Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування вимог вказує, що 28 липня 2017 року близько 10.00 год. на автодорозі М-05 Київ-Одеса, 293 км+60 м сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого транспортного засобу - Renault Duster д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та незастрахованого транспортного засобу ВАЗ 2121 з номерним знаком [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . На транспортний засіб - Renault Duster д.н.з. [NUMBER] , укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АК/4459108 з ПрАТ «Княжа Вієнна іншуранс груп». [PERSON] на момент ДТП не мав страхового полісу. Після події ДТП працівниками поліції відносно водія [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення БР №272820 за ч.1 ст.130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння) та складено постанову про адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має при собі поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). Також працівниками поліції відносно нього (позивача), було складено протокол про адміністративне правопорушення БР №272819 за ст.124 КУпАП , але при розгляді матеріалів адміністративної справи Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області було встановлено, що в його діях відсутні порушення правил дорожнього руху, винесено постанову про закриття провадження, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Згідно висновку експертного автотехнічного дослідження встановлено, що в діях іншого водія - [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п.п.10.1, 10.4 ПДР України, які з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. 03.04.2018 на його адресу надійшов лист з Любашівського районного суду Одеської області з Постановою суду від 06.03.2018 згідно якого - «в діях [PERSON] вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів». Згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №111 від 22.08.2017 проведеного судовим експертом Сумцовим С.С. вартість матеріального збитку автомобіля Renault Duster, д.н.з. [NUMBER] , складає 41500,32 грн. Також, він поніс витрати на послуги евакуатора з транспортування автомобіля за маршрутом м. Умань - м. Кременчук на суму 6280 грн. (згідно розрахункової квитанції №34 від 28.09.2017) Крім того, ним понесені судові витрати на проведення авто товарознавчої експертизи на суму 700 грн. , витрати на проведення судового авто технічного дослідження на суму 2574 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. Позивач надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дорожньо-транспортна пригода сталася не із його вини, а із вини позивача, а тому він не повинен відшкодовувати заподіяну шкоду. Представник відповідача - [PERSON] в задоволенні позову просила відмовити, вказуючи на те, що вина [PERSON] у настанні ДТП відсутня. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді [PERSON] від 26 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін. Ухвалою від 05 січня 2021 року, у зв`язку із звільненням судді [PERSON] цивільну справу прийнято до провадження судді Дармакуки Т.П. та призначено справу до розгляду в спрощеному порядку із викликом сторін (а.с.56). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що 28 липня 2017 року близько 10.00 год. на автодорозі М-05 Київ-Одеса, 293 км+60 м сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого транспортного засобу - Renault Duster д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та незастрахованого транспортного засобу ВАЗ 2121 з номерним знаком [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 жовтня 2017 року було встановлено, що в діях [PERSON] відсутні порушення правил дорожнього руху та провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ст.124 КУпАП, закрито. Згідно висновку експертного автотехнічного дослідження встановлено, що в діях іншого водія - [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п.п.10.1, 10.4 ПДР України, які з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Постановою Любашівського районного суду від 06 березня 2018 року провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 КУпАП закрито , у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст..38 КУпАП та із змісту постанови вбачається, що вина [PERSON] підтверджена матеріалами справи (а.с.39) Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки ВАЗ 2121 з номерним знаком [NUMBER] , власником якого є [PERSON] не застрахована. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №111 від 22.08.2017 проведеного судовим експертом Сумцовим С.С. вартість матеріального збитку автомобіля Renault Duster, д.н.з. [NUMBER] , складає 41500,32 грн. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Частина 6 статті 82 ЦПК України передбачає, що постанова суду у справі по адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Постановою Любашівського районного суду від 06 березня 2018 року провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст..38 КУпАП та із змісту постанови вбачається, що вина [PERSON] підтверджена матеріалами справи. Поряд із тим, згідно висновку експертного автотехнічного дослідження встановлено, що в діях іншого водія - [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п.п.10.1, 10.4 ПДР України, які з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Отже, вина [PERSON] у скоєнні вказаного ДТП та обставини цього ДТП, є доведеною. Заперечення відповідача та його представника про те, що вина [PERSON] у настанні ДПТ відсутня, суд не приймає до уваги, оскільки постанова Любашівського районного суду від 06 березня 2018 року та постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 жовтня 2017 року , відповідачем не оскарженні в установленому законом порядку та вказані постанови набрали законної сили. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. Листом від 18.08.2018 р. (а.с.76) Моторне (транспортне) страхове бюро України відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування на підставі п.37.1.3 ст.37 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» . Отже, за таких обставин, вказана шкода повинна бути відшкодована відповідачем, як власником джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню, підтверджений висновком експертного автотоварознавчого дослідження №111 від 22.08.2017 проведеного судовим експертом Сумцовим С.С, відповідно до якого вартість матеріального збитку автомобіля Renault Duster, д.н.з. [NUMBER] , складає 41500,32 грн. Вказаний висновок відповідачем у встановленому законом порядку належними та допустимими доказами не спростований, а тому приймається судом при винесенні рішення. Крім того, позивач вказує, що він поніс витрати на послуги евакуатора з транспортування автомобіля за маршрутом м. Умань - м. Кременчук на суму 6280 грн. (згідно розрахункової квитанції №34 від 28.09.2017). Проте, до позову не надано відповідного доказу. Із розрахункової квитанції та акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28 вересня 2017 року вбачається, що транспортні послуги із транспортування авто Renault Duster за маршрутом м.Умань - м.Кременчук складають 6280 грн., але доказ про те, що дійсно позивач сплатив вказану суму, суду не надано. Також суд звертає увагу, що ДТП сталася 28 липня 2017 року на території Одеської області, а послуги по транспортуванню надані 28 вересня 2017 року із м.Умань Черкаської області. За таких обставин, суд вважає вказані витрати не доведені позивачем належними доказами. Зважаючи на наявність та доведеність всіх зазначених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача матеріальних збитків у розмірі 41500, 32 грн. підлягають задоволенню. Також позивач поніс витрати на проведення автотоварознавчої експертизи на суму 700 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.36), а отже вони підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Витрати на проведення судового автотехнічного дослідження на суму 2574 грн., суд не приймає до уваги, оскільки позивач не надав відповідного доказу про сплату цих коштів, а рахунок від 02 жовтня 2017 року не є доказом слати коштів, а лише підтверджує вартість виконаних робіт. Що стосується витрат по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп., які поніс позивач, що підтверджується квитанцією (а.с.1), то суд приходить до наступного. Пунктом 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. З огляду на те, що відповідач є інвалідом другої групи, що підтверджується копією відповідного пенсійного посвідчення, він звільнений від сплати судового збору. Сплачений судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. позивачу слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial