Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

рішенням Городоцького районного суду Львівської обл. від 23.10.2015р. стягнуто із [PERSON] в користь позивачки [PERSON] аліменти на дітей [PERSON], 2006р.н. і [PERSON] Маряна, 2011р.н. в розмірі 600 грн. щомісячно, на кожного і до повноліття. [PERSON] 25.07.2017р. звернулась з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, просить стягувати по 1\~500 грн. щомісячно, на кожну дитину, мотивуючи тим, що з відповідачем розлучені, коштів, що стягуються із відповідача за рішенням суду на утримання дітей не достатньо, їй матеріально важко утримувати дітей. Просила також стягнути з відповідача 4\~160 грн., як половину додаткових витрат на дітей, тому що в травні 2017р. придбала путівки у санаторій на їх оздоровлення і мала витрати - 8\~320 грн. В суді позивачка [PERSON] позов підтримала і уточнила, пояснила, що стягнутих із відповідача по рішенню суду коштів на утримання дітей не вистачає, їй матеріально важко, що відповідач працює укладальником бруківки, в 2016р. продав автомобіль та одну земельну ділянку, другу земельну ділнку у м. Городку подарував матері, а тому має достатній дохід і в змозі надавити утримання дітям в розмірі 1 500 грн. щомісячно, що в червні 2017р. вона понесла витрати на відпочинок та оздоровлення дітей в сумі 4 160 грн., а тому половину таких слід стягнути із відповідача, дала інші пояснення просить позов задоволити. На підтримку позиції позивачки висловилась її представник [PERSON] Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково, пояснив, що відповідач [PERSON] не працює, може надавити утримання дітям в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, те, що він відчужив автомобіль та земельні ділянки, не може бути підставою до задоволення позову, оскільки позивачка зараз намагається стягнути із нього половину вартості таких. У стягненні додаткових витрат із відповідача теж просить відмовити, мотивуючи тим, що позивачка не довела, що сплатила вартість путівок. Заслухавши позивачку і її представника, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов частково. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.\~\~Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України»при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. З пояснень позивачки, із долучених до справи копій свідоцтв про народження дітей, із рішення Городоцького районного суду Львівської обл. від 15.10.2015р. (а.с.5, 6, 8) видно, що шлюб між сторонами розірвано, що вони мають дітей [PERSON], 2006р.н. і Маряна, 2011р.н., відповідач батьківства не оспорює. Як убачається із пояснень позивачки, розрахунку по заборгованості аліментів Городоцького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. від 25.10.2017р. і довідки КЗ ГРР «Городоцька ЦРЛ» № 242 від 19.10.2017р. (а.с.37, 38) вона працює медсестрою КЗ ГРР «Городоцька ЦРЛ», мала у квітні-вересні 2017р. становить 21\~231 грн., що діти [PERSON], 2006р.н. і [PERSON] Марян, 2011р.н. проживають при ній і знаходяться на її утриманні, відповідач регулярного утримання дітям не дає має заборгованість по аліментах 4\~401 грн. 36 коп. З оглянутої в судовому засіданні цивільної справи Городоцького районного суду Львівської обл. № 2/441/716/15р. видно, що із відповідача присуджено до стягнення на користь позивачки аліменти на дітей [PERSON], 2006р.н. і Маряна, 2011р.н., в розмірі 600 грн. щомісячно на кожну дитину. Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум на дитину від шести до вісімнадцяти років у розмірі: з 1 січня 2017р. 1\~689 грн., з 1 травня 1\~777 грн., з 1 грудня 1\~860 грн. Отже, розмір аліментів на дітей в сумі 600 грн. є значно нижчим від встановленого мінімуму і недостатнім для утримання позивачкою дітей. Приходячи висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, що підлягають стягненню із відповідача в користь позивачки на утримання дітей, суд ураховує, що відповідач [PERSON] 24.12.2015р. продав автомобіль за 15 000 грн., а 16.02.2016р. - земельну ділянку за 57 061 грн. (а.с.9, 10), що ним 02.03.2016р. подарована [PERSON] земельна ділнка у м. Городок площею 0,1500га, він надає послуги з укладення бруківки, а отже, що після постановлення рішення про стягнення аліментів - 23.10.2015р. відповідач мав додаткові доходи, веде спосіб життя як багата людина і в стані надавати утримання дітям у розмірі 1 000 грн. кожному. Підстав до стягнення з відповідача в користь позивачки по 1 500 грн. на утримання дітей, суд не знаходить. Відповідно до положень ст. 185 СК України той з батьків, з кого присудженого стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами(розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Верховний Суд України у справі № 6-1489цс17(постанова від 13.09.2017) розяснив, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. ВСУ звернув увагу, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобовязаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Позивачкою [PERSON] закладено вимогу про стягнення із відповідача [PERSON] 2\~080 грн. додаткових витрат на дітей, через придбання в червні 2017р. путівок на оздоровлення і відпочинок дітей. На підтвердження цих вимог нею надано копії путівок № 170028 і № 170030, копію відрядження № 105 і зворотніх талонів до путівок № 170028 і 170030 (а.с.11, 12, 14). Між тим, доказів, які б підтверджували, що [PERSON] сплатила половину вартості путівок на відпочинок і оздоровлення дