Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивач) подав до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь завдану матеріальну шкоду в сумі 180,00 грн а також 20 000,00 грн завданої йому моральної шкоди, 2 000,00 грн за надання йому правової допомоги адвокатом та 768,40 грн сплаченого судового збору, а всього 22 948,40 грн. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що він проживає по сусідству із відповідачем, який постійно створює конфліктні ситуації то з ним, то з іншими сусідами, що неодноразово було предметом розгляду комісіями Монастирецької сільської ради. [PERSON] у 2016 році повністю знищив посіви пшениці на його городі, площею 0,0115 га, що було встановлено земельною комісією Монастирецької сільської ради (Акт від 15.07.2016). При зверненні до [PERSON] з питанням добровільного відшкодування шкоди, почув образи та погрози. Восени 2016 року він знову посіяв озиму пшеницю, а в квітні 2017 відповідач знову спричинив йому шкоду, покропивши сходи пшениці якимось хімікатом, після чого решта сходів пшениці висапав сапою. Комісією по цьому факту було складено Акт від 27.04.2017. Згідно відповіді відділу агропромислового розвитку Жидачівської РДА врожайність озимої пшениці у 2017 році в середньому становила 40,1 ц/га, а її ринкова вартість - 450 грн, тобто із 0,100 кв.м. він міг би зібрати 40 кг пшениці, що коштувало б 180 грн. Отже відповідач завдав йому матеріальну шкоду на суму 180 грн. Крім цього, [PERSON] своїми незаконними діями завдав йому моральної шкоди. Побачивши знищені посіви пшениці, у нього сильно піднявся артеріальний тиск, а тому він змушений був звертатися за медичною допомогою до сільського фельдшера. [PERSON] сказав йому, що не дозволить нічого вирощувати і буде робити збитки до тих пір, поки він не переселиться в інше місце, обзивав його нецензурними словами, принижував його честь та людську гідність. Нанесену йому моральну шкоду він оцінює в 20 000,00 грн. Крім цього, з метою надання йому правової допомоги адвокатом, він оплатив 2 000,00 грн. Відповідач подав до суду заперечення (а.с.24),, яке суд за своєю суттю та змістом розцінює як відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого покликаючись на те, що він не є користувачем земельної ділянки по сусідству, не захоплював його землі, не нищив посіви. Вимоги позивача вважає безпідставними та необґрунтованими, тому просить суд ухвалити рішення, яким відмовити [PERSON] у задоволенні позову. Позивачем 24.12.2020 подано відповідь на заперечення (а.с.44), в обґрунтування якого покликаючись на те, що відповідач перекручує всі факти, маючи намір уникнути відшкодування завданої йому як матеріальної так і моральної шкоди. У будинку, де зараз проживає [PERSON] , колись проживала [PERSON] - баба його дружини. Після її смерті спадщину ніхто не оформляв, тому [PERSON] - дружина відповідача не має права власності на житловий будинок, у якому проживає відповідач. Він у своєму будинку проживає більше 30 років, тобто за багато років до того, як у їхньому селі появився [PERSON] . Земельна ділянка, якою відповідач користується, йому сільською радою не надавалася. Ця земельна ділянка належала бабі його колишньої дружини, яка померла більше 30 років тому. Дана земельна ділянка межує з його, тому відповідач постійно робить йому шкоду. Просить захистити його від незаконних дій відповідача і стягнути з нього в його користь завдану матеріальну та моральну шкоду. Відповідач подав до суду заперечення на заперечення (а.с.47), в якому просить суд захистити його від позивача та його адвоката, відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Просить вважати позов як наклеп позивача і його адвоката за змовою, щоб приховати захват земельної ділянки, на якій позивач сіяв пшеницю по посадженій ним картоплі. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю та просять суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв (клопотань) про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав. Заяви та клопотання учасників справи. Позивач подав до суду заяву про виклик свідка [PERSON] (а.с.40). Відповідач подав заяву, в якій просить виключити його як відповідача по справі, так як він не є законним користувачем спірної земельної ділянки (а.с.32). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 02.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.16-17). Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Рішенням Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області ХХХ сесії VІ скликання №297 від 30.01.2015 про розгляд акту комісії Монастирецької сільської ради від 27.01.2015 про розмежування земельних ділянок в с. Монастирець між громадянами [PERSON] та [PERSON] вирішено затвердити варіант, запропонований комісією Монастирецької сільської ради від 27.01.2015, а саме: закріпити фактичні розміри земельних ділянок в місці межового спору, так як це відображено на абрисі в акті комісії. Залишити в кінці присадибних ділянок [PERSON] та [PERSON] громадський прохід (стежку) шириною 1,50 метра для проходу громадян , яка проходить вздовж присадибної ділянки [PERSON] довжиною 17,50 м. потім повертає ліворуч на 90 градусів вздовж присадибної ділянки [PERSON] довжиною 15,0 м. знову повертає праворуч на 90 градусів проходить між садом та присадибною ділянкою [PERSON] та тягнеться дальше до сусідів. [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] не перешкоджати громадянам користуватися вищезгаданим громадським проходом (стежкою) (а.