Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 12.05.1979 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає, однак, подати заяву про розірвання шлюбу в органи держаної реєстрації актів цивільного стану відповідач не бажає. Причинами для\~розірвання шлюбу\~ позивач\~ вважає\~те,\~що відповідач\~зловживає алкоголем,\~в нетверезому\~стані влаштовує\~скандали,\~що негативно\~впливає на\~стан здоров`я\~позивача.\~Крім того,\~відповідач впродовж\~3\~років \~зраджує позивачу\~в подружній\~вірності з\~іншою жінкою.\~В квітні\~2019\~року сторони\~припинили спільне\~ проживання. Із\~вказаних причин\~сім`я\~сторін розпалася,\~шлюб носить\~формальний характер,\~збереження цього\~шлюбу суперечить\~інтересам позивача. Тому вона\~просить вказаний\~шлюб розірвати,\~після розірвання\~шлюбу залишити\~їй прізвище\~« [PERSON] »,\~ а\~також \~в позовній\~заяві \~вказана \~ вимога\~ \~присудити з відповідача на її користь судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн. Позивач в судове засідання не з`явилася, про його час та місце розгляду повідомлена належним чином, 06.02.2020 року її представник, адвокат Романчич М.В. подала до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати у її та позивача відсутності, а вказані судові витрати просить не присуджувати. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про його час та місце повідомлений належним чином. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзиву на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 12.05.1979 року. Шлюб зареєстровано Нижньовербізькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 12 (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. На підставі\~ст.ст.\~104,\~110,\~112,\~113\~Сімейного кодексу\~України та,\~

Outcome: approved