Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] подала 12.05.2020 до Кіцманського районного суду Чернівецької області позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (а.с.1-9). Свої вимоги мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] від якого у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що фактичні шлюбні відносини із відповідачем не підтримує та спільне господарство не ведуть із осені 2019 року. 14 квітня 2020 року відповідач [PERSON] подав до суду позовну заяву про розірвання шлюбу, а 06.05.2020 року рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області шлюб між ними було розірвано. Також вказує і на те, що з часу припинення фактичних шлюбних відносин з осені 2019 року відповідач перестав матеріально утримувати їхнього сина [PERSON] . Таким чином, з посиланням на відповідні правові норми, просить стягувати з [PERSON] аліменти на її користь, на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] , в твердій грошовій сумі - у розмірі 1500 грн., щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду. Відповідачем [PERSON] 25.05.2020 подано заперечення на позов, у якому останній вказує на те, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина, однак не погоджується із заявленим розміром. Зазначає, що матеріально неспроможний сплачувати аліменти у розмірі по 1500 грн. (а.с.14-15). Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 14 травня 2020 року прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.Підготовче судове засідання призначено на 05 червня 2020 року (а.с.12). Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05 червня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 25 червня 2020 року (а.с.24). 25 червня 2020 року судове засідання у справі відкладено на 13 липня 2020 року. Позиція учасників судового провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON] просила суд задовольнити поданий нею позов з підстав в ньому зазначених та винести рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказала на те, що працює вихователькою в дитячому садочку с. Витилівка, проте наразі перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, вказавши на те, що матеріально неспроможний сплачувати аліменти в розмірі по 1500 грн. на утримання сина, оскільки немає постійного місця роботи та заробітку. Просить суд визначити розмір аліментів у сумі по 1200 грн. але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того повідомив суду, що кожні три місяці їздить на заробітки за межі України до Німеччини. Крім того, його мати теж перебуває за кордоном та час від часу передає різні речі своєму внуку. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Згідно наданої суду копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Ошихлібської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області 31серпня 2017 року, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №05 (а.с.7). Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06.05.2020 року (яке ще не набрало законної сили) вказаний шлюб між сторонами розірвано. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Ошихлібської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області 05 грудня 2018 року(а.с. 8). Згідно довідки №394 виданої Ошихлібською сільською радою Кіцманського району Чернівецької області 12.05.2020 року,дитина [PERSON] , 2018 р.н., проживає біля матері - [PERSON] 1996 р.н., та знаходиться на повному її утриманні (а.с.9). Норми права, які застосував суд, мотиви з яких виходив суд та оцінка суду Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11, ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розмір аліментів установлюється судом, виходячи з обставин кожної конкретної справи, та може бути визначений у частці від доходу або твердій грошовій сумі (ст.ст.183, 184 СК). Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно із Законом про Держбюджет на 2020 рік (стаття 7) з 1 січня 2020 року для дітей віком до 6 років прожитковий мінімум становить 1779 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 2218 грн. Відповідно до Сімейного кодексу (ч. 2 ст. 182) мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 СК України, передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Отже, обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із розірванням шлюбу. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними тай чи є в них кошти, достатні для надання утримання, вказані обставини лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України). Так, при визначенні розміру аліментів, в даному випадку, суд враховує факт проживання дитини (сина) з матір`ю; вік дитини, матеріальний стан позивачки, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який є фізично здоровим, має нестабільний, неофіційний заробіток, оскільки кожні три місяці їздить на заробітки за межі України, а тому суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача, підлягають до часткового задоволення, а з відповідача слід стягувати з аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі (беручи до уваги відсутність постійного заробітку відповідача) в розмірі 1400 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить збереження певного матеріального рівня утримання дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 12.05.2020. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», - підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial