Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» (далі - ПАТ «Кредобанк») звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.04.2016 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладений договір № 5787738 про встановлення ліміту кредитування, згідно якого банк зобов'язався встановити максимальну суму ліміту по рахунку в розмірі 20000,00 грн. строком до 15.04.2017 року. Однак, відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання. Станом на 27.12.2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі - 2020,92 грн., з яких: 1036,65 грн. - неповернута сума кредиту, 433,55 грн. - прострочені відсотки, 550,72 грн. - пеня по простроченій заборгованості. На підставі наведеного, просить суд стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі - 2020,92 грн. та понесені судові витрати по справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2018 року відкрито спрощене провадження у справі. Представник позивача до судового засідання подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, про що підтверджується матеріалах справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 509, 526, 527, 530, 549, 550, 554, 1054, 1048, 1049 1055 ЦК України. Як вбачається із змісту статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 15.04.2016 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладений договір № 5787738 про встановлення ліміту кредитування, згідно якого банк зобов'язався встановити максимальну суму ліміту по рахунку в розмірі 20000,00 грн. строком до 15.04.2017 року ( а.с. 5-7). Відповідно до кредитного договору, предметом договору є овердрафт, тобто грошові кошти, надані банком у власність позичальника, у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовленим кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним. У відповідності до п. 1.1. кредитного договору для здійснення операції з використанням банківської платіжної картки (надалі - БПК), банк встановлює по рахунку № [NUMBER], надалі рахунок, ліміт кредитування в сумі, на строк та на умовах, визначених цим договором та тарифами банку для тарифного пакету START, на умовах якого обслуговується рахунок. Згідно п. 1.5. кредитного договору, ліміт кредитування встановлювався терміном на 12 календарних місяців, або до події, яка стане раніше, а саме: припинення обслуговування рахунку на умовах тарифного пакету; припинення перебування клієнта в трудових (цивільно-правових) відносинах з ТзОВ «ПРЕМІУС-СЕРВІС ЛТД»; припинення надходжень / інших регулярних надходжень на рахунок в обсязі, визначеному договором. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В п. 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання. Станом на 27.12.2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі - 2020,92 грн., з яких: 1036,65 грн. - неповернута сума кредиту, 433,55 грн. - прострочені відсотки, 550,72 грн. - пеня по простроченій заборгованості., що підтверджується розрахунком (а. с. 13, 14). Отже, [PERSON] істотно порушив умови кредитного договору, ст. ст. 509, 526, 527, 530, 533, 549, 550, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України не повернувши суму простроченого кредиту, в зв'язку з чим утворилась заборгованість. Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, а тому слід стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі - 2020,92 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі - 1600,00 грн. Крім того, з [PERSON] в користь держави слід стягнути 162 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved