Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» звернулось в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтовання заявленого позову посилається на те, що між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Договір про встановлення ліміту на кредитування №5442118, згідно з якими відповідачу було встановлено ліміт кредитування в сумі 3420,51 грн., що підтверджується випискою руху коштів по рахунку від 18.07.2017 року. Кредитні кошти надавались в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача. Відповідно до п.1.16 Договору, за користування кредитом відповідач сплачує відсотки у розмірі 30% річних. Станом на 12.09.2017 року заборгованість за договором №5442118 від 30.11.2015 року відповідачем не погашена. Просить позов задовольнити, стягнути суму заборгованості у повному обсязі та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав клопотання про проведення розгляду справи без його участі, просить позов задоволити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Відповідачу надіслана судова повістка відповідно до п.3 ч.5 ст.74 ЦПК України за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи. Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому згідно з ст.169 ЦПК України суд вважає, що справу можливо слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ч.1 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, проте згідно ст.13 ч.2 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Крім того, особи, які беруть участь у справі, не повинні зловживати своїми процесуальними правами, передбаченими статтею 27 ЦПК України, зокрема, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] було укладено договір про встановлення ліміту на кредитування №5442118, згідно з якими відповідачу було встановлено ліміт кредитування в сумі 3420,51 грн., що підтверджується випискою руху коштів по рахунку від 18.07.2017 року. Відповідно до п.1.16 Договору, за користування кредитом відповідач сплачує відсотки у розмірі 30% річних. Повернення суми кредиту відповідно до п.1.17 Договору відбувається шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на Рахунок визначений у п.п.1 Договору. Позичальник відшкодовує Банку, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за цим Договором позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.1.14 Договору, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення. Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач умов договору у встановлений договором термін не виконав тому, згідно розрахунку заборгованості, станом на 18.07.2017 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 3467,46 гривень, яка складається із наступного: -3420,51 гривень неповернута сума кредиту; -46,95 гривень прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст.\~509,\~526,\~1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2\~ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно з ч.1. ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності із ст. 1050 ч. 2 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти на умовах, встановлених договором. Дані обставини справи стверджуються матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved