Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: У березні 2020 року виконавчий комітет Колодяжненської сільської ради, як орган опіки та піклування, звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її сина [PERSON] , [INFO] , та одночасно вирішити питання про стягнення з неї на користь дитини аліментів в розмірі 1200,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач байдуже ставиться до дитини, проявляє до неї агресію, застосовує жорстокі методи покарання. В судовому засіданні представник позивача Вакулик К.І. додатково пояснила, що малолітній [PERSON] схильний до вчинення правопорушень, однак його поведінка зумовлена негативною атмосферою в сім`ї, відповідачка не допомагає дитині подолати життєві перешкоди, проте своєю байдужою, неврівноваженою поведінкою створює передумови для залишення дитиною місця проживання, бродяжництва, спроб суїциду. З лютого 2020 року дитина перебуває у лікувальному закладі (Волинська обласна психіатрична лікарня), мати відмовляється забрати дитину додому, в той час як медичний персонал не має зауважень до поведінки дитини. Стислий виклад позиції третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Ковельської районної державної адміністрації. Представник Ковельської районної державної адміністрації Ілюшик С.Л. проти позову заперечив, вважає, що відповідач [PERSON] має усі можливості виховувати дитину, однак не бажає цього робити, тому відсутні підстави для позбавлення її батьківських прав. Одночасно пояснив, що дитина дійсно перебувала в лікувальному закладі, термін її обстеження вже давно закінчився, відповідачка відмовляється забрати дитину, а без її згоди дитина не може бути передана іншим особам. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що бажає прожити своє життя без цієї дитини, тому незалежно від рішення суду подальшої участі у вихованні сина приймати не буде. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 26.03.2020 року. Провадження у справі відкрито 02.04.2020 року. 21.05.2020 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 19.06.2020 року. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Колодяжненською сільською радою відповідач є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . До складу сім`ї [PERSON] входить окрім малолітнього [PERSON] , дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Сім`я проживає в [ADDRESS] . Станом на 20.05.2020 року [PERSON] вже 98 днів перебуває в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька», мати жодного разу його не відвідувала, не цікавиться здоров`ям дитини, відмовляється її забирати ( лист від 20.05.2020 №2741/2-05-20). Рішенням Колодяжненської сільської ради від 11.03.2020 року №3/5 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] . Висновок виконавчого комітету Колодяжненської сільської ради мотивований тим, що [PERSON] створює загрозу психологічному здоров`ю дитини, самоусувається від виховання. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов підлягає задоволенню. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного спілкування. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. При цьому, необхідно враховувати, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), які надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на умови, за яких втручання у сімейне життя особи вважається виправданим, зокрема у справі «Хант проти України» (від 07.12.2006 року, заява №31111/04 , п.50-53) зазначено, що виправданим є таке втручання, яке: - здійснюється згідно із законом, тобто у випадках передбачених національним законодавством, - має законну мету, наприклад захист прав та інтересів дитини, - є необхідним у демократичному суспільстві. У пункті 54 рішення Європейський суд з прав людини нагадував, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, перебуваючи під контролем інших дорослих дитина змінює поведінку на виключно позитивну, перебуваючи в сім`ї малолітній виявляє підвищену агресію спрямовану на саморуйнування та завдання шкоди оточуючим. Провокуючим фактом виступає мати, її поведінка, неврівноваженість та спосіб життя. Наведене у сукупності свідчить про свідоме ухилення відповідачки від виконання обов`язків по вихованню дитини. Суду надано достатньо доказів існування загрози зі сторони відповідачки для психологічного здоров`я дитини. Позбавлення відповідачки батьківських прав відповідає інтересам дитини, яка має право відчути любляче ставлення до себе від інших дорослих людей, які будуть опікуватись ним. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Враховуючи вік дитини, стан здоров`я, матеріальне становище, суд вважає необхідним та достатнім визначити до стягнення аліменти в розмірі 1200 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід присудити від дня пред`явлення позову, а саме з 26.03.2020 року. З відповідача необхідно стягнути в доход держави судовий збір за вимогою про позбавлення батьківських та вимогою про стягнення аліментів в розмірі 1681,60 гривень (840,80 х2).

Outcome: approved