Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 177567 гривень 29 копійок, вказавши, що 22.01.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №HMAWAN13211809. Згідно договору ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 44781,96 грн. на термін до 21.01.2015 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановленому кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Позивач умови договору виконав надавши відповідачу кошти. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав та заборгованість за кредитним договором станом на 28.09.2015 року становить 177567 гривень 29 копійок, яка складається з наступного: 37171 гривня 73 копійки заборгованість за кредитом; 27400 гривень 92 копійки заборгованість по процентам за користування кредитом; 1545 гривень 59 копійок заборгованість по комісії за користування кредитом; 102755 гривень 37 копійок пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 250 гривень штраф (фіксована) частина, 8443 гривні 68 копійок штраф (процентна складова). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги уточнив та просить стягнути з відповідача 100643 гривні 49 копійок заборгованості по пені, яка виникла станом на 28.09.2015 року. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що 22.01.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №HMAWAN13211809. Згідно договору ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 44781,96 грн. на термін до 21.01.2015 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановленому кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Позивач умови договору виконав надавши відповідачу кошти. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав та заборгованість за кредитним договором станом на 28.09.2015 року становить 100643 гривні 49 копійок, яка складається з 100643 гривні 49 копійок заборгованості по пені. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобовязання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання, оскільки відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Суд враховуючи, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобовязання (за кредитом, процентам та комісії), яке просив стягнути позивач відповідно до поданої позовної заяви від 07.10.2015 року та становило 37171 гривня 73 копійки заборгованість за кредитом; 27400 гривень 92 копійки заборгованість по процентам за користування кредитом; 1545 гривень 59 копійок заборгованість по комісії за користування кредитом, а також, що боргове зобовязання (за кредитом, процентам та комісії) було погашене повністю 02.11.2015 року, вважає за доцільне зменшити розмір неустойки відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України та стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 5000 гривень заборгованості по пені. Саме до цього зводиться правовий висновок, що висловлений Верховним Судом України в постанові від 3 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), який згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для судів, що зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved