overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 серпня 2014 року вищевказаний позов [PERSON] задоволено. Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування на обов'язкову частку в спадщині - 1/4 частку квартири [ADDRESS], загальною площею 58,1 кв.м, житловою площею 41,4 кв.м, після смерті [PERSON] Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 18 вересня 2014 року, апеляційну скаргу представника відповідача задоволено частково. Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 серпня 2014 року змінено, визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] на обов'язкову частку в спадщині - 1/8 частку квартири [ADDRESS] ,загальною площею 58,1 кв.м, житловою площею 41,4 кв.м. Згідно п.4.ч.1.ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до вимог підпунктів 8 та 1 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з апеляційної скарги на рішення суду у разі подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду). Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», мінімальний розмір заробітної плати с 1 січня 2014 року встановлено в розмірі 1 218 грн. З урахуванням наведеного та приймаючи до уваги те, що при поданні апеляційної скарги відповідачкою не був сплачений судовий збір, апеляційний суд вважає, що є підстави для його стягнення в розмірі 121,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11.10.2019 року позов [PERSON] до ПАТ «ПУМБ», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, було задоволено у повному обсязі та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №10738 від 15.11.2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про звернення стягнення з [PERSON] за кредитним договором №26256017121706 від 26.04.2013 року, укладеним між [PERSON] та АТ «Банк Ренесанс Капітал» у загальній сумі 15 008 гривень 91 копійка. Позивач - [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Маріуполя із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №266/980/19. В обґрунтування заяви зазначив, що в мотивувальній частині рішенні вирішено питання про стягнення судових витрати на підставі ст. 141 ЦПК України, але в резолютивній частині рішення дане питання не вирішено. Суд, ознайомившись з заявою позивача вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення заяви виходячи з наступного. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 11.10.2019 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Також судом було встановлено, що при зверненні до суду із вище вказаним позовом, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. З рішення суду від 11.10.2019 року, вбачається, що в мотивувальній частині рішенні вирішено питання про стягнення судових витрати на підставі ст. 141 ЦПК України, але в резолютивній частині рішення дане питання не вирішено. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення,вказавши «стягнути з Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 768,40 гривень».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14.03.2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в пряду спадкування за заповітом, було задоволено у повному обсязі та визнано за [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , право власності на домоволодіння [ADDRESS] , загальною площею 65,7 кв.м., яке складається з житлового будинку літ. «А-1», загальною площею (будинку літ. «А-1») 55,5 кв.м., житловою площею (будинку літ. «А-1») 33,3 кв.м., з нежитловою прибудовою літ. «А1-1», площею 22,2 кв.м., та прибудовою літ «а-1», ганку літ «а1», літнього душу-вбиральні літ. «Д-1», сараю літ. «Е-1», гаражу літ «Ж-1», басейну для збору води літ. «Г», вимощення І та огорожі №1-2 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та визнано за [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , право власності на земельну ділянку, площею 0,0498 га, кадастровий номер 1412300000:02:008:0185, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивача адвокат Д`яконова К.І. звернулась до Приморського районного суду м. Маріуполя із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в пряду спадкування за заповітом, у зв`язку з тим, що в рішенні в переліку складових частин домоволодіння [ADDRESS] не було зазначено сарай літ. «В-1» та погреб під частиною будівлі літ. «А/п», які входять до складу вищевказаного домоволодіння згідно технічного паспорту від 30.05.2018 року. Суд, ознайомившись з заявою представника позивача [PERSON] , вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення заяви виходячи з наступного. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 14.03.2019 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Також судом було встановлено, що згідно технічного паспорту від 30.05.2018 року, до складу домоволодіння [ADDRESS] входить сарай літ. «В-1» та погреб під частиною будівлі літ. «А/п». Ознайомившись з рішення суду від 21.03.2019 року, судом встановлено, що у тексті рішення не зазначено сарай літ. «В-1» та погреб під частиною будівлі літ. «А/п», які входять до складу домоволодіння [ADDRESS] згідно технічного паспорту від 30.05.2018 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи наведене,\~суд вважає\~за можливе\~ухвалити додаткове\~рішення,вказавши, що за [PERSON] визнається сарай літ. «В-1» та погреб під частиною будівлі літ. «А/п», які входять до складу домоволодіння [ADDRESS] згідно технічного паспорту від 30.05.2018 року. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21.03.2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитина, яка продовжує навчання, було задоволено у повному обсязі та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на його утримання на період навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісяця, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Позивач [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Маріуполя із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитина, яка продовжує навчання, у зв`язку з тим, що в рішенні не вказано з якого часу присуджуються аліменти на утримання позивача. Суд, ознайомившись з заявою [PERSON] , вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення заяви виходячи з наступного. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 21.03.2019 року було стягнуту аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на його утримання на період навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісяця, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Також судом було встановлено, що в позовній заяві позивач [PERSON] просив стягнути аліменти з відповідача [PERSON] з часу подачі позовної заяви. Згідно до ч.1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Ознайомившись з рішення суду від 21.03.2019 року, судом встановлено, що у тексті рішення не вказано з якого часу підлягають стягненню аліменти, а саме: «починаючи з 15 лютого 2019 року». \~ \~ \~ \~Відповідно до п .2 ч.1 ст. 270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати. Враховуючи наведене,\~суд вважає\~за можливе\~ухвалити додаткове\~рішення,вказавши, що аліменти з відповідача [PERSON] підлягають стягненню «починаючи з 15 лютого 2019 року». \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 02 липня 2021 року у задоволенні позову Житлово-будівельного кооперативу «Французький бульвар-білдінг» до [PERSON] про стягнення заборгованості - відмовлено в повному обсязі. 12 липня 2021 року до суду представником [PERSON] адвокатом Шкрібляк М.І. подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких просив вирішити питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі № 522/2348/21 у розмірі 10000,00 грн. Проте у період з 19.07.2021 головуюча суддя перебувала у відпусці, а з 09.08.2021 року по 13.08.2021 року на лікарняному. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, що не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Позивач отримав повістку. що підтверджується трекінгом поштових відправлень. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Оскільки справа розглядається в порядку спрощеного провадження, а отже на виготовлення повного тексту в суду є п`ять днів, а тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 05 квітня 2017 року відмовлено в задоволені позову [PERSON] до [PERSON], третя особа Приморська районна адміністрація Одеської міської ради про знесення самочинно забудованого обєкту та приведення будинку до попереднього стану. Представник [PERSON] приніс апеляційну скаргу на судове рішення. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 травня 2017 року матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради про зобовязання знести самочинно збудований обєкт з приведення будинку до попереднього стану і відшкодування моральної шкоди повернено до Приморського районного суду міста Одеси для ухвалення додаткового рішення, оскільки стосовно частини вимог, які були предметом розгляду суду першої інстанції, що вбачається з мотивувальної частини рішення, відсутні висновки в резолютивній частині рішення суду, матеріали цивільної справи повернені до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення. Сторони в судове засідання не зявились, про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, необхідним постановити додаткове рішення. [PERSON] звернулась до суд з позовом до [PERSON], третя особа Приморська районна адміністрація Одеської міської ради про знесення самочинно забудованого обєкту та приведення будинку до попереднього стану. Позивачка просить суд зобовязати відповідачку знести самовільно збудовану конструкцію із збільшення площі балкону у квартирі № 25 за адресою: Одеська область, м.Одеса, вулиця Велика Арнаутська, 93 та привести фасадну несучу стіну будинку до попереднього стану за власні кошти та стягнути завдану їй моральну (немайнову) шкоду в розмірі 20\~000 гривень, 487,20 гривень судового збору та 10\~000 гривень витрат на правову допомогу. Рішенням суду від 05 квітня 2017 року відмовлено в задоволені позову [PERSON] до [PERSON], третя особа Приморська районна адміністрація Одеської міської ради про знесення самочинно забудованого обєкту та приведення будинку до попереднього стану. Як вбачається із змісту судового рішення від 05 квітня 2017 року, мотивувальна частина рішення містить висновок про недоведеність вимог позивачки у частині відшкодування моральної шкоди. Разом з тим, резолютивна частина рішення суду не зазначає висновку суду в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Таким чином, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд постановляє додаткове рішення про відмову у задоволені вимог [PERSON] до [PERSON], третя особа Приморська районна адміністрація Одеської міської ради про відшкодування моральної шкоди.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 19 лютого 2021 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Розірвано шлюб, зареєстрований між громадянином України [PERSON] та громадянкою України [PERSON] , який зареєстрований 27 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1659. 01 березня 2021 року від [PERSON] до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Як вбачається з рішення суду від 19 лютого 2021 року суд не вирішив питання про судові витрати. Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи додаткове рішення,якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Отже, суд вважає можливим вирішити питання щодо судових витрат. Судом встановлено, що позивачем за подачу позовної заяви був сплачений судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок, що підтверджується квитанцією від 23.07.2020 року. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року№ 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, розяснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, судові витрати, повязані з розглядом справи, які документально підтверджені підлягають стягненю в судовому порядку, тому заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 11 квітня 2014 р. було повністю задоволено вимоги ПАТ ГГ «Маріупольгаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. На адресу суду поступила заява представника ПАТ ГГ «Маріупольгаз», у якій той просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] також і судовий збір в розмірі 229,40 грн. Представник позивача ПАТ ГГ «Маріупольгаз» Яроменко Н.Я. в судовому засіданні доводи заяви підтримала, просила заяву задовольнити. Відповідач [PERSON], будучі повідомленим про дату, час та місце розгляду заяви належним чином, в судове засідання не з'явився, тому заяву розглянуто за його відсутності, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду заяви. Розглянувши заяву, суд дійшов висновку про її задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається із рішення суду від 11.04.2014 р. у його мотивувальній частині зазначено, що «оскільки позов задовольняється, то судові витрати позивача мають бути відшкодовагні відповідачем у повному обсязі, відповідно до ст. 88 ЦПК України». Однак, судові витрати позивача відшкодовані не були у резолютиній частині рішення. Тому є законні підстави для ухвалення додаткового рішення. Визначаючи розмір судових витрат, які підлягать стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить із наявної в матеріалах справи платіжного доручення від 08.04.2013 р. на суму 114,70 грн. (а.с. 18). Інших доказів, підтверджуючих сплату судового збору при подачі позивачем заяви до суду про видачу судового наказу, в матеріалах справи на час її розгляду не було. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягає саме сума в 114,70 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 14 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про незаконне відключення електричної енергії. 07 серпня 2018 року ухвалою Апеляційного суду Донецької області цивільну справу повернуто в звязку із тим, що при ухваленні рішення судом не вирішено питання про визнання незаконною відмови відповідача №2008 від 26 серпня 2015 року підключити електропостачання та стягнення з відповідача на користь позивача сплачені суму заборгованості 661,41 грн. та оплату підключення в сумі 348,18 грн. В судове засідання сторони не зявились. Відповідно до\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників процес справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду. Отже, неприбуття у судове засідання осіб, не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з мотивувальної частини рішення, судом не було вирішено питання про визнання незаконною відмови відповідача №2008 від 26 серпня 2015 року підключити електропостачання та стягнення з відповідача на користь позивача сплачені суму заборгованості 661,41 грн. та оплату підключення в сумі 348,18 грн. Рішенням суду від 14 червня 2018 року відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, однак не вказано, чи стосується відмова вимоги позивача про визнання незаконною відмови відповідача №2008 від 26 серпня 2015 року підключити електропостачання та стягнення з відповідача на користь позивача сплачені суму заборгованості 661,41 грн. та оплату підключення в сумі 348,18 грн. Аналізуючи текст рішення, суд приходить до висновку, що відмова в задоволенні позовних вимог також стосувалась позовної вимоги позивача про визнання незаконною відмови відповідача №2008 від 26 серпня 2015 року підключити електропостачання та стягнення з відповідача на користь позивача сплачені суму заборгованості 661,41 грн. та оплату підключення в сумі 348,18 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 20 грудня 2016 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. 11 січня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, вказуючи на те, що при ухваленні рішення від 20 грудня 2016 року не було визначено з якої дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, судом задоволено позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, однак не визначено, з якої дати вони підлягають стягненню, що є підставою для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 21.04.2015 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розділ і виділ в натурі майна та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 539,10 грн., витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 2500,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн., а всього 4539,10 грн. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи, інвентарна вартість 11/25 долі жилого будинку [ADDRESS] у м. Маріуполі - літ А-1, власником якої являється [PERSON], яка складається із жилих кімнат( 1-5,1-6), площею 31,1 кв.м., коридору(літера 1-4), кухні(літера 1-9), санвузла (літера 1-10), загальною площею 53,0 кв.м., 1/2 огородження (1,2), складає 78270 гривень. Таким чином, сума судового збору повинна складати 782, 70 гривень. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. При вирішенні питання щодо стягнення судових витрат суд стягнув з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений [PERSON] при подачі позову у розмірі 539, 10 гривень. Різницю несплаченої суми судового збору, у зв,язку із задоволенням позовних вимог [PERSON], суд стягує з відповідача на користь держави, а саме у розмірі 243, 60 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved