Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2020 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання кредитного договору таким, що виконаний, та зобов`язати вчинити певні дії. До закінчення судових дебатів представником позивача зроблено заяву, що у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення до суду будуть подані докази понесених судових витрат, які позивач сплатив у зв`язку з розглядом даної справи. Заяву про ухвалення додаткового рішення та докази на підтвердження сплачених судових витрат [PERSON] було подано 13 серпня 2020 року з дотриманням встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України терміну. У вказаній заяві позивачем зазначено, що розмір понесених ним у зв`язку з розглядом цієї цивільної справи судових витрат складає 26719,18 грн., з яких: судовий збір - 9057,18 грн., витрати на проведення судової економічної експертизи - 10362 грн., витрати на професійну правничу допомогу - 7300 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В силу ч. 2 ст.246 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Представник [PERSON] адвокат Дмитренко О.С. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за його відсутності та за відсутності позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення розгляду заяви повідомлявся. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, заяву про відкладення розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення до суду подано не було, суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчивши подану позивачем заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на задоволення позовних вимог позивача, сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 9057,18 грн. має бути стягнута з відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Ст. 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Матеріалами справи підтверджено, що вартість проведення судової економічної експертизи судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса складає 10362 грн., яка і була сплачена позивачем у повному обсязі та підлягає стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано: 1)копію договору про надання правової допомоги від 09 грудня 2019 року №09/12-1, укладеного між адвокатом Дмитренком О.С. та [PERSON] ; 2)копію додаткового договору від 15 січня 2020 року № 1 до договору про надання правової допомоги від 09 грудня 2019 року № 09/12-1; 3)копію акту приймання-передачі послуг від 12 серпня 2020 року; 4)копію квитанції до прибуткового касового ордера № 16/01 від 16 січня 2020 року про сплату [PERSON] 1500 грн. за додатковим договором від 15 січня 2020 року № 1 до договору про надання правової допомоги від 09 грудня 2019 року № 09/12-1; 5)копію квитанції до прибуткового касового ордера № 20/01 від 20 січня 2020 року про сплату [PERSON] 1000 грн. за додатковим договором від 15 січня 2020 року № 1 до договору про надання правової допомоги від 09 грудня 2019 року № 09/12-1; 6)копію квитанції до прибуткового касового ордера № 06/02 від 06 лютого 2020 року про сплату [PERSON] 1000 грн. за додатковим договором від 15 січня 2020 року № 1 до договору про надання правової допомоги від 09 грудня 2019 року № 09/12-1; 7)копію квитанції до прибуткового касового ордера № 17/02 від 17 лютого 2020 року про сплату [PERSON] 1000 грн. за додатковим договором від 15 січня 2020 року № 1 до договору про надання правової допомоги від 09 грудня 2019 року № 09/12-1; 8)копію квитанції до прибуткового касового ордера № 04/03 від 04 березня 2020 року про сплату [PERSON] 400 грн. за додатковим договором від 15 січня 2020 року № 1 до договору про надання правової допомоги від 09 грудня 2019 року № 09/12-1; 9)копію квитанції до прибуткового касового ордера № 27/04 від 27 квітня 2020 року про сплату [PERSON] 400 грн. за додатковим договором від 15 січня 2020 року № 1 до договору про надання правової допомоги від 09 грудня 2019 року № 09/12-1; 10)копію квитанції до прибуткового касового ордера № 26/06 від 26 червня 2020 року про сплату [PERSON] 1000 грн. за додатковим договором від 15 січня 2020 року № 1 до договору про надання правової допомоги від 09 грудня 2019 року № 09/12-1; 11)копію квитанції до прибуткового касового ордера № 08/08 від 08 серпня 2020 року про сплату [PERSON] 1000 грн. за додатковим договором від 15 січня 2020 року № 1 до договору про надання правової допомоги від 09 грудня 2019 року № 09/12-1. З договору про надання правової допомоги від 09 грудня 2019 року №09/12-1 між адвокатом Дмитренком О.С. (Адвокат) та [PERSON] (Клієнт) вбачається, що предметом договору є надання Адвокатом правової допомоги Клієнту в усіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів. За умовами додаткового договору від 15 січня 2020 року № 1 до договору про надання правової допомоги від 09 грудня 2019 року № 09/12-1 Адвокат зобов`язується надати Клієнту послуги, пов`язані з розглядом у Київському районному суді м. Харкова цивільної справи № 640/10263/19. На підтвердження належного надання правової допомоги за додатковим договором від 15 січня 2020 року № 1 до договору про надання правової допомоги від 09 грудня 2019 року № 09/12-1 суду надано Акт приймання-передачі послуг від 12 серпня 2020 року, з якого вбачається, що Адвокатом були надані, а Клієнтом прийняті та оплачені наступні послуги: 1) ознайомлення з матеріалами справи № 640/10263/19; 2) складання заяви про збільшення позовних вимог по справі № 640/10263/19; 3) прибуття в судові засідання 04.03.2020 та 27.04.2020; 4) участь в п`яти судових засіданнях. Загальна сума гонорару за надані послуг складає 7300 грн. В акті зазначено, що гонорар сплачений в повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). При цьому, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не скористався своїм правом на подання відповідного клопотання, хоча з матеріалів справи вбачається, що на його адресу направлялась копія заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення суду з додатками. З урахуванням викладеного, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України суд вважає доведеними витрати позивача на правничу (правову) допомогу у розмірі 7300 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Отже, суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі № 640/10263/19 та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 26719,18 грн., які складаються з витрат зі сплати судового збору в розмірі 9057,18 грн., витрат, пов`язаних з проведенням судової економічної експертизи в розмірі 10362 грн., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7300 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved