Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 28.02.2017 року, ухваленому по цивільній справі за позовом [INFO] до Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області третя особа Новобузька державна нотаріальна контора Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, визнано за [INFO] право власності в порядку спадкування на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5.29 га, розташовану в межах території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, однак, при ухваленні зазначеного рішення судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами по справі. В судове засідання позивач, представник відповідача, представник третьої особи не з'явилися, були належно повідомлені про час і місце судового розгляду. Заслухавши пояснення представника позивача, який підтримав заяву, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно з п. 4 ч. 1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В силу вимог ч. 3 ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. Згідно квитанції від 16.12.2016 року [INFO] сплатив за цим позовом суму 551 гривня 20 копійок, яка, у зв'язку з задоволенням позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, згідно з п.2 ч.1 ст.80 ЦПК Укрраїни ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно - вартістю майна. Відповідно до вимог ч. 1 та п.п.1 п.1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», який діяв на час звернення позивача до суду з позовом, ставка судового збору за подання до суду позову майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Відповідно до повідомлення Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області від 29.03.2017 року, вартість земельної ділянки, яка належала [PERSON] , який помер [INFO] року, станом на 2016 рік, складає 98867 гривень 29 копійок, тому, враховуючи зазначене, вказана сума складає ціну позову, у зв'язку з чим, судовий збір за пред'явлення вимоги майнового характеру повинен був складати 988 гривень 67 копійок. Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» , відповідно до правил ст..88 ЦПК України, у разі визначення при відкритті провадження у справі судового збору в розмірі меншому, ніж передбачено законом, недоплачена сума стягується в дохід держави з позивача при відмові в позові, а при задоволенні позову- з відповідача . Зважаючи на те, що позивач при зверненні до суду з позовом за вимогою майнового характеру, судовий збір у вищезазначеному розмірі не оплатив, за аналогією положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, такі судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved