Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Своїм позовом [PERSON] просила зобов*язати [PERSON] усунути порушення її права власності на земельну ділянку шляхом вчинення наступних дій : видалити сухостійне самосійне дерево , яке знаходиться на відстані 0.30 м. від її земельної ділянки , гілки якого проникли на її земельну ділянку ; стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 10000 грн. , 350 грн. за оплату правової допомоги та 243.60 грн. за оплату судового збору . При цьому посилалась на те , що вона є власником житлового будинку з господарськими спорудами і присадибної земельної ділянки по [ADDRESS] . На суміжній земельній ділянці у будинку покійного батька з 2007 року проживає відповідач . На цій земельній ділянці виросло самосійне дерево , яке вже декілька років як висохло і його гілки проникли на її територію , зависають над будівлею хліву , створивши загрозу його пошкодження . Посилалась на те , що намагалась декілька разів , згідно діючого законодавства , самостійно зрізати дерево , але цьому заважали і відповідач і сільський голова . Тому неодноразово зверталась за вирішенням даного питання в сільраду , Піщанську РДА , міліцію , прокуратуру , які її звернення розглядали та рекомендували у такому випадку звернутись за вирішенням проблеми до суду . В підтвердження своєї позиції посилалась ст.ст. 103 , 105 ЗК України , ст.ст. 26 , 28 ЗУ « Про благоустрій населених пунктів « , Державні будівельні норми , « Порядок видалення дерев , кущів , газонів і квітників у населених пунктах « . Свої моральні страждання , оцінені в 10000 грн. , пояснювала тривалими душевними стражданнями від протиправних дій відповідача . В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] свої позовні вимоги зменшили , виключивши вимогу щодо стягнення моральної шкоди . Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував , посилаючись на те , що він не є власником земельної ділянки , на якій росте спірне дерево , як і спадщини покійного батька взагалі . Стверджував , що позивач , намагаючись зрізати дерево , затіяла бійку з його братом . Посилався також на те , що позивач не виконує рекомендації постійної комісії сільради . Разом з тим , не заперечував проти того , що гілки дерева заважають позивачу , але заперечував проти знищення дерева взагалі . Аналізуючи встановлене , суд приходить до висновку , що в задоволенні позову слід відмовити , виходячи з наступного . Судом встановлено , що спірне дерево росте на земельній ділянці , яка належала , без належного оформлення , покійному батькові позивача і її стовбур знаходиться на відстані 0.30 м. від межі з земельною ділянкою позивача . Дійсно , у відповідності до ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі сусідніх земельних ділянок не повинні завдавати одне одному незручностей в користуванні земельними ділянками . Статтею 105 ЗК України передбачено , що у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів , які проникають з сусідньої ділянки , якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням . Наведені норми Закону дають позивачу право вчиняти певні дії щодо частини спірного дерева . Як встановлено з наявних матеріалів позивач неодноразово зверталась до різних інстанцій по вирішенню питання спірного дерева , але всі , роз*ясніючи діюче законодавство , давали рекомендації в разі відсутності взаєморозуміння звертатись за його вирішенням до суду . З показів свідка [PERSON] , сільського голови , встановлено , що дійсно питання спірного дерева неодноразово розглядалось сільрадою , але безрезультатно . Підтвердив , що особисто заборонив позивачеві зрізати спірне дерево , оскільки воно знаходиться не на її земельній ділянці , а також те , що відповідач формально не являється власником і користувачем суміжної з позивачем земельної ділянки . З наявного в матеріалах справи акту обстеження земельних ділянок від 28.10.2014 року встановлено , що згідно п. 2 його резолютивної частини відповідачу рекомендовано виготовити правовстановлюючі документи на земельну ділянку . У відповідності до ст. 118 ЗК України для оформлення права власності громадянин повинен звернутись , зокрема , до сільради із заявою , додавши технічні матеріали та документи , що підтверджують розмір земельної ділянки . Згідно ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа , що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою , та його державної реєстрації . Наведене підтверджує , що відповідач не є власником і користувачем земельної ділянки і не може самостійно вирішувати питання існування насаджень на земельній ділянці , згідно ст.28 ЗУ « Про благоустрій населених пунктів « , оскільки воно повинно бути вирішено за заявою про видалення насаджень на підставі рішення виконкому сільради і ордера , виданого компетентним органом , згідно абзацу першого ч. 3 , ч. 4 « Порядку видалення дерев , кущів , газонів і квітників у населених пунктах « . На підставі ст. ст. 103 , 105 , 118 , 125 ЗК України , ч.ч. 3 , 4 « Порядку видалення дерев , кущів , газонів і квітників у населених пунктах « , затвердженого ПКМУ №1045 від 01.08.2006 року ,

Outcome: dismissed