved