Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Публічне акціонерне товаристо «Альфа- Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») звернулось до суду із вищевказаним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що відповідно до укладеного між сторонами договору від 18.01.2008 року [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 18843,28 доларів США та зобов'язався виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього, згідно графіку платежів. У порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, внаслідок чого станом на 22.07.2014 року виникла заборгованість: за кредитом у сумі 9257,37 доларів США, що еквівалентно 108033.78 грн., заборгованість за відсотками - 6762,49 доларів США, що еквівалентно 78918,44 грн., пеня - 58114,17 доларів США, що еквівалентно 678194,05 грн. 18.01.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань позичальника між банком та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до умов якого боржник та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники у тому ж обсязі, що і боржник. Посилаючись на зазначені обставини, Банк просив стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 865146,27 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявна в матерілах справи розписка. Від нього надійшла заява про відкладення розгляду справи через зайнятість в апеляційній інстанції. З огляду на те, що представник позивача на підтвердження своєї зайнятості не надав жодного доказу, суд визнає його неявку без поважної причини і вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.. Представник відповідачки та третьої особи в судовому засіданні позов не визнала з тих підстав, що позивач пропустив строк звернення до суду з вимогою до поручителя та припинення дії поруки.Тому просилв у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представника відповідачки та третьої особи, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає за таких підстав. Судом встановлено наступне. 18.01.2008 року між закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 700003192, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 18843,28 доларів США зі сплатою 14,5 % річних за користування кредитом та строком повернення 19.01.2015 року на придбання транспортного засобу - MITSUBISHI COLT, 2008 року випуску, колір - чорний, державний номер [NUMBER] (а.с. 6-12). У цей же день між банком та [PERSON]було укладено договір поруки, за умовами якого боржник та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники у тому ж обсязі, що і боржник (а.с. 13). У порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, внаслідок чого станом на 22.07.2014 року виникла заборгованість:9257,37 доларів США, що еквівалентно 108033.78 грн - за кредитом, за відсотками - 6762,49 доларів США, що еквівалентно 78918,44 грн., пеня - 58114,17 доларів США, що еквівалентно 678194,05 грн. Відповідно до ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Із конструкції ст. 554 ЦК України випливає, що хоча поручитель і пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, він є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Це підтверджується його правом висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 ЦК). За приписами ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язк частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. З догору поруки вбачається, що у ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед банком (п.6.3) не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України. Згідно з цією нормою права строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Як вбачається з наданої представником відповідачка копії позовної заяви, 31.08.2010 року позивач звернувся до Постійно діючого Третейс ького суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський Фінансовий Союз» з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за цим договором, скориставшись правом вимоги дострокового повернення кредитних коштів у повному обсязі, що відповідає нормам ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якими визначено, що у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернут позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Звернувшись з позовними вимогами до поручителя 31.08.2010 року, позивач прострочив встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячний термін, що є підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитни договором з поручителя.

Outcome: dismissed