Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 26 вересня 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 24 жовтня 2011 року між ним та [PERSON] укладено договір б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач зазначив, що за умовами вказаного договору позичальник отримала кредит у розмірі 3 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала унаслідок чого станом на 30 червня 2019 року утворилася заборгованість у розмірі 434 296,91 грн, з яких: 3 254,82 грн - заборгованість за тілом кредиту, 423 892,09 грн - проценти за користування кредитними коштами, 7 150,00 грн - заборгованість за пенею та комісією. Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 23.12.2015 з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» була стягнена заборгованість за вказаним договором в сумі 19 535,48 грн, з яких: 3 254,82 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12 224,21 грн - проценти за користування кредитними коштами, 2 650,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 906,45 грн - штраф (процентна складова). Таким чином різниця складає 416 167,88 грн, яка складається з: 411 667,88 грн - проценти за користування кредитними коштами, 4 500,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 20808,39 грн - штраф (процентна складова). Посилаючись на викладене АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 24 жовтня 2011 року б/н в сумі 437 476,27 грн, з яких: 411 667,88 грн - проценти за користування кредитними коштами, 4 500,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 20808,39 грн - штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Разом з позовною заявою подав клопотання згідно якого позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 29.10.2019 цивільна справа № 636/3981/19 була направлена до Балаклійського районного суду Харківської області за підсудністю. 29.11.2019 позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було прийнято до провадження Балаклійського районного суду Харківської області, відкрито провадження та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 28.01.2020, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідачки [PERSON] , на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідно до укладеного 24 жовтня 2011 року Договору б/н [PERSON] отримала грошові кошти у розмірі 3 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Матеріали справи містять заяву у якій зазначено, що разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між [PERSON] та Банком Договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 18-19). Крім того Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua (а.с. 20-68). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за Договором б/н від 24 жовтня 2011 року станом на 30 червня 2019 року становить 437 476,27 грн, з яких: 411 667,88 грн - проценти за користування кредитними коштами, 4 500,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 20808,39 грн - штраф (процентна складова) (а.с. 14-17). Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 23.12.2015 по справі № 636/5021/15-ц (провадження № 2/636/2333/2015) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, з відповідача [PERSON] була стягнута заборгованість за кредитним договором б/н від 24.10.2011 в сумі 19 535,48 грн, з яких: 3 254,82 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12 224,21 грн - проценти за користування кредитними коштами, 2 650,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 906,45 грн - штраф (процентна складова) (а.с. 10-13). Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). За змістом частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Мотиви суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] , на підставі кредитного договору б/н від 24.10.2011, отримала кредит в сумі 3 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] належним чином свої зобов`язання за договором не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 30.09.2015 складала 19 535,48 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» станом на 30.06.2019 складає 437 476,27 грн, з яких: 411 667,88 грн - проценти за користування кредитними коштами, 4 500,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 20808,39 грн - штраф (процентна складова). Разом з цим, АТ КБ «ПриватБанк» використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, пені та штрафів за порушення умов договору, звернувшись у 2015 році до суду із позовом про примусове стягнення цих коштів у судовому порядку із боржника [PERSON] . Так, заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 23.12.2015 по справі № 636/5021/15-ц (провадження № 2/636/2333/2015) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, з відповідача [PERSON] була стягнута заборгованість за кредитним договором б/н від 24.10.2011 в сумі 19 535,48 грн, з яких: 3 254,82 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12 224,21 грн - проценти за користування кредитними коштами, 2 650,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 906,45 грн - штраф (процентна складова). На сьогоднішній день зазначене рішення суду відповідачем [PERSON] не виконане. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк». Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Проте таких позовних вимог позивач не заявляв та відповідного розрахунку не надавав. Аналогічні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18) та від 31.10.2018 (справа № 202/4494/16-ц). Оскільки позивач просив суд стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами та неустойку в загальній сумі 437 476,27 грн, які були нараховані відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору, але після ухвалення Чугуївським міським судом Харківської області рішення від 23.12.2015 по справі № 636/5021/15-ц (провадження № 2/636/2333/2015), в задоволенні позову належить відмовити повністю. Судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог суд відмовляє повністю, судовий збір, сплачений позивачем при подані позову, розподілу не підлягає та повністю покладається на позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed