Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.03.2004 року між АППБ «Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції, правонаступником усіх прав та обов'язків якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції і [PERSON] було укладено кредитний договір № 013/035-11/146, згідно якого банк надав відповідачу кредит в сумі 75000 доларів США по 02.03.2009 року, зі сплатою 14% річних, а остання зобов'язалася погашати кредит та сплачувати відсотки відповідно до графіка погашення. 16.12.2005 року між сторонами укладено додаткову угоду№1 до кредитного договору № 013/035-11/146 від 03.03.2004 року, згідно якої кінцевий строк повернення кредиту перенесено на 15.12.2012 року, сума кредиту збільшена до 100000 доларів США, відсоткова ставка за користування кредитом складає 13% річних з 16.12.2005 року. 20.04.2006 року сторони уклали додаткову угоду №2 до кредитного договору № 013/035-11/146 від 03.03.2004 року, згідно якої відсоткова ставка за користування кредитом складає 12% річних з 20.04.2006 року. 11.02.2009 року сторони уклали додаткову угоду №3 до кредитного договору № 013/035-11/146 від 03.03.2004 року, згідно якої відсоткова ставка за користування кредитом складає 11,5 % річних на період з 11.02.2009 року до 10.02.2010 року, а з 11.02.2010 року відсоткова ставка за користування кредитом складає 12% річних. Однак, відповідач не виконує в повній мірі взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної сплати основної заборгованості за кредитом та погашення відсотків за користування кредитом. Таким чином, станом на день подачі позову до суду відповідач має заборгованість в сумі 10742,61 доларів США по тілу кредиту та 3917,01 доларів США за відсотками, незважаючи на закінчення строку дії кредитного договору. Згідно п. 9.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту і відсотків відповідач сплачує банку пеню. Станом на 03.11.2014 року пеня за несвоєчасне погашення відсотків становить 1244 грн. 18 коп. В судове засідання представник позивача Горобець Д.Г. не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи судом належним чином та в установленому порядку повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. За таких обставин, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. Як встановлено по справі, 03.03.2004 року між АППБ «Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції, правонаступником усіх прав та обов'язків якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції і [PERSON] було укладено кредитний договір № 013/035-11/146, згідно якого банк надав відповідачу кредит в сумі 75000 доларів США по 02.03.2009 року, зі сплатою 14% річних, а остання зобов'язалася погашати кредит та сплачувати відсотки відповідно до графіка погашення (а.с. 6 - 7). 16.12.2005 року між сторонами укладено додаткову угоду№1 до кредитного договору № 013/035-11/146 від 03.03.2004 року, згідно якої кінцевий строк повернення кредиту перенесено на 15.12.2012 року, сума кредиту збільшена до 100000 доларів США, відсоткова ставка за користування кредитом складає 13% річних з 16.12.2005 року (а.с. 8). 20.04.2006 року сторони уклали додаткову угоду №2 до кредитного договору № 013/035-11/146 від 03.03.2004 року, згідно якої відсоткова ставка за користування кредитом складає 12% річних з 20.04.2006 року (а.с. 9). 11.02.2009 року сторони уклали додаткову угоду №3 до кредитного договору № 013/035-11/146 від 03.03.2004 року, згідно якої відсоткова ставка за користування кредитом складає 11,5 % річних на період з 11.02.2009 року до 10.02.2010 року, а з 11.02.2010 року відсоткова ставка за користування кредитом складає 12% річних (а.с.10). Зобов`язання по кредитному договору відповідачем належним чином не виконуються, в зв`язку з чим її заборгованість перед позивачем станом на 03.11.2014 року становить 10742,61 доларів США по тілу кредиту, 3917,01 доларів США за відсотками, незважаючи на закінчення строку дії кредитного договору, пеня за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 1244 грн. 18 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 3 - 5). В результаті такого прострочення відповідач істотно порушила умови договору, так як позивач вчасно не отримав належні йому кошти і не використав їх в своїй діяльності. Дані правовідносини регулюються: - ст. ст. 526, 530 ЦК України, якими встановлено, що зобов'язання має виконуватись відповідно до умов договору у встановлений строк; - відповідно ч.2 ст.625, ч.1 ст.1050 ЦК України, у разі прострочення виконання грошового зобов'язання боржник зобов'язаний сплатити борг з урахуванням індексу інфляції та проценти; - згідно ст.22 ЦК України, яка є загальною нормою права, збитками є: втрати, яких зазнала особа в зв'язку з знищенням або пошкодженням майна; витрати, які особа робила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). ст. 538 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі невиконання однією з сторін у зобов'язанні свого обов'язку у встановлений строк, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання в повному обсязі. Оскільки судом встановлено, що відповідач не дотримує умов укладеного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором кредит не повернула, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені неї і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до платіжного доручення сплачено судовий збір в розмірі 1910 грн. 97 коп. (а.с.1). Зазначені судові витрати підлягають стягненню на користь позивача. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved