Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 1. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У період шлюбу у них народилося три доньки. Відповідач не виконує свої обов`язки по утриманню спільних дітей, маючи таку можливість. 2. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу ) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду. Стислий виклад позиції відповідача. 3. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. 4. 12.03.2020 відповідачем подано заяву, у якій він позов визнав у повному обсязі. Рух справи в суді. 5. Позов подано до суду 12 лютого 2019 року. 6. Провадження у справі відкрито 20 лютого 2020 року. 7. Визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 12.03.2020. Заяви, клопотання. 7. 12.03.2020 позивачем подано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити. 8. 12.03.2020 відповідачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги, викладені у позові, визнав у повному обсязі. Інші процесуальні дії у справі. 9. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд відповідно до цих норм процесуального права у підготовчому засіданні ухвалив рішення. 10. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 11. 06.05.2006 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, виданим 06.05.2017 Петропавлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.9). 12. В період шлюбу у сторін народилося троє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14.09.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 10); донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23.05.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 11); донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17.06.2015 виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 12). Мати дітей утримує їх, але можливості матері по наданню утримання на трьох дітей є недостатніми. 13. Зазначені факти відповідачем не спростовані, відзив на позов із запереченнями проти позову та докази на їх підтвердження до суду не подані. Мотивована оцінка доводів учасників справи. 14. Отже, сторони мають трьох спільних дітей, відповідач проживає окремо від позивача та дітей, добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Не визнані права, за захистом яких мало місце звернення до суду. 15. Порушено право дітей на утримання їх обома батьками. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. 16. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу (далі - СК) України). При вирішенні спору суд керується положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Дитина має право розраховувати на повноцінне дитинство. Інтереси дитини підлягають переважному захисту у разі співставлення з правами та законними інтересами відповідача. 17. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. 18. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 19. Згідно з нормою ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч.2). Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК). Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, визначається ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» у відсотках заробітної плати цієї особи і не обмежений розміром суми грошових коштів. У постанові № 6-1798цс16 від 19.10.2016 року Верховний Суд України висловив правову позицію щодо застосування частин 1, 2 статті 183 СК України, відповідно до якої частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. 20. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами у разі стягнення аліментів 70 % заробітної плати боржника. Порядок стягнення аліментів визначено у статті 71 цього Закону та статтях 194-197, 274 СК України. Розподіл судових витрат. 21. Згідно з ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. 22. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає 1779 грн., для дітей віком від 6 до 18 років складає 2218 грн. отже ціна позову складає 1779+2218+2218=6215 х 50/100 х 6 місяців = 18645 грн. 23. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подачу позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивача відповідно до п. 3 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2102 грн., в зв`язку з чим суд вважає за необхідне на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 840 грн. 80 коп. Висновок суду по суті позову. 24. Суд виходить з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов`язків батьків з догляду та матеріального забезпечення їхніх дітей. Виходячи з встановлених судом обставин на підставі досліджених доказів, та норм права, які регулюють правовідносини між сторонами, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дітей, повинен піклуватися про них та утримувати і має таку можливість, однак матеріальної допомоги на утримання доньок не надає, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача на утримання дітей. 25. З урахуванням правової позиції Верховного Суду України та тих обставин, що позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частини від його заробітку (доходу), визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Резолютивна частина рішення. 26. На підставі викладеного,

Outcome: approved