Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивач) подав до суду позовну заяву до Журавненської селищної ради Львівської області (відповідач), в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визначити йому додатковий строк у 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що [INFO] померла [PERSON] . За життя 11.10.2010 вона склала заповіт, у якому належні їй земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7681 та 0,8061, розташовані на землях Журавнівської селищної ради заповіла йому. Наприкінці жовтня 2020 він повернувся із заробітків і йому повідомили, що у його користь складено заповіт від імені [PERSON] , яка була його далекою родичкою. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено по причині пропуску строку для прийняття спадщини. Вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не мав змоги, оскільки перебував з початку 2020 року по кінець жовтня 2020 року на сезонних роботах по збору врожаю у Херсонській області, тому пропустив шестимісячний термін звернення із заявою про прийняття спадщини. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову повністю. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Заяви, клопотання учасників справи. Позивач подав заяви про долучення довідки до матеріалів справи та про розгляд справи за його відсутності (а.с.24, 35). Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та незаперечення проти позовних вимог (а.с.33). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 13.11.2020 позовну заяву залишено без руху (а.с.16-17). Ухвалою від 26.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.27-28). Ухвалою підготовчого засідання від 05.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.36-37). Ухвалою судового засідання від 09.06.2021 судом постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.38). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.01.2010, спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її сестра [PERSON] , яка проживає в с. Новошино Жидачівського району Львівської області. Спадкове майно складається з земельної ділянки площею 1,56 га кадастрові номера 4621555600:03:000:0065 рілля та 4621555600:04:000:0061 кормові угіддя, відведеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Журавнівської селищної ради народних депутатів Жидачівського району Львівської області, належної померлій на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №091331, виданого 11.04.2000 Журавнівською селищною радою на підставі рішеня виконкому від 11.04.2000, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №376 (а.с.9). Відповідно до Державних актів на право власності на земельні ділянки Серії ЯЛ №362284 та серії ЯЛ №362285, [PERSON] є власницею земельних ділянок площею 0,7681 га та площею 0,8061 га у межах згідно з планом, які розташовані на території Журавнівської селищної ради (за межами населених пунктів) Жидачівського району Львівської області. Цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акти зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею , договорів оренди землі за №011045100051 та №011045100052 (а.с.10,11). 11.10.2010 у селищі Журавно Жидачівського району [PERSON] склала заповіт, згідно з яким належні їй земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7681 та 0,8061, розташовані на землях Журавнівської селищної ради заповіла [PERSON] (а.с.7, 8). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.11.2020, [PERSON] померла [INFO] у с. Сколе Сколівського району Львівської області (а.с.6). Довідкою Журавнівської селищної рад від 27.10.2020 встановлено, що [PERSON] дійсно була зареєстрована і проживала у [ADDRESS] до дня смерті і на день смерті, що наступила [INFO] . Відомостей про заборону та арешт на земельну ділянку немає. Від імені [PERSON] посвідчувався заповіт в користь [PERSON] (а.с.12). Постановою завідувача Жидачівської ДНК від 05.11.2020 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що він пропустив піврічний термін, передбачений цивільним законодавством, на подання заяви (а.с.5). Відповідно до довідки ПП [PERSON] від 06.11.2020, [PERSON] працював на сезонних роботах у Херсонській області в м. Нова Каховка в підприємця [PERSON] з 10 лютого 2020 року по 30 жовтня 2020 року (а.с.20). Згідно з довідкою Журавнівської селищної ради від 23.11.2020, [PERSON] 27.10.2020 був повідомлений про складений на його ім`я заповіт від імені [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.25). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з пропуском позивачем строку на подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини та відмовою нотаріуса з цієї причини у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавиці. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, нормами статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до приписів частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з положеннями частин 1 та 2 статті 1169 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Вимогами частини 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до приписів частини 1 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з положеннями частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд бере до уваги роз`яснення, викладені у пункті 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя зробила особисте розпорядження, заповівши належні їй земельні ділянки [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, однак [PERSON] у визначений законом строк не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Надаючи оцінку аргументам позивача суд зауважує, що за загальним правилом право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, суд зазначає, що у разі пропуску спадкоємцем шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (постанова ВС від 13 березня 2020 року у справі №314/2550/17). Наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини заслуговують на увагу, оскільки, на переконання суду, є поважними. Так, позивач не проживав разом із спадкодавицею [PERSON] , а відтак, на переконання суду, обґрунтованими є аргументи позивача щодо незнання про складення нею на його ім`я заповіту. Про зазначений заповіт йому стало відомо лише 27.10.2020, після чого він за декілька днів звернувся до нотаріуса із відповідною заявою та отримав відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, що підтверджується наявними у справі письмовими доказами. Більше того, суд зауважує, що у період з 10 лютого 2020 року по 30 жовтня 2020 року позивач перебував на сезонних роботах у Херсонській області, що в силу характеру цих робіт та значної віддаленості місця їх розташування підтверджують ту обставину, що позивач не міг швидше дізнатися про зазначений заповіт. Таким чином, наведені причини об`єктивно унеможливлювали своєчасне виконання позивачем вимог закону щодо особистого подання заяви нотаріусу. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 1268, 1270, 1272 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved