Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін та третіх осіб: Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідачки [PERSON] на його користь аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 2500,00 грн в місяць, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дочкою повноліття; допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, а також визнати виконавчий лист, виданий Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області 29.10.2012 на виконання рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17.10.2012 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, таким, що не підлягає виконанню, та припинити стягнення аліментів за даним виконавчим листом з 01.02.2019. Свої вимоги мотивує тим, рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 14.02.2012 (справа №913/321/2012) шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 22.02.1994 у виконкомі Верхньострутинської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, розірваний. Після розірвання шлюбу їх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , залишено проживати разом з матір`ю, відповідачкою [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На виконання рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17.10.2012 (справа №2-583/2012) Рожнятівським районним судом 29.10.2012 виданий виконавчий лист про стягнення з нього, [PERSON] , на користь відповідачки [PERSON] аліментів на сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сини - з 29.10.2012. Борг по виконавчому листу № 2-583 від 17.10.2012 про стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] відсутній. Відповідачка по справі [PERSON] часто виїжджає на роботу за кордон в Італію, періодично проживає разом з іншим чоловіком (італійцем), то на території Італії, то на території України. Точної інформації про місце перебування відповідачки на території Італії не має. Після того, як дочка повідомила матері про те, що хоче проживати разом з ним, її відносини з дочкою ускладнилися. Відповідачка позбавила дочку можливості користуватися житловим приміщенням належним їй, по [ADDRESS] , помінявши замок до вхідних дверей. Через конфлікт з мамою дочка не могла забрати свої особисті речі та документи, хоча зареєстрована за тією ж адресою: [ADDRESS] . 29.01.2019 дочка [PERSON] звернулася в Службу у справах дітей Рожнятівської РДА із заявою допомогти порозумітися з мамою щодо зміни її місця проживання з батьком, тобто з ним. Після звернення дочки в Службу у справах дітей Рожнятівської РДА відповідачка через начальника Служби у справах дітей передала особисті документи та частину особистих речей дочки. Не зважаючи на те, що [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] , з 29 січня 2019 року дочка з відома Служби у справах дітей Рожнятівської РДА проживає разом з ним в [ADDRESS] , де вона в його житловому будинку має окрему кімнату, що облаштована необхідними меблями, є місце для сну, підготовки уроків, наявні зошити, книги, санітарний стан будинку відповідає нормам, в сім`ї панує доброзичлива атмосфера, неповнолітня [PERSON] почувається в сім`ї захищеною. Саме він займаюся її вихованням. З 29 січня 2019 року дочка [PERSON] повністю перебуває на його утриманні. Він працює, має відповідний дохід для матеріального забезпечення сім`ї. У свою чергу на даний час жодної участі в утриманні та вихованні дочки відповідачка не приймає. Тому бажає, щоб відповідачка сплачувала аліменти постійно та в розмірі відповідно до вимог закону. Вона працездатна, виїжджає на роботу за кордон, має достатньо високий дохід, тому вважає, що стягнення аліментів з відповідачки слід проводити в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн в місяць. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та повідомив суду, що він просить стягувати аліменти у розмірі 2500 грн, щоб дитина мала за що жити і нормально себе почувати з врахуванням цін. Дівчина вже доросла, тому видатки зросли. Позивачка може дозволити це собі. Ці кошти всі на дитину. На даний час вона закінчує Верхньострутинську школу, куди кожен день доїжджає з м. Долина. Дівчинка додатково з репетиторами готується до вступу, що також тягне значні витрати. Вони готуються до випускного та до вступу в училище в м. Івано-Франківську, на проживання в якому дочці також потрібні будуть кошти. Вважає, що оскільки дівчинка обділена маминим вихованням, то хоч заслуговує на матеріальне утримання від неї. Крім цього, надав зауваження на вислови представника позивачки про те, що існує рішення, відповідно до якого визначено місце проживання дівчинки, оскільки відповідно до закону, дитина, яка досягла 14 років, вправі сама визначати місце проживання. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, однак її представник - адвокат Ошуст С.Є. в судовому засіданні вказав, що вони позов повністю не визнають. Сімейний кодекс врегульовує, що аліменти стягуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина. Рішенням суду визначено місце проживання дитини. Згідно з виконавчим листом прийнято остаточне рішення про стягнення аліментів з батька. Не дотримується процедура, зокрема, місце дитини не змінено у встановленому законом порядку, тобто позивач до суду з позовом про зміну місця проживання дитини не звертався, думка дитини з даного приводу не вислухана. Тому позов безпідставний. Якщо суд прийде до іншого переконання, просить врахувати, що відповідачка не працює. В силі залишається рішення органів опіки про порядок участі батька у виховані дитини. Крім цього, існує рішення, яким визначено місце проживання дитини, тому тільки рішенням суду можна визначити інше місце її проживання. Представник третьої особи Служби у справах дітей Долинської РДА в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був повідомлений про час, дату та місце його проведення у встановленому законом порядку (а.с.21, 28, 44). Правом подати письмові пояснення на позов чи відзив до позову не скористався. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Служби у справах дітей Рожнятівської РДА в судове засідання не з`явився, однак просив розглядати справу у їх відсутності за наявними у справі матеріалами. Додатково вказав, що з 29.01.2019 неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком [PERSON] в [ADDRESS] , про що письмово повідомила в службу у справа дітей Рожнятівської РДА. До того часу проживала з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] а. Крім цього, повідомили суду, що служба немає додаткових вимог та клопотань по даній справі, оскільки дитина, яка досягла 14 років, вправі самостійно визначати місце свого проживання. Заяви та клопотання сторін та третіх осіб, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 07.03.2019 відкрито провадження у зазначеній справі, справу постановлено розглядати в порядку цивільного судочинства за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження за участю сторін та інших осіб, які беруть участь в справі Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Служби у справах дітей Рожнятівської РДА на електронну адресу суду надійшла заява вх. № ЕП-385/2019 від 11.04.2019 (а.с.30), в якій просила справу розглядати без них, підтвердила, що неповнолітня [PERSON] проживає з батьком та що вона, як особа, яка досягла 14 років, вправі самостійно визначати з ким їй проживати. Ухвалою суду від 03.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що 14 лютого 2012 року шлюб між позивачем та відповідачкою, який зареєстрований 22 лютого 1994 року у виконкомі Верхньострутинської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області розірваний, дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишено проживати разом з матір`ю, відповідачкою [PERSON] , прізвище [PERSON] останній після розірвання шлюбу не змінено, що підтверджується рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 14.02.2012 (справа № 913/321/2012) (а.с.6). Вказаним рішенням встановлено, що в подружжя [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , якому сьогодні вже виповнилося 23 роки, та [PERSON] , [INFO] , якій виповнилося 14 років. Крім цього, позивачем долучено копію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , видане 02.09.2004 виконкомом Верхньострутинської сільської ради (а.с.7). Згідно з довідкою Верхньострутинської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області № 136 від 11.02.2019, дочка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Як свідчить довідка № 621/04-14 від 01.11.2012 комісії з питань захисту прав дитини Рожнятівської РДА, батьку [PERSON] тимчасово встановлено порядок участі батька у вихованні дочки - один раз на тиждень, 3 години в день (день попередньо узгоджувати) (а.с.37). А вже згідно з довідкою № 78/04-14 від 22.01.2013 Рожнятівської РДА батьку [PERSON] вже встановлено порядок участі у вихованні доньки: кожної суботи з 10.00 до 22.00 годин (а.с.36). Відповідно до виконавчого листа № 2-583 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області, виданого 29.10.2012 на виконання рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17.10.2012 (справа №2-583/2012), з [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] зменшено стягнення аліментів у розмірі 650 грн щомісячно на кожну дитину на стягнення аліментів на сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від всіх видів мого заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сини - з 29.10.2012 (а.с.9). Довідка Рожнятівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області за № 12.9-29/81 від 25.02.2019 свідчить, що борг по вказаному вище виконавчому листу по 01.02.2019 року у [PERSON] відсутній (а.с.10). Відповідно до заяви від 29.01.2019 [PERSON] у Службу у справах дітей Рожнятівської РДА, вона просить допомоги у тому, щоб порозумітися з матір`ю [PERSON] щодо зміни місця її проживання. Дитина вказала, що хоче проживати з батьком [PERSON] у [ADDRESS] . Батько проти цього не заперечує і її рішення підтримує. Проте через конфлікт з матір`ю вона не може забрати свої речі та документи. Називає основною причиною небажання проживати з матір`ю, її часті виїзди за кордон (а.с.11). На заяві зроблено запис, що 29.01.2019 проведено бесіду з мамою дитини, сторони дійшли згоди з усіх питань Як свідчить надана суду розписка, складена [PERSON], остання передала начальнику служби у справах дітей Попович В.Я. наступні речі: свідоцтво про народження, ідентифікаційний номер, чоботи, шарф, фен, шампунь і засоби гігієни (а. с.12). [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] , що підтверджується такими документами: - актом обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 20.02.2019, складеним з участю депутата, в якому вказано, що з січня 2019 року донька [PERSON] проживає біля батька [PERSON] у будинку по [ADDRESS] . [PERSON] проживає за вказаною адресою разом з дружною [PERSON] та доньками [PERSON] та [PERSON] (а.с.13); - актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 21.02.2019, складеним комісією в складі начальника Служби у справах дітей Багири Г.С. , завідувача сектору з питань усиновлення, опіки, піклування та сімейних форм виховання дітей Служби у справах дітей Тисяк Л . М ., головного спеціаліста Служби у справах дітей Прокопець Т.А. , який засвідчує, що неповнолітня [PERSON] [PERSON] в житловому будинку за вказаною адресою має окрему кімнату, яка облаштована необхідними меблями: диван, стіл, тумба для одягу, коврик на підлозі, є місце для сну, підготовки уроків, наявні зошити, книги. Санітарний стан будинку відповідає нормам, в будинку зроблений ремонт, є меблі та побутова техніка, благоустрій будинку: газ, водопровід, каналізація, індивідуальне опалення. Взаємовідносини із сусідами по квартирі дружні. Неповнолітня [PERSON] проживає в даній сім`ї з січня 2019 року, навчається в 9 класі. В даній сім`ї панує доброзичлива атмосфера, неповнолітня дитина почувається захищеною (а.с.14); - довідкою Верхньострутинської ЗОШ І-II ступенів Рожнятівської районної ради Івано-Франківської області за № 08-02/7 від 21.02.2019, згідно з якою учениця 9-А класу [PERSON] дійсно проживає з батьком за адресою: [ADDRESS] . Батько займається її вихованням (а.с.15); - заявою служби у справах дітей Рожнятівської РДА вих. № 103/01-26 від 11.04.2019, в якій остання вказує, що з 29.01.2019 неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком [PERSON] в [ADDRESS] , про що письмово повідомила в службу у справа дітей Рожнятівської РДА. До того часу проживала з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.30). Згідно з довідкою № 158 від 29.03.2019 західної філії ТОВ «Секьюрайті», позивач [PERSON] з 06.03.2019 по даний час працює охоронником відділу служби охорони в західній філії ТОВ «Секьюрайті» (а.с.38). Щодо відповідачки [PERSON] , то встановлено, що вона дійсно працювала на посаді сестри медичної патронажної ФАПу у с. Верхній Струтин з 09.09.1991 по 05.07.2018, та на посаді патронажної сестри медичної ФАПу с . Верхній Струтин з 06.07.2018 по 07.02.2019, що підтверджується довідкою № 417 від 27.03.2019 Рожнятівської ЦРЛ та довідкою № 41 від 17.03.2019 комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної допомоги» Рожнятівської районного ради Івано-Франківської області (а.с.31,32). Як свідчить довідка № 74 Рожнятівської ЦРЛ, сума доходу [PERSON] за період січень 2018 року - липень 2018 року становить 32667,15 гривень, а середній заробіток складає 4666,74 гривень (а.с.33). А згідно з даними довідки про доходи, виданою КНП «Центру первинної медичної допомоги» Рожнятівської районного ради Івано-Франківської області, [PERSON] нараховано заробітну плату за період липень 2018 року - грудень 2018 року в розмірі 5252,91 гривень, а також нарахування аліментів становить 4465,96 гривень (а.с.34). Отже, доводи позивача про те, що відповідачка працює в Італії, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки по серпень 2018 року вона працювала медсестрою у лікувальних закладах України, де отримувала незначну заробітну плату. Те, що остання в даний виїжджає за кордон, не свідчить про її працевлаштування там. Жодних доказів з даного приводу не долучено. Таким чином між сторонами виник спір з приводу стягнення аліментів на користь [PERSON] та відповідно припинення стягнення аліментів на користь [PERSON] Оцінка суду: Дослідивши наявні у справі докази і встановивши фактичні обставини, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно з ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Судом встановлено, що рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2012 року (справа № 913/321/2012), зокрема дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , залишено проживати разом з матір`ю, відповідачкою [PERSON] На виконання рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17.10.2012 (справа N92-583/2012) Рожнятівським районним судом 29.10.2012 видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] аліментів на сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від всіх видів мого заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сини - з 29.10.2012 року. Частиною 4 ст. 273 ЦПК України встановлено, що у випадку, коли після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі (аліменти на утримання дитини), зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що неповнолітня [PERSON] , з 29 січня 2019 року проживає разом з батьком у [ADDRESS] , тобто вона змінила місце проживання з місця проживання матері [PERSON] на місце проживання батька [PERSON] Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Судом встановлено, що донька позивача фактично проживає разом з батьком, а тому, на підставі ст. 181 СК України, він отримав відповідне право на стягнення аліментів від відповідачки. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи вказане, позовні вимоги щодо визнання виконавчого листа, виданого Рожнятівським районним судом 29.10.2012 на виконання рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17.10.2012 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, таким, що не підлягає виконанню та припинення стягнення аліментів за даним виконавчим листом з 01.02.2019 підлягають задоволенню. В частині припинення стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , суд дане питання не вирішує, оскільки йому на сьогоднішній день виповнилося 23 роки та припинилося будь-яке стягнення аліментів на нього, крім цього обґрунтування позовних вимог стосуються лише дочки [PERSON] , [INFO] . Доводи представника позивача про те, що повинне існувати рішення суду про визначення іншого місця проживання дитини [PERSON] не заслуговують на увагу суду та в цілому суперечать нормам закону, відповідно до яких дитини, яка досягла 14-річного віку вправі сама визначати місце свого проживання з одним із батьків. Суд в даному випадку не вправі втручатися, бо це буде грубе порушення прав дитини на свободу її пересування та вільним вибір місця проживання. Спір про визначення місця проживання дитини, яка досягла 14 років не підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки згідно з ч. 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Про дане твердження, що 14-річна дитина вправі самостійно обирати місце проживання, у свої заяві наголошувала також і служба у справах дітей Рожнятівської РДА (а.с.30). Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Отже, суд вважає доведеними доводи позивача про те, що дочка [PERSON] проживає разом з ним, а відповідачка проживає окремо. Однак, суд приходить до переконання, що позов в цій частині слід задовольнити частково і призначити не 2500 грн, як просить позивач, а вважає, що достатнім буде 1500 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, матеріальний стан відповідачки, зокрема, відсутність даних про її працевлаштування в даний час та розмір заробітної плати, яку вона отримувала, працюючи медсестрою за місцем постійного проживання, і вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а відтак, вимога позивача про стягнення аліментів підлягає задоволенню з дня подання позову до суду, а саме з 06.03.2019. У відповідності до вимог ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судового збору в розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 141, 160, 180, 181, 182, 183, 191, 200 СК України, ст.ст. 12, 13, 141, 273, 430 ЦПК України,

Outcome: partial