Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2017 року позов представника позивачки [PERSON] - [PERSON] до Лановецької міської ради Тернопільської області про стягнення витрат на поліпшення орендованого майна задоволено частково. З Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області на користь [PERSON] стягнуто витрати на поліпшення орендованого майна, а саме: частини нежитлового приміщення площею 61 кв.м., розміщеного за адресою: [ADDRESS], в сумі 41993 (сорок одна тисяча дев'ятсот дев'яносто три) грн. 17 коп. В задоволенні решти вимог - відмовлено. Позивачка [PERSON] та її представник - [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак, від представника позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд заяви без їхньої участі. Представник відповідача Лановецької міської ради Тернопільської області в судове засідання не з'явився, хоч належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду заяви. Однак від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд заяви у його відсутності. Проти заявлених вимог позивачки не заперечує. За вимогами п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, крім інших питань, вирішує, як розподілити судові витрати. Відповідно до вимог ст. 265 ЦПК України висновок суду про розподіл судових рішень зазначається в резолютивній частині рішення. Резолютивна частина рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2017 року не містить в собі висновків суду з приводу розподілу судових витрат. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.4 ст.270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду позивачкою [PERSON] сплачено судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру в розмірі 640.00 грн., що підтверджується квитанцією №ПН247531 від 15 травня 2017 року (а.с.1). Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.п.1.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року в редакції від 01 січня 2017 року, чинній на момент подання позовної заяви, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Прожитковий мінімум для працездатної особи у 2017 році складав 1600.00 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 602/353/17 в частині розподілу судових витрат, яким, враховуючи результат вирішення справи, стягнути з відповідача Лановецької міської ради Тернопільської області на користь позивачки [PERSON] судові витрати, понесені нею пропорційно до задоволених вимог. При цьому, вирішуючи питання стягнення оплати судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, враховуючи, що судом при винесенні рішення задоволено одну із позовних вимог, слід стягнути з Лановецької міської ради Тернопільської області в користь позивачки 640.00 грн. Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернулася до суду із позовом, що має одночасно майновий (стягнення витрат на поліпшення орендованого майна) та немайновий (стягнення моральної шкоди) характер. Згідно з вимогами ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для майнового та немайнового характеру. Відповідно до вимог п.п.2.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року в редакції, яка діяла на день подачі позовної заяви (01.01.2017 р.), за подання позовної заяви у справах немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в даному випадку становить 640.00 грн. Враховуючи вищенаведене, [PERSON] повинна була оплатити судовий збір в розмірі 1280.00 грн. (640.00 грн. за позовні вимоги майнового характеру + 640.00 грн. за позовні вимоги немайнового характеру). Однак, з матеріалів справи вбачається, що позивачкою було оплачено судовий збір за розгляд справи судом в розмірі лише 640.00 грн. (а.с. 1). Тобто, позивачкою не доплачено 640.00 грн. судового збору за позовну вимогу немайнового характеру. Оскільки, рішенням суду в задоволенні вимоги немайнового характеру відмовлено, судовий збір в сумі 640.00 грн слід стягнути з позивачки на користь держави. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, яким необхідно вирішити питання стягнення судових витрат.

Outcome: approved