Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14.02.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 1400,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами банку» складає між ними Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачем взяті на себе зобовязання не виконано належним чином, станом на 30.04.2016 року його заборгованість за договором становить 23600,03 гривень, з яких: 1369,00 грн. заборгованість за кредитом; 16941,03 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.; 3690,00 заборгованість за пеню та комісію; 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1100,00 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, однак в позовній заяві зазначив, що проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, що стверджується рекомендованим поваідомленням про вручення поштового відправлення, а тому, враховуючи положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та те, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України суд, за згоди представника позивача, розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Виходячи зі змісту статей 627, 629 ЦК України, законодавець зазначив, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу. А договір є обов'язковим для виконання сторонами. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 14 лютого 2012 року відповідач 14.02.2012 року отримав кредит у розмірі 1400,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своїм підписом на анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку надав згоду на те, що ця заява разом із Пам»яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку є договором про надання банківських послуг, а також підтвердив, що ознайомлений та згодний з такими Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку. Згідно розрахунку заборгованості станом на 30.04.2016 року заборгованість відповідача за договору №б/н від 14 лютого 2012 року становить 23600,03 гривень, з яких: 16941,03 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.; 3690,00 заборгованість за пеню та комісію; 1600,00 заборгованість по судовим штрафам. Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок. У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором №б/н від 14 лютого 2012 року з відповідача є підставними і підлягають до задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що в даному випадку становить 1378,00 гривень сплаченого судового збору

Outcome: approved