Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 16.03.2020 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 24.06.2008 в розмірі 62 858,60 грн. На обґрунтовування позовних вимог позивач зазначив, що 24.06.2008 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклали договір, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач, підписавши 24.06.2008 заяву-анкету погодився з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», що додані до позову. Відповідач умови кредитного договору не виконує та має заборгованість, що станом на 31.12.2019 становить 62 858,60 грн. Суму боргу складає: заборгованість за тілом кредиту - 497,40 грн; 55 544,05 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн.- заборгованість за комісією; 3 585,79 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи - 250,00 грн. - штраф (фіксована складова); 2 981,36 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі Ухвалою від 29.04.2020 позовну заяву, після усунення недоліків, прийнято до розгляду та у справі відкрито спрощене провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, у матеріалах справи наявне клопотання, в якому представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення ( а.с. 27). Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином через публікацію на веб-сайті судової влади України повідомлення про виклик у судове засідання. Зі згоди представника позивача, відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, судом ухвалено рішення при заочному розгляді. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 24.06.2008 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] уклали кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг», на виконання умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 11). У анкеті-заяві (а.с.11) сторони погодили, що у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш як на 120 днів, у зв`язку з чим банк змушений буде звернутись до суду, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн.+5% від суми позову. Відповідно до розрахунку боргу, доданого позивачем до позовної заяви, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» нарахував відповідачу борг за кредитним договором б.н. від 24.06.2008, станом на 31.12.2019 у розмірі: 497,40 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 55 544,05 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн.- заборгованість за комісією; 3 585,79 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи - 250,00 грн. - штраф (фіксована складова); 2 981,36 грн. - штраф (процентна складова). Умови та правила надання послуг не містять підпису [PERSON] . Тарифи до позову не долучено. Норми права, які застосував суд Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з частинами першою, другою статті 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. За змістом частини другої цієї статті, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. За змістом частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За положеннями 77, 79-81 ЦПК України обґрунтування наявності обставини справи здійснюється за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що відповідає встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Оцінка аргументів сторін, висновки суду Суд частково задовольняє позовні вимоги та стягує борг за кредитом та відсотками, штраф у розмірі 250 грн. +5% від суми позову, з таких підстав. Пред`являючи вимоги до відповідача про погашення кредиту, позивач просить стягнути заборгованість за тілом кредиту, відсотки за користування кредитом, пеню та штрафи, посилаючись на те, що між сторонами укладено кредитний договір на підставі анкети-заяви від 24.06.2008, Тарифів та Витягу з Умов та правил банківських послуг, які розміщені на банківському сайті та як невід`ємні частини цього договору. Проте, судом встановлено, що згідно анкети-заяви від 24.06.2008 відповідач отримав кредитну картку зі встановленою базовою процентною ставкою за користування кредитом - 30% на рік на залишок заборгованості. У заяві вказано, що у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш як на 120 днів, у зв`язку з чим банк змушений буде звернутись до суду, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн.+5% від суми позову. Тарифи позивачем не надані. Крім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці «Умови та правила надання банківських послуг», які додані до позову розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати не стойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Таким чином, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді даної справи. За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки «Умови та правила надання банківських послуг», що розміщені на банківському сайті, які не містять підпису відповідача не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного 24.06.2008 між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Позивачем також не надано підтверджень узгодження з відповідачем підвищення відсоткової ставки. Таким чином, суд вважає, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви від 24.06.2008, з отриманням кредитної карти із встановленим лімітом грошових коштів, зі сплатою процентів за користування кредитом 30,0% річних на залишок заборгованості за кредитом. Факт отримання відповідачем грошових коштів за тілом кредиту доводиться розрахунком боргу та довідкою про рух коштів (а.с. 7-10, 37-39). А отже межах строку кредитування, відповідач мав зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами. На підставі наведеного, суд стягує з відповідача на користь позивача борг за неповернутим тілом кредиту в розмірі 497,40 грн. та відсотки, що розраховані банком до 30.06.2009 в розмірі 150,47 грн. Суд не погоджується із розміром відсотків, наведених позивачем у розрахунку боргу за період з 30.06.2009 до 31.12.2019 та наводить власний розрахунок боргу за цей період, виходячи із боргу за тілом кредиту 497,40 грн та відсоткової ставки за користування кредитом, що визначена договором - 30,0 % річних. Розмір відсотків за розрахунками суду складають 1590,44 грн. ( 497,40 х 30,0 х 3837 : 360 : 100). А отже сума боргу за відсотками становить 1740,91 грн. ( 1590,44+150,47). З урахуванням наведеного, штраф (процентна складова), виходячи з розміру боргу складає 111,91 грн (1740,91+497,40)*5/100. Таким чином, сума боргу [PERSON] перед АТ КБ «Приватбанк» за договором від 24.06.2008 складає 2600 гривень 22 копійки, з яких 497,40 грн. борг за тілом кредиту, 1740,91 грн. - заборгованість за відсотками; 250 грн. штраф (фіксована частина) та 111,91 грн.- штраф (процентна складова). Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені банком судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у сумі 86,95 грн ( 2600,22* 2102: 62858,60).

Outcome: partial