Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2021 року в задоволені позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до [PERSON] про відшкодування шкоди у порядку регресу відмовлено. Разом з відзивом на позовну заяву представником відповідача подано попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на загальну суму 1 500 грн. В частині заявлених вимог про стягнення судових витрат у розмірі 1 500 грн. на правничу допомогу суд не розглядав такі вимоги, оскільки матеріали справи не містили жодних доказів на підтвердження понесення відповідачем таких судових витрат. 22 вересня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката Вітківської Ю.М. про постановлення додаткового рішення та розподілу судових витрат у розмірі 2 500 грн. щодо розгляду цивільної справи №753/10828/21 Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до [PERSON] про відшкодування шкоди у порядку регресу, у зв`язку з чим виникла необхідність у призначенні судового засідання для вирішення даного питання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі з огляду на наступне. Ухвалою від 27 вересня 2021 року суд призначив судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат між сторонами на 21 жовтня 2021 року. В судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслали. Про причину неявки суд не повідомили, інші заяв з процесуальних питань від нихдо суду не надходили. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності належним чином повідомлених сторін та ухвалити додаткове рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. При вирішенні питання розподілу судових витрат суд керується відповідними нормами ЦПК та постановою Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, в якій було сформульовано правову позицію при вирішенні зазначеного питання. Відповідно до чч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами Згідно з положенням пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат береться до уваги: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За підсумовуючим аналізом наведених правових норм, суд дійшов висновку, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Це підтверджується і такими нормами ЦПК України: Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу сформулювала висновок про необхідність надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких сторона по справі мала заперечення. З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що представник відповідача при подачі відзиву на позов дотримався вимог процесуального законодавства щодо подання до суду разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунок суми судових витрат, які відповідач понесла, і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. В обґрунтування фактично понесених судових витрат, до суду подані належним чином посвідчені документи що підтверджують фактично понесені фактичні витрати на отримання правової допомоги в справі №10828/21, а саме наступні документи: 1. Копія Додаткової угоди №1 від 03 вересня 2021 року до договору про надання правової допомоги від 03 вересня 2021 року. 2. Копія Додаткової угоди №2 від 15 вересня 2021 року до договору про надання правової допомоги від 03 вересня 2021 року 3.Копія Акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 16 вересня 2021 року на загальну суму 2 500 грн. із деталізацією виконаних послуг, Представник відповідача зазначила, що сума фактично понесених та сплачених судових витрат по договору про надання правової допомоги від 03 вересня 2021 становить 2 500 грн. Як вбачається з заяви щодо розподілу судових витрат, представник відповідача в акт приймання-передачі наданих послуг включив обсяг робіт такий, як ознайомлення з матеріалами даної справи та представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції, однак в матеріалах справи відсутні докази ознайомлення представника відповідача зі справою та судове засідання було здійснено за відсутності сторін. Зважаючи на вищевикладене, врахувавши відмову у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до [PERSON] про відшкодування шкоди у порядку регресу, суд дійшов висновку, що судові витрати підлягають відшкодуванню з позивача у розмірі 1 000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved