Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до укладеного договору № HMK0LON06271 від 23.09.2014 р. банк зобовязався надати [PERSON] кредит в розмірі 32082,68 грн. на термін до 14.09.2015 р., а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступном порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошт (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається і заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрата згідн кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 32082.68 грн. В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509. 526, 1054 ЦК України, позичальник свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. Станом на 02.02.2016 р. [PERSON] має заборгованість 24823,31 грн., яка складається з: 12505,15 грн. - заборгованість за кредитом; 496,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9686,78 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 1000,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1134,44 грн. - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язання за Договором HMK0LON06271 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки. Банком було направлено відповідачам письмову вимогу щодо виконання забезпеченого зобовязання яка залишена без задоволення. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у розмірі 24823,31 грн. за кредитним договором № HMK0LON06271 від 23.09.2014 р. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, направив суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, про розгляд справи повідомлялися судовими повістками, причини неявки суду не повідомили. Суд вважає за можливе справу розглянути без їх участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в заяві. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 23.09.2014 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № HMK0LON06271. Згідно умов зазначеного договору банком було надано позичальнику не відновлювальна кредитна лінія з лімітом 32082,88 грн., в т.ч.. у розмірі 29570,15 грн. на реструктуризацію заборгованості за ДОГОВОРОМ ПРО НАДАННЯ БАНКІВСЬКИХ ПОСЛУГ № [NUMBER](кредитний ліміт на поточний рахунок), укладеному між банком та ФОП [PERSON], у розмірі 34,10 грн. для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, шляхом перерахування за реквізитами визначеними в п.2.1.2 цього договору за кожним договором застави у розмірі 2478,51 грн. на сплату судових витрат, передбачених п.п. 2.2.13, 2.3.12,6.8 цього договору. П.А.3 зазначеного договору встановлено термін повернення кредиту згідно з Графіком зменшення поточного ліміту(Додаток № 1 до цього договору). Згідно зазначеного Графіку(Додаток № 1) кінцевий термін погашення кредиту 14.09.2015 р. П.А.6 кредитного договору встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 23% річних. П.А.7 кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником будь-якого грошового зобовязання позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,128 % від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою, передбаченого повідомленням. При цьому проценти за користування кредитом та винагороди не нараховуються та не сплачуються. П. 6.8 кредитного договору встановлено, що у випадку порушення позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення банку до судових органів, позичальник сплачує банку штраф, що розраховується за наступною формулою: 1000,00 грн. + 5% від суми встановленого у п.А.2 цього договору ліміту на цілі відмінні від сплати страхових платежів та платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК. Ст.629 ЦК України\~встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Свої зобов'язання по кредитному договору банк виконав, надавав позичальнику кошти в межах встановленого кредитного ліміту, відповідач своєчасно не повернув банку запозичені кошти, не сплатив відсотки за користування кредитом. Станом на 02.02.2016 р. відповідач [PERSON] має заборгованість 24823,31 грн., яка складається з: 12505,15 грн. - заборгованість за кредитом; 496,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9686,78 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 1000,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1134,44 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком позивача який приєднаний до матеріалів справи(а.с. 3). Зазначені обставини підтверджуються копією кредитного договору, розрахунком заборгованості відповідача за кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості останній платіж відповідачем було сплачено по кредитному договору 22.09.2015 р. в сумі 3000,00 грн. які були банком враховані в рахунок погашення пені. Розмір заборгованості відповідачами не оспорено. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21.10.2015 р. (щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Умовами спірного договору, а саме пунктом А.7 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання позичальником будь-якого грошового зобовязання в розмірі 0,128% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки. У той самий час, згідно з п.6.8 кредитного договору передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності також за порушення позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених цим договором однак більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення банку до судових органів. На думку суду, оскільки умовами договору передбачено нарахування штрафу та пені за одне й те саме правопорушення, а саме за порушення позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених цим договором, що заборонено ст..61 Контитуції України, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] штрафу в сумі 2134,44 грн. є неправомірними та задоволенню не підлягають. З врахуванням наведеного вимоги позивача до відповідача [PERSON] підлягають частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 12505,15 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 496,94 грн. та пені в сумі 9686,78 грн. В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 23.09.2014 року було укладено договір поруки № HMK0LON06271/DP1. Згідно вказаного договору поруки [PERSON] виступила поручителем та зобов'язалася солідарно з позичальником відповідати перед банком за виконання зобов'язань по вищезазначеному кредитному договору в повному обсязі. П.4.1. зазначеного договору передбачено, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього договору. Статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом договору поруки поручитель та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідачів підлягає до солідарного стягнення на користь позивача заборгованість по кредитному договору № HMK0LON06271 від 23.09.2014 р. в сумі 22688,87 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту 12505,15 грн., 496,94 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 9686,78 грн. - пеня. Крім цього відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved