Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У червні 2020 року до суду надійшла вищевказана позовна заява Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія». В обґрунтування\~своїх вимог\~позивач посилається\~на те,\~що відповідачі\~є співвласниками\~квартири [ADDRESS] . Частки спільної часткової власності власників квартир становить: [PERSON] 2/5, [PERSON] 1/5, [PERSON] 1/5, [PERSON] 1/5. Вищевказана квартира знаходиться в багатоквартирному житловому будинку комунального житлового фонду, централізоване опалення, централізоване постачання гарячої води, обслуговування внутрішньо будинкових систем, якого здійснює КП «Броваритепловодоенергія». Відповідачі отримують вказані послуги та зобов`язані своєчасно вносити плату за їх отримання. Однак,\~відповідачі несвоєчасно здійснюють оплату комунальних послуг, у зв`язку із чим у них утворилася заборгованість, яка за послуги з централізованого опалення за період із 01.11.2014 р. по 01.12.2018 р. становить 34\~505,93 грн. Також, за вказаний у відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] виникла заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої, розмір якої становить 5935,03 грн. У результаті несвоєчасної сплати коштів за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] утворилася заборгованість, яка складає 5879,76 грн. Також, у результаті несвоєчасної сплати коштів за послуги обслуговування внутрішньобудинкових систем у всіх відповідачів за період з 01.04.2013 року по 01.12.2018 рік виникла заборгованість у розмірі 3377,61 грн. З огляду на викладені обставини, позивач просить стягнути заборгованість: за отримані послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2014 р. по 01.12.2018 р. із [PERSON] 13\~802,37 грн., із [PERSON] 6901,19 грн., із [PERSON] 6901,19 грн., із [PERSON] 6901,19 грн.; за отримані послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.12.2014 р. по 01.12.2018 р. із [PERSON] 1978,34 грн., із [PERSON] 1978,34 грн., із [PERSON] 1978,34 грн.; за отримані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.12.2017 р. по 01.12.2018 р. із [PERSON] 1959,92 грн., із [PERSON] 1959,92 грн., із [PERSON] 1959,92 грн.; за отримані послуги з обслуговування внутрішньобудинкових систем за період із 01.04.2013 р. по 01.12.2018 р. із [PERSON] 1351,04 грн., із [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 675,52 грн. з кожного. Позиція відповідачів щодо заявлених позовних вимог. 03 вересня 2020 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що із листопада 2015 року у спірній квартирі не проживає, а тому послугами, які надаються позивачем, не користується. До кінця 2017 року позивач неодноразово зверталася до КП «Броваритепловодоенергія» із повідомленням про те, що за вказаною адресою вона не проживає, проте такі звернення були позивачем проігноровані. Фактично у квартирі проживають відповідач [PERSON] , разом із чоловіком, двома дітьми та співмешканцем. Вже з початку 2018 року відповідач [PERSON] почала звертатися письмово. На підставі звернення відповідача спірну квартиру було переведено на норму водоспоживання у відповідності до кількості проживаючих у ній осіб. Також, відповідач просила укласти з нею окремий Договір про надання послуг, однак таке прохання позивачем проігноровано. З огляду на викладені у відзиві заперечення проти позову, з урахуванням того, що відповідач у квартирі з листопада 2015 року не проживає та не користувалася послугами позивача, тому у задоволенні позовних вимог, пред`явлених до неї, слід відмовити. Крім того, відповідач [PERSON] просить застосувати до даних правовідносин строки позовної давності. 16 березня 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, де підприємство заперечує проти застосування строку позовної давності, оскільки за змістом ст. 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора як у судовому порядку, так і без використання судового примусу. При цьому, відповідачі отримували послуги, від їх надання не відмовлялися, тому повинні щомісячно і своєчасно за них сплачувати. На підставі звернення відповідача, єдиний особовий рахунок на квартиру закрито та з 01.01.2019 року відкриті нові особові рахунки з опалювальною площею з урахуванням часток на квартиру кожного відповідача. З моменту звернення відповідача [PERSON] (заяві від 18.02.2019 р.) зупинено нарахування за послуги з централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення. Нарахування за послуги здійснюються виключно відповідно до тарифів на теплову енергію, встановлених Постановою Національної комісії. Крім того, відповідач як співвласник квартири, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майно, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), незалежно від фактичного проживання у ній. 08 жовтня 2020 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, де остання заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивач хоче стягнути борг за період, який перевищує три роки, а тому у даних правовідносинах слід застосувати наслідки спливу строків позовної давності. Крім того, з 01 квітня 2018 року у квартирі ніхто не проживав та не користувався послугами. До цього періоду у квартирі проживала відповідач разом зі своєю сім`єю. Також, у квартирі жили домашні тварини [PERSON] , яка у квартирі не проживала, однак приходила кожен день доглядати за тваринами (купала, варила їм їжу, прибирала, прала та інше). 08 жовтня 2020 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, де остання позовні вимоги визнає частково, посилаючись на те, що з 1997 року вона у спірній квартирі не проживає, послугами, які надає позивач, не користується. Крім того, позивач просить стягнути борг за період, який не перевищує три роки. Тому, позовні вимоги [PERSON] визнає в частині нарахування боргу за період із 01.12.2016 року по 01.12.2018 рік. У задоволенні решти позовних вимог [PERSON] просить відмовити, оскільки вони пред`явлені із порушенням строку позовної давності. 02 листопада 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзиви відповідачів, де позивач вважає, що відсутні підстави для застосування до даних правовідносин строку позовної давності, оскільки відповідачі користувалися наданими позивачем послугами, від їх надання не відмовлялися і надалі користуються. Крім того, відповідачі, як співвласники квартири, в яку надаються послуги, відповідно до норм чинного законодавства, мають утримувати свою частку квартири незалежно від фактичного проживання у ній. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 40). Розпорядженням керівника апарату Броварського міськрайонного суду Київської області № 1200 від 09.12.2020 року призначено повторний автоматизований розподіл вищевказаної цивільної справи, у зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади судді. 09 грудня 2020 року вищевказана цивільна справа надійшла у провадження судді Петришин Н.М. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Петриши Н.М. прийнято справу до провадження. У судовому засіданні представник позивача доводи позву підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність. Обставини справи, що встановлені судом Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Частки відповідачів у праві власності на квартиру становить: [PERSON] 2/5, [PERSON] 1/5, [PERSON] 1/5, [PERSON] 1/5. У вищевказаній квартирі зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією довідки №\~265, виданої 09 січня 2019 року відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» Броварської міської ради Київської області (а.с. 14). Відповідно до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 01.03.2013 № 94 Комунальне підприємство «Броваритепловодоенергія» визначено виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у частині технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення і зливної каналізації та ліквідації аварій у внутрішньобудинкових мережах у житловому фонді територіальної громади м. Бровари (а.с. 17). Вищевказана квартира знаходиться в багатоквартирному житловому будинку комунального житлового фонду, централізоване опалення, водопостачання і водовідведення та обслуговування внутрішньо будинкових систем якого здійснює Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія», яке надає послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води та проводить щомісячні нарахування відповідно до тарифів, затверджених рішеннями виконавчого комітету Броварської міської ради. До матеріалів справи позивачем додано розрахунок заборгованості, відповідно до якого у відповідачів виникла заборгованість за надані послуги. Зокрема, за період із 01.11.2014 р. по 01.12.2018 р. заборгованість за послуги з централізованого опалення становить 34\~505,93 грн.; за послуги з централізованого постачання гарячої - 5935,03 грн.; за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення - 5879,76 грн. Також, за період із 01.04.2013 року по 01.12.2018 рік виникла заборгованість у розмірі 3377,61 грн. за послуги обслуговування внутрішньобудинкових систем. Із матеріалів справи вбачається, що до 26 грудня 2017 року за вказаною адресою нарахування за послуги проводилися по квартирним засобам обліку води, а після звернення відповідача [PERSON] нарахування за послуги з централізованого водопостачання проводяться за установленими нормативами (нормами) споживання відповідно до встановлених тарифів та кількості проживаючих осіб. Також, на підставі звернення відповідача [PERSON] , позивачем особовий рахунок [NUMBER] закрито, та з 01.01.2019 року відкриті нові особові рахунки для кожного із відповідачів з урахуванням частки власності у квартирі. 18 лютого 2019 року відповідач [PERSON] звернулася до КП «Броваритепловодоенергія» із заявою, в якій повідомила, що з листопада 2015 року у квартирі, в яку надаються послуги, вона не проживає, тому просила здійснити перерахунок послуг (а.с. 59). На підтвердження того, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартири, остання до заяви додала копію довідки з КП «Жек-3» від 16.01.2018 року та копію довідки з місця проживання (а.с. 67-69). Також, до справи додано акти обстеження-житлово побутових умов від 28.11.2017 року, 16 жовтня 2005 року та 12 січня 2010 року, зі змісту яких вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 1997 року у квартирі не проживають (а.с. 65-66). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відносини між сторонами регулюються «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, «Порядком формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.07.2006 року № 955, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року та Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року. Розмір нарахувань за користування послугами з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, водопостачання та водовідведення проводиться на підставі тарифів, встановлених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 957 від 04.09.2018 р. «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 16 червня 2016 року № 1141 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення»» та Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1740 від 10.12.2018 р. «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія», яке є виконавцем цих послуг». Пунктом 29\~Постанови КМУ\~№ 630\~від 21.07.2005\~року установлено,\~що окрім\~іншого споживач\~має право\~на зменшення\~розміру плати\~у разі: надання\~послуг не\~в повному\~обсязі,\~зниження їх\~якості,\~зокрема відхилення\~їх кількісних\~та/або\~якісних показників\~від затверджених\~нормативів (норм)\~споживання; тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Заперечуючи проти позову, відповідач [PERSON] зазначає, що з листопада 2015 року у спірній квартирі не проживає. Про зазначене, відповідач [PERSON] повідомила позивача у своїй заяві 18 лютого 2019 року та надала відповідні докази. Проте, період, за який утворилася заборгованість становить із 01.11.2014 р. по 01.12.2018 р. (заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого водопостачання та водовідведення), та із 01.04.2013 року по 01.12.2018 рік (за послуги обслуговування внутрішньобудинкових систем). [PERSON] та [PERSON] у свої відзивах також заперечували проти проживання у квартирі. Зокрема, [PERSON] не проживає у квартирі із 1997 року, а [PERSON] не проживає у квартирі із 01 квітня 2018 року. Проте, у матеріалах справи відсутні докази того, що вони зверталися із письмовими заявами та офіційними документами до позивача для припинення нарахування за надані позивачем послуги. За змістом\~ст.\~319\~ЦК України\~власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Як передбачено ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктами 10, 13 «Правил користування приміщеннями жилих будинків і гуртожитків», затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року за № 572, передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо сплати. Матеріалами справи та у судовому засідання не встановлено, що між відповідачами існує будь-яка домовленість щодо плати за житлово-комунальні послуги. Отже, із вищевикладеного слідує, що позивачем правомірно нараховано плату за надані послуги, проте відповідачі несвоєчасно та не у повному обсязі здійснювали оплату, у зв`язку із чим утворилася заборгованість, яка має бути сплачена. Щодо строків позовної давності суд зазначає наступне. Заперечуючи проти позову, відповідачі подали заяви, в яких зазначили, що позивач просить стягнути заборгованість за період, що є більшим ніж три роки, а тому просили до даних правовідносин застосувати наслідки спливу строків позовної давності. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У відповідність до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Стаття 259 ЦК України передбачає можливість збільшення за домовленістю сторін строку позовної давності, про це має бути укладено письмовий договір. Згідно із ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивач просить стягнути заборгованість, яка утворилася за період із 01.11.2014 р. по 01.12.2018 р. (заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого водопостачання та водовідведення), та із 01.04.2013 року по 01.12.2018 рік (за послуги обслуговування внутрішньобудинкових систем). Із даним позовом до суду позивач звернувся 02 червня 2020 року, тобто більше як через три роки з моменту порушення прав позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення нарахованої заборгованості за надані комунальні послуги за період, що становить понад три роки до дня звернення до суду. Отже, позовні вимоги про стягнення із відповідачів заборгованості за період із 02 червня 2017 року по 02 червня 2020 рік, є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню. Щодо судових витрат У відповідності\~до ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню із відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати, розмір яких є пропорційним до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial