Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідачів. Позивач [PERSON] звернувся 24.11.2020 року із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно (а.с.1-14). Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка загальною площею 1,4581 га, кадастровий номер 7322588600:01:002:0122 та земельна ділянка загальною площею 0,1279 га, кадастровий номер 7322588600:01:001:0519 цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Суховерхівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, що належали померлій[PERSON] Вказує, що відповідач - [PERSON] являється спадкоємцем майна за заповітом після смерті матері[PERSON] , однак не претендує на спадщину та зробила письмову відмову від неї. Він, як онук померлої, є спадкоємцем майна по закону, та вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки з дня народження і по даний час зареєстрований та проживає у спадковому будинку по [ADDRESS] . Інших спадкоємців та утриманців померлої, передбачених законом немає. Також позивач зазначає, що в установлений законом строк вступив в управління спадковим майном, оскільки проживав з померлою до дня її смерті, вели спільне господарство. Однак в нотаріальній конторі немає можливості оформити спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки. За таких обставин, просить визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] . Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Заяви, клопотання учасників справи інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 листопада 2020 року було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 23 листопада 2020 року (а.с.16). У підготовче засідання 14 грудня 2020 року сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] скерував 07.12.2020 року письмову заяву до суду, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не прибула, однак на адресу суду 07.12.2020 надійшла її заява у якій вона визнала позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Наслідки визнання позову їй відомі. Просить суд справу розглянути без її участі. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що згідно наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Суховерхівською сільською радою Кіцманського району Чернівецької області [INFO] , [PERSON] померла[INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 26 (а.с.8). Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] 26.11.2008 року, засвідченого секретарем виконавчого комітету Суховерхівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, остання заповіла у се своє майно, яке буде належати їй на день її смерті - совій дочці [PERSON] (а.с. 10). Як вбачається із наданої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.09.1969 року, матір`ю [PERSON] , [INFO] являється [PERSON] (а.с. 6). Згідно заяви [PERSON] від 20.02.2020 року, посвідченої керуючою справами виконавчого комітету Кіцманської міської ради, [PERSON] відмовилася від заповіту, засвідченого на її ім`я померлою [PERSON] . Зі змісту вбачається, що вона у встановлений законом строкспадщину не прийняла, не неї не претендує, від обов`язкової частки відмовляється (а.с.14). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Кіцманської міської ради №180 від 20.02.2020 року, померла [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , з 1973 ро по день смерті [INFO] (а.с. 9). Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №440897, померлій [PERSON] належали на праві власності земельна ділянка загальною площею 1,4581 га, кадастровий номер 7322588600:01:002:0122 та земельна ділянка загальною площею 0,1279 га, кадастровий номер 7322588600:01:001:0519 цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Суховерхівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області (а.с.11). Згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 20.11.2020 року, ринкова вартість земельної ділянки загальною площею 1,4581 га, кадастровий номер 7322588600:01:002:0122, становить 60229,07 гривень; ринкова вартість земельної ділянки загальною площею 0,1279 га, кадастровий номер 7322588600:01:001:0519, становить 2071,80 (а.с.21). Відповідно до відповіді, наданої державним нотаріусом Беженар А.М. 09.12.2020 року за №239/02-14, на запит Кіцманського районного суду Чернівецької області, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , за даними Кіцманської державної нотаріальної контори не заводилась. Норми права, які застосував суд. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, у відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Як передбачено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, статтею 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Враховуючи вищезазначені норми Закону, беручи до уваги те, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, після смерті бабусі [PERSON] , яка [INFO] , фактично прийняв спадщину і протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї, а відповідач [PERSON] визнала позов тазаявила відмову від позову, тобто не претендує на спадкове майно, враховуючи при цьому те, що матеріали справи не містять будь-яких даних щодо наявності інших спадкоємців після смерті [PERSON] й відповідно сторонами докази на підтвердження їх існування суду не надано, суд вважає, що за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на спадкове майно, а саме: на земельні ділянки, що розташована на території Суховерхівськоїсільської ради Кіцманського району Чернівецької області. Крім того, суд зважає і на те, що у відповідності до роз`яснення ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). За таких обставин, позивач спадщину прийняв, однак позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно через відсутність у нього оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, на земельні ділянки, які належали на праві власності померлій [PERSON] . Таким чином судом встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. Тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, беручи наявність відповідні положення Цивільного кодексу України, та відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на спадкування в іншому порядку, а також враховуючи при цьому те, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі ст.ст. 328, 346, 392, 1216-1218, 1220-1221, 1223,1258, 1261, 1268, 1273, 1274ЦК України та

Outcome: approved