Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.10.2020 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково. Представником позивача [PERSON] - [PERSON] у позовній заяві зазначено, що позивачка понесла і очікує понести витрати на правничу допомогу у зв`язку з розглядом позовної заяви, що за попереднім підрахунком становить 5667 грн. Після ухвалення рішення по даній справі від 08.10.2020 року представник позивача подала до суду клопотання про стягнення судових витрат понесених позивачкою при розгляді справи з відповідача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу представник позивачки - [PERSON] надала витяг з договору № 232/19 про надання юридичної (правової) допомоги від 26 листопада 2019 року, звіт про надані послуги у зв`язку із розглядом справи від 13.10.2020 року на суму 8816 грн.66 коп. Розмір витрат на правничу допомогу підтверджується квитанціями прибуткового касового ордера № 12/20/20 від 12 жовтня 2020 року, № 14/20/08 від 14 серпня 2020 року, № 25/20/06 від 25 червня 2020 року. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надала суду клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. В даному клопотанні, представником зазначено, що згідно акту виконаних робіт про надані послуги правничої допомоги у зв`язку із розглядом справи від 13.10.2020 року у розмірі 8816 грн. 66 коп. є завищеними та необґрунтованими, оскільки справа про стягнення аліментів розглядалася в порядку спрощеного провадження, є малозначною та не потребує тривалої підготовки позовної заяви та інших документів. А кількість часу та вартість участі в судових засіданнях не відповідає дійсності, адже з зазначених в акті виконаних робіт представник позивача була присутня лише в двох судових засіданнях, а інші не відбулися. Також представних відповідачає вказує, що з суми заявлених 5000 грн. аліментів, рішенням суду позов було задоволено частково у розмірі 1600 грн., отже і витрати на правову допомогу просить вирахувати пропорційно задоволеній сумі вимог. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в наданих суду усних поясненнях зазначила, що відповідач погоджується сплатити витрати на правову допомогу позивачки понесені у зв`язку з розглядом справи у розмірі 1000 грн, у разі задоволення клопотання представника позивача. А також просила врахувати, що відповідач сплачує аліменти на двох своїх дітей від першого шлюбу у розмірі 1400 грн. Дослідивши рішення суду від 08.10.2020 року та матеріали справи, суд вважає, що заява частково обґрунтована та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представником відповідача [PERSON] - [PERSON] заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, оскільки заявлена сума понесених судових витрат є неспівмірною із затраченим часом та складністю справи. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст.270 цього Кодексу. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що клопотання представника позивача про стягнення з відповідача понесених судових витрат подане 13.10.2020 року, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду та надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Позивач [PERSON] відповідно до витягу з договору про надання юридичної (правничої) допомоги від 26.11.2019 року, звіту (акту) про надані послуги у зв`язку з розглядом справи, сплатила адвокату грошові кошти в розмірі 8816,66 грн. за надання правничої допомоги, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера №12/20/10 від 12 жовтня 2020 року на суму 945,00 грн., №14/20/08 від 14 серпня 2020 року на суму 1889,20 грн., №25/20/06 від 25 червня 2020 року на суму 5983 грн. Суд вважає, що витрати за надання правничої допомоги є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг. Заявлений адвокатом розмір правничої допомоги не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. На думку суду посилання представника позивача на те, що вартість години роботи адвоката становить 1889 грн. 20 коп. є безпідставним, оскільки дана категорія справ не є складною та розглядалася в порядку спрощеного провадження. Ухвалюючи додаткове рішення суд враховує часткове задоволення позовних вимог за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Також суд вважає, що кількість витраченого адвокатом часу на підготовку та представництво інтересів клієнта в суді також не відповідає дійсності, зокрема щодо судових засідань 23.06.2020р, 15.07.2020р., 11.08.2020р. До того ж у звіті про надані послуги не зазначено в чому саме полягала підготовка до цих судових засідань. Що ж стосується судового засідання 08.10.2020р., то представник позивача уточнила в судовому засіданні, що в цей день вона не здійснювала підготовку та представництво інтересів клієнта в суді, а тільки підготовила та здала до суду клопотання про розгляд справи в її відсутність. Але на виготовлення цього клопотання ( а.с. 107 ), яке є невеликим за текстом, очевидно, що не було витрачено 30 хвилин. Крім того в цьому клопотанні зазначено, кому воно адресоване - суду, від якого саме представника якої саме сторони воно подається, та номер справи. Але цей текст по новому друкувати не було необхідності оскільки він містився в іншому клопотання представника позивача від 19.06.2020р., яке знаходиться на аркуші справи 37, і його можна було використати повторно. Також необхідно зупинитись і на клопотанні від 19.06.2020р. про долучення доказів (а.с. 37), на виготовлення якого, згідно з звітом адвокатом було витрачено 45 хвилин. Це клопотання разом з прохальною частиною містить 12 абзаців, з яких в шести абзацах цитуються норми чинного законодавства України і очевидно адвокат користується ними і в інших справах, тобто це клопотання є універсальним. Відповідно можна зробити висновок, що на його підготовку було витрачено менше часу. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3250грн. оскільки на думку суду саме ця сума відповідає складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, витраченому адвокатом часу, фінансовому стану клієнта та враховуючи інші істотні обставини. На підставі викладеного та

Outcome: approved