с.34). Згідно з Актом комісії Монастирецької сільської ради від 18.03.2016, комісією проведено обстеження земельних ділянок, якими користуються [PERSON] та [PERSON] щодо виконання рішення сесії Монастирецької сільської ради №321. При огляді місця спору комісія виявила, що на стежці, яка служила громадянам проходом для різних потреб стоїть купа гною та збудовано дерев`яний туалет, на межі частково збудовано дерев`яний сарай, кругом на подвір`ї бардак та антисанітарія. Це свідчить про те, що [PERSON] та її чоловік [PERSON] не виконали рішення сесії Монастирецької сільської ради (а.с.8). Відповідно до акту комісії Монастирецької сільської ради від 15.07.2016, комісія оглянувши земельну ділянку [PERSON] встановила, що дійсно на площі 0,0115 га повністю знищено пшеницю (поросло травою), зі слів заявника [PERSON] дану шкоду йому заподіяв його сусід [PERSON] (а.с.6). Актом комісії Монастирецької сільської ради від 27.04.2017 встановлено, що комісія розглянула заяву [PERSON] про нанесення шкоди [PERSON] посівам пшениці та самовільному захопленню земельної ділянки, якою користується вищезгаданий заявник, та встановила, що на площі біля сто метрів квадратних знищено сходи пшениці на земельній ділянці, якою користується [PERSON] . З його слів цю шкоду заподіяв [PERSON] , який спочатку покропив хімікатами сходи пшениці, а потім ще мотикою посік грядку і намагався привласнити біля 1,5 м городу [PERSON] . Дані дії [PERSON] вчиняє на протязі останніх трьох років, про що свідчать попередні акти земельної комісії Монастирецької сільської ради. По цьому питанню було прийнято відповідні рішення, які [PERSON] свідомо ігнорує та вважає їх неправомірними та злочинними. Комісія стверджує, що [PERSON] постійно провокує своїми діями [PERSON] до протиправних дій, спеціально скопує його грядку, вивозить гній на його земельну ділянку, випускає кури на пшеницю (а.с.5). Відповідно до довідки відділу Агропромислового розвитку від 12.09.2017 №168, врожайність озимої пшениці в господарствах населення у 2016 році становила у середньому по району 39,1 ц/га , а в 2017 році - 40,1 ц/га. Ринкова вартість пшениці на даний час коливається в межах 400-450 грн. за один центнер у 2016 році - 400 грн (а.с. 4). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із заподіянням позивачу, на його переконання відповідачем, майнової та моральної шкоди. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини 2 статті 11 ЦК України). Нормами частин 1 та 2 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з приписами частин 1 та 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3 статті 23 ЦК України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Нормами частин 1 та 2 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до положень частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з приписами частин 1 та 2 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Нормами статті 78 ЦПК України встановлено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Приписами статті 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони проживають у с. Монастирець Стрийського району (колишній Жидачівський район) Львівської області по сусідству та перебувають між собою у неприязних відносинах. Позивачу [PERSON] у 2016 році знищено врожай пшениці, чим завдано йому майнової шкоди. Суд звертає увагу на те, що зобов`язання про відшкодування шкоди (як майнової, так і моральної) виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, що завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно. Суд зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених процесуальним законом. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Надаючи оцінку аргументам сторін суд зауважує, що на підтвердження обставин завдання [PERSON] [PERSON] майнової та моральної шкоди останнім надано акти комісії. З аналізу змісту цих актів вбачається, що обставини заподіяння [PERSON] шкоди саме [PERSON] комісією встановлено виключно з пояснень самого [PERSON] . Таким чином, обставини, на які покликається позивач, по своїй суті, ґрунтуються на суб`єктивному баченні події однієї особи - самого позивача [PERSON] та за своєю природою, на переконання суду, є припущеннями, оскільки не підтверджуються жодними фактичними даними. Стороною позивача суду не надано та судом не здобуто жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що саме [PERSON] знищив посіви пшениці [PERSON] , у зв`язку з чим позивачу була завдана майнова та моральна шкода. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі статей 22, 23, 1166, 1167 Цивільного кодексу України та

Outcome: dismissed