Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивачка) подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання - 30.06.2023. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що їхній з відповідачем син є повнолітнім та продовжує навчатися у Львівському торговельно-економічному університеті, є студентом І курсу денної форми навчання освітнього ступеня «бакалавр» факультету товарознавства, управління та сфери обслуговування за спеціальністю «готельно-ресторанна справа».Стипендію не отримує, так як навчається за кошти фізичної особи і закінчує навчання в червні 2023 року. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 63 600,00 грн. На час навчання син проживає у гуртожитку, оплата якого за п`ять місяців становить 3050,00 грн. У зв`язку з тим, що син навчається на денній формі навчання, він не може влаштуватися на роботу і потребує матеріальної допомоги. Всі витрати на утримання сина вона несе самостійно. Відповідач добровільно не надає допомоги сину на період навчання, хоча має усі умови для сплати аліментів, є здоровим, працездатним, офіційно працевлаштований, інших аліментних зобов`язань не має. Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.25-27), в обґрунтування якого покликаючись на те, що він матеріально не забезпечений, не має у власності рухомого та нерухомого майна і стягнення з нього зазначеної позивачем суми аліментів, яка є надто великою, поставить його у скрутне матеріальне становище. 05.07.2016 він потрапив у ДТП, стаціонарно лікувався в травматологічному відділенні Стрийської ЦРЛ та продовжує лікуватися, на що затрачає всі свої кошти. У нього хворі нирки і він знаходився у 2019 році на стаціонарному лікуванні в КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня». Крім цього, у нього на утриманні є його молодший син від другого шлюбу [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на обліку в лікаря кардіолога. Також, він допомагає своїм батькам, які є пенсіонерами, хворіють та потребують його матеріальної допомоги. Позивачкою подано до суду відповідь на відзив (а.с.38), в обґрунтування якого покликаючись на те, що усі витрати на навчання сина, його проживання у гуртожитку, харчування, одяг, проїзд у транспорті несе вона. Відповідач на надав жодного доказу на підтвердження того, що він матеріально не забезпечений, є непрацездатним, має групу інвалідності, потребує лікування та несе, у зв`язку цим, додаткові витрати. Відсутні докази на підтвердження доходу, який отримує відповідач та витрат, які несе відповідач на утримання непрацездатних батьків і сина від другого шлюбу. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримала та просить суд його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, суду пояснив, що відповідач не має змоги платити аліменти, оскільки потрапив у ДТП та хворіє, у зв`язку з чим несе витрати на лікування. У відповідача є нова сім`я і неповнолітній син, які перебувають на його утриманні. Крім цього, він допомагає своїм батькам, які є пенсіонерами. Має постійне місце роботи - оператор ТОВ «Лінкс лабораторії» і його середньомісячна зарплата складає 4 746,00 грн. Заяви та клопотання часників справи. Представником відповідача подано клопотання про долучення до справи документів (а.с.39). Процесуальні дії у справі. 14.01.2019 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с.18). Ухвалою від 28.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.19-20). Заслухавши думку представників сторін, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі, про що свідчать свідоцтва про народження від 27.08.1993 та 05.01.2002 (а.с.5, 6). Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.12.2004 з [PERSON] на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання синів в розмірі 1/3частини всіх видів його заробітку (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 19.05.2005, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 19.05.2005, про що зроблено відповідний актовий запис №72 (а.с.7). 06.08.2005 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , а [INFO] у них народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 06.08.2005 та свідоцтвом про народження від 19.07.2007 (а.с.42, 43). З довідки Стрийської ЦРЛ від 12.07.2016, виписки-екіпризу №2309, протоколу КТ-обстеження від 06.07.2016, діагностичних висновків від 06.07.2016 та 14.09.2016 вбачається перебування [PERSON] на стаціонарному лікування в травматологічному відділенні Стрийської ЦРЛ з 05.07.2016 по 12.07.2016, виявлені у нього ушкодження та поставлений йому діагноз (а.с.28, 29-32). Відповідно до виписки медичної карти амбулаторного хворого у [PERSON] 27.02.2019 діагностовано синдром пароксизмальної втрати свідомості змішаного ґенезу (а.с.33). З витягу з акту протоколу ЛКК №50 від 17.02.2020 видно, що у [PERSON] діагностовано посттравматичний стилоїдит ліктьової кістки справа з вираженим больовим синдромом. Рекомендовано: полегшені умови праці (обмеження підняття вантажів) терміном 1 рік, періодичне фізіофункціональне лікування, фіксація ортопедичним ортезом в робочий час (а.с.37). Згідно з довідкою від 11.12.2019 №206, [PERSON] навчається на І курсі денної форми навчання освітнього ступеня «бакалавр» факультету товарознавства, управління та сфери обслуговування Львівського торговельно-економічного університету за спеціальністю «готельно-ресторанна справа». Навчання закінчується у червні 2023 року (а.с.9). Довідка КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Стрия» від 14.02.2020 підтверджує факт діагностування у [PERSON] захворювання (а.с.45). Відповідно до довідок ТОВ «Лінк лабораторії» від 17.02.2020 №04/02 та №08/02, [PERSON] було сплачено аліменти в повному обсязі та він дійсно працює у ТОВ «Лінк лабораторії» на посаді оператора технологічних установок з 19.09.2018. За період з серпня 2019 року по січень 2020 року [PERSON] сплачено 43 408,60 грн (а.с.40, 41). Надані позивачем квитанції свідчать про розмір витрат, які поніс [PERSON] у зв`язку з навчанням (а.с.11, 12). Надані відповідачем квитанції свідчать про розмір комунальних платежів та їх сплату [PERSON] (а.с.50-56). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з потребуванням сином відповідача матеріальної допомоги (аліментів) у зв`язку з продовженням ним навчання та ненадання добровільно відповідачем такої допомоги. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України. Так, згідно з вимогами частини 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Також, до спірних правовідносин судом застосовано норми статей 191, частини 2 і 3 ст. 199, 200, 201 СК України, які визначають час, з якого присуджуються аліменти на дитину, право на звернення до суду з даним позовом, припинення права на утримання та розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд бере до уваги роз`яснення, викладені в пункті 20 постанови Пленум Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що у сторін є повнолітній син Максим , [INFO] , який навчається на І курсі денної форми навчання освітнього ступеня «бакалавр» факультету товарознавства, управління та сфери обслуговування Львівського торговельно-економічного університету за спеціальністю «готельно-ресторанна справа». Навчання закінчується у червні 2023 року. Відповідач добровільно не надає кошти на навчання сина. Надаючи оцінку аргументам відповідача про його матеріальну не забезпеченість та відсутність змоги платити аліменти, суд звертає увагу на докази, надані відповідачем на підтвердження цих аргументів. Так, надані відповідачем докази свідчать про його перебування у липні 2016 року на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Стрийської ЦРЛ та травми, які ним отримано; наявність у нього станом на лютий 2019 року та лютий 2020 року діагностованого захворювання. Крім цього, вони підтверджують факт перебування відповідача у іншому шлюбі, наявність у нього від цього шлюбу неповнолітньої дитини, у якої виявлене захворювання та наявність у відповідача батьків пенсіонерів. Також, вищезазначені докази підтверджують факт офіційного працевлаштування відповідача та дохід, який він отримує. Водночас, суд зазначає, що відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження витрат, які він поніс та несе у зв`язку з наведеними обставинами. З наявних у матеріалах справи квитанцій вбачається, що витрати на комунальні послуги несе [PERSON] , а не відповідач, і відсутні будь-які фактичні дані, які свідчили б про те, що ці витрати несе саме відповідач, відтак відсутні обґрунтовані підстави вважати, що відповідач матеріально допомагає своїм батькам. Суд звертає увагу на значний сплив часу з моменту діагностування (липень 2016 року) у відповідача травм (більше трьох років), а також на те, що діагностовані у відповідача захворювання не позбавляли його можливості працювати, а лише рекомендувалося йому, у зв`язку з цим, на певний час полегшені умови праці та періодичне фізіофункціональне лікування. Крім цього, суд враховує факт офіційного працевлаштування відповідача та наявність у нього постійного доходу, що дає суду підстави стверджувати про безпідставність аргументів відповідача про його матеріальну не забезпеченість. Розмір доходу відповідача, який за період з серпня 2019 року по січень 2020 року становив 43 408,60 грн. та відсутність належних та допустимих доказів щодо витрат, які несе відповідач, дає суду підстави дійти висновку про його спроможність надавати матеріальну допомогу синові [PERSON] , який продовжує навчання. Водночас, оцінюючи аргументи сторони позивачки щодо розміру аліментів, суд зазначає, що при визначені розміру аліментів позивачкою не враховано розмір отримуваного відповідачем доходу, у сукупності з обставинами, які свідчать про наявність у відповідача іншої сім`ї (дружини та неповнолітньої дитини) а відтак, доходить переконання про необґрунтованість (завищеність) суми позову. Таким чином, враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та зважаючи на те, що у сторін є повнолітній син, який продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а також беручи до уваги те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу сину, однак не у розмірі, визначеному позивачем, тому суд вважає, що позов слід задовольнити частково. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі ставки, яка встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову. На підставі статей 199, 200, 201 СК України та

Outcome: partial