Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 10.06.2021 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ «ЦГЗК» про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок професійного захворювання, в якій просив стягнути з відповідача моральну шкоду, заподіяну ушкодженням його здоров`ю у розмірі 180 000 грн. Вказує, що він пропрацював з 01.03.1999 по 15.04.2020 на різних посадах на підприємстві відповідача ПрАТ «ЦГЗК: помічник машиніста бурової установки, машиніст бурової установки в кар`єрі, які характеризуються перевищенням граничного допустимого рівня шкідливих факторів виробничого середовища. 19.03.2021 йому було встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легенів другої стадії), група «В». Легенева недостатність другого ступеня. Крім того, по факту професійного захворювання було проведено розслідування комісією, створеною на підприємстві, про що був складений акт розслідування професійного захворювання від 22.04.2021, в якому вказано, що позивач, працюючи на підприємстві відповідача помічником та машиністом бурової установки у Глеюватському кар`єрі виконував керування буровою установкою СБШ-250 МН під час буріння свердловин, монтував, демонтував, переміщував, готував до роботи, установлював і регулював бурову установку, планував і розчищав майданчики для встановлення. При цьому, внаслідок недосконалості технології відкритого видобутку руди, підпав під дію підвищених параметрів пилу переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, а саме: з вмістом кристалічного кремію діоксину (SіО2) від 10% до 70% в повітрі робочої зони в 3,4 рази перевищує ГДК (6,8 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3). Довідкою МСЕК від 20.05.2021, йому при первинному огляді встановлено 30 % втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності безстроково. За висновком МСЕК він потребує забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення, санаторно-курортного лікування. У зв`язку з захворюванням у нього було порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно виникають складнощі, у зв`язку з загальною слабкістю, втомою, болями. Також зазначає, що не може повернутися до повноцінного образу життя, відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обумовлену важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху. Все це постійно і негативно позначається на душевному та фізичному стані. Виходячи з тривалості роботи у відповідача, просить стягнути з ПрАТ 180 000 грн. моральної шкоди. Стислий виклад заперечень відповідача. 10.08.2021 представник відповідача ПрАТ «ЦГЗК» Громко Н.В. надала відзив на позовну заяву, який підтримала в судовому засіданні 30.09.2021. Вказує, що тривалість роботи працівника в шкідливих умовах праці залежить виключно від нього самого і не залежить від роботодавця. З метою зменшення шкідливого впливу на працівників, ПрАТ «ЦГЗК» вдосконалює технології, забезпечує працівників засобами індивідуального захисту, дбає про їх оздоровлення та медичне обстеження та нешкідливими. Зазначає, що позивач добровільно обрав роботу, міг звільнитися у будь-який час, також позивач був попереджений та обізнаний з шкідливими умовами праці, тому за таких умов праці відповідач надавав [PERSON] встановлені чинним законодавством і колективними договорами пільги і компенсації, зокрема, оплату праці у підвищеному розмірі, додаткові відпустки, профілактичне харчування, перераховував до Пенсійного фонду кошти для забезпечення виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 тощо. Наявність шкідливих умов праці є об`єктивною на деяких робочих місцях згідно законодавства, гігієнічної класифікації праці. Також зазначає, що причинно-наслідковий зв`язок існує між професійним захворюванням і діями самого позивача, які виражаються у тривалому продовженні роботи в шкідливих умовах праці, а не діями роботодавця, який не має можливості будь-яким чином обмежити термін роботи працівника в шкідливих умовах праці. Крім того вказує, що позивачем не надано будь-яких доказів щодо підтвердження факту заподіяння моральних страждань. Заяви, клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на підставах викладений у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , на підставах викладених у відзиві на позовну заяву. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 11-00 год. 11.08.2021. 11.08.2021 справу знято з розгляду до 11-30 год. 30.09.2021, у зв`язку з зайнятістю судді в іншому процесі. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] в проміжок часу з 01.03.1999 по 15.04.2020 працював у ПрАТ «ЦГЗК», за спеціальностями: помічником машиніста бурової установки, машиністом бурової установки в кар`єрі, загальний стаж роботи позивача 37 років 10 місяців, з них: 29 років 03 місяці за професією, та 21 рік 01\~місяць в умовах впливу шкідливих факторів, що підтверджується копією трудової книжки та актом розслідування хронічного професійного захворювання від 22.04.2021 (а.с. 8-12). \~ \~ \~ \~Згідно медичного висновку Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 19.03.2021, протокол №591, встановлено діагноз [PERSON] та виявлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легенів другої стадії), група «В». Легенева недостатність другого ступеня, що також підтверджується п. 14 Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 22.04.2021, виписними епікризами, виписками із\~медичної картки (а.с. 11-12, 15, 17-23 ). \~ \~ \~ \~Відповідно до п.п. 17, 18, 19 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 22 квітня 2021 року, [PERSON] працюючи на підприємстві відповідача помічником та машиністом бурової установки у Глеюватському кар`єрі виконував керування буровою установкою СБШ-250 МН під час буріння свердловин, монтував, демонтував, переміщував, готував до роботи, установлював і регулював бурову установку, планував і розчищав майданчики для встановлення. При цьому, внаслідок недосконалості технології відкритого видобутку руди, підпав під дію підвищених параметрів пилу переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. Причиною виникнення хронічного захворювання є пил з вмістом кристалічного кремію діоксину (SіО2) від 10% до 70% в повітрі робочої зони в 3,4 рази перевищує ГДК (6,8 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3). Таким чином, враховуючи роботу [PERSON] впродовж 21 року 01 місяця в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, неодноразову зміну керівництва структурних підрозділів, конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійного захворювання, встановити неможливо, та запропоновано [PERSON] , генеральному директору ПрАТ «ЦГЗК»: посилити контроль за дотриманням вимог виконання технологічного процесу буріння свердловин та з виростанням засобів індивідуального захисту органів дихання машиністами бурової установки; при запровадженні заходів щодо запобігання виникнення. Професійних захворювань для контролю їх ефективності обов`язково організувати проведення лабораторних досліджень умов праці на робочому місці машиніста бурової установки; інформувати Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, Криворізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України Дніпропетровської області про вжиття запропонованих заходів до 31.05.2021 (а.с. 11-12). Відповідно до п. 13 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 22 квітня 2021 року, умови праці машиніста бурової установки [PERSON] відносяться: за вмістом пилу переважно фіброгенної дії в повітрі робочої зони до 3 класу 2 ступеню шкідливості; за рівнем вібрації до 3 класу 1 ступеню шкідливості; за рівнем шуму до 3 класу 2 ступеню шкідливості; за показниками важкості праці до 3 класу 2 ступеню шкідливості; загальна оцінка умови праці відносяться до 3 класу 2 ступня шкідливості (а.с. 11-12). \~ \~ \~ \~Довідкою МСЕК\~від 20.05.2021\~позивачу при\~первинному огляді\~встановлено 30%\~втрати професійної\~працездатності по ХОЗЛ, та з 11.05.2021 безстроково третю групу інвалідності, за висновком якої він потребує: санаторно-курортного лікування, забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення (а.с. 13-14). \~ \~ \~ \~Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу за відсутності учасників справи, які надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та на підставі наявних у суду матеріалів. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ч.3 ст.43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 22.04.2021, як вказувалось раніше, підставою для встановлення професійного захворювання [PERSON] послужило те, що позивач пропрацювала на протязі значного періоду часу, а саме більше 21 року на підприємстві відповідача ПрАТ «ЦГЗК» в умовах впливу на організм шкідливих факторів. Так, [PERSON] працюючи помічником та машиністом бурової установки у Глеюватському кар`єрі виконував керування буровою установкою СБШ-250 МН під час буріння свердловин, монтував, демонтував, переміщував, готував до роботи, установлював і регулював бурову установку, планував і розчищав майданчики для встановлення. При цьому, внаслідок недосконалості технології відкритого видобутку руди, підпав під дію підвищених параметрів пилу переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. Умови праці машиніста бурової установки [PERSON] відносяться: за вмістом пилу переважно фіброгенної дії в повітрі робочої зони до 3 класу 2 ступеню шкідливості; за рівнем вібрації до 3 класу 1 ступеню шкідливості; за рівнем шуму до 3 класу 2 ступеню шкідливості; за показниками важкості праці до 3 класу 2 ступеню шкідливості; загальна оцінка умови праці відносяться до 3 класу 2 ступня шкідливості. Виробничими факторами, що спричинили захворювання шкідливі умови праці у ПрАТ «ЦГЗК», є пил з вмістом кристалічного кремію діоксину (SіО2) від 10% до 70% в повітрі робочої зони в 3,4 рази перевищує ГДК (6,8 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3). Згідно пунктів 18, 19 Акту, з метою ліквідації і запобіганню виникнення хронічного професійного захворювання запропоновано [PERSON] , генеральному директору ПрАТ «ЦГЗК»: посилити контроль за дотриманням вимог виконання технологічного процесу буріння свердловин та з виростанням засобів індивідуального захисту органів дихання машиністами бурової установки; при запровадженні заходів щодо запобігання виникнення. Професійних захворювань для контролю їх ефективності обов`язково організувати проведення лабораторних досліджень умов праці на робочому місці машиніста бурової установки; інформувати Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, Криворізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України Дніпропетровської області про вжиття запропонованих заходів до 31.05.2021, також враховуючи роботу [PERSON] впродовж 21 року 01 місяця в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, неодноразову зміну керівництва структурних підрозділів, конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійного захворювання, встановити неможливо. Матеріали справи містять достатньо доказів щодо спричинення потерпілому [PERSON] в результаті отриманого на виробництві професійного захворювання, моральної шкоди. Згідно роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Так, суд враховує тривалість роботи позивача на ПрАТ «ЦГЗК» в умовах впливу шкідливих факторів більше 21 року, характер і тяжкість отриманих позивачем професійних захворювань, що порушує його нормальні життєві зв`язки та викликає фізичні і моральні страждання, ступінь втрати ним професійної працездатності 30 % та третю групу інвалідності, тривалість розладу його здоров`я, припинення трудової діяльності, періодичне лікування, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, врахувавши роз`яснення викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 щодо відшкодування розміру моральної шкоди, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути на користь позивача 90\~000 грн. з ПрАТ «ЦГЗК» у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що просить позивач завищеною. Суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача про добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці, оскільки добровільне виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці, не знімає з відповідача обов`язку виконати вимоги ч.2 ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у вставленому законом порядку. Крім того, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку мова йде про суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю, отже вищевказані зміни не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку мова йде про суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю, отже вищевказані зміни не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Згідно положення, закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому суд вважає необхідним, при частковому задоволенні позову, слід стягнути з відповідача судовий збір в сумі 908,00 грн. на користь держави. На підставі ст.43 Конституції України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial