Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 56 223,83 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 12.12.2013 року становить 506 330,29 гривень та судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного 29.12.2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого з 21.12.2009 року є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] кредитного договору1404-К/Р ( у зв'язку зі зміною програмного забезпечення Банку, реєстраційний номер договору в системі обліку Банку було змінено з № 1404-К/Р на № 10404677000), останній отримав кредит у розмірі 322000,00 швейцарських франків, строком погашення не пізніше 28.12.2026 року зі сплатою 8,99% річних за користування кредитом. 29.12.2008 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 10404677000 від 29.12.2005 року, відповідно до умов якої п. 1.3.4 викладено в новій редакції, встановлено строк сплати процентів з 01 по 25 число кожного місяця, наступного за тим, за які були нараховані проценти; графік погашення кредиту викладено в новій редакції. [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме, не виконує в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту та відсотків, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Позивач просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості по кредитному договору, а також судові витрати по справі. Представник позивача - Коротич М.М. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив на підставі ч.2 ст.158 Цивільно-процесуального кодексу України розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач - [PERSON] повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільно-процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 29.12.2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1404-К/Р (а.с. 5-10). Відповідно до змісту п.п. 1.1, 1.2., 1.3.1 вказаного кредитного договору, банк зобов'язаний надати [PERSON] однією сумою грошові кошти у сумі 322 000 швейцарських франків, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати, повернути позивачу кредит та сплатити 8,99 % процентів річних (з 01-10 число кожного місяця, наступного затим, за який були нараховані проценти) за його користування у розмірі, в порядку і на умовах, визначених кредитним договором, терміном не пізніше 28.12.2026 року. Додатковою угодою № 1 від 29.12.2008 року до кредитного договору № 1404-К/Р від 29.12.2005 року змінено п. 1.3.4 договору «строк сплати процентів встановлено з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти (а.с. 13). Факт видачі 29.12.2005 року [PERSON] кредитних коштів у розмірі 322 000 швейцарських франків підтверджується випискою про рух коштів по рахунку №22135200121000. Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем за кредитним договором у повному обсязі. В свою чергу, [PERSON] зобов'язався відповідно до змісту п. 4.1 кредитного договору № 1404-К/Р від 29.12.2005 року використати кредит, повернути одержаний кредит та сплатити нараховані позивачем проценти та інші платежі у порядку та терміни, встановлені кредитним договором. Відповідно до п.5.4 зазначеного кредитного договору у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту (основної суми) та/або термінів сплати плати за кредит строком більш ніж на п'ять календарних днів, та/або у випадку порушення [PERSON] умов договору застави, вказаного в п.2.1 даного договору, Банк має право змінити термін погашення кредиту та плати за кредит за даним договором в порядку, визначеному в розділі 11 даного договору. Згідно п.7.1. кредитного договору № 1404-К/Р від 29.12.2005 року за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісії [PERSON] сплачує Банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню з розрахунку 0,2 відсотка від суми зазначеної заборгованості, розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. В якості забезпечення наданого кредитного договору № 1404-К/Р від 29.12.2005 року Банком прийнято у якості застави - гостинний будинок, літ А-2, за адресою: [ADDRESS], згідно договору іпотеки; а поручителем є [PERSON], згідно договору поруки (а.с. 6). Однак, [PERSON] вимоги кредитного договору № 1404-К/Р від 29.12.2005 року не виконує, в обумовлені строки кредит та відповідну платню по ньому не сплачує. Станом на 12.12.2013 року у [PERSON] виникла заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 56 223,83 швейцарських франків (за курсом НБУ станом на 12.12.2013 року становить 506 330,29 гривень), з яких: 46 969,61 швейцарських франків (за курсом НБУ станом на 12.12.2013 року становить 422 990,32 гривень) - заборгованість за кредитом; 9 240,62 швейцарських франків (за курсом НБУ станом на 12.12.2013 року становить 83 217,48 гривень) - заборгованість по процентам; 13,60 швейцарських франків (за курсом НБУ станом на 12.12.2013 року становить 122,49 гривень) - пеня за прострочення сплати процентів (а.с. 17-28). Згідно ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч.1 ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частиною 2 ст.1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі змістом ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, згідно ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позичку частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. У зв'язку з невиконанням [PERSON] вимог зазначеного кредитного договору у позивача виникло право вимагати від останнього виконання зобов'язань по кредитному договору, які відповідач ігнорує. Тому, суд вважає, що є підстави для стягнення з [PERSON] на користь позивача суми основного боргу по несплаченому кредиту, процентів та пені відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі (а.с. 17-28). Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільно-процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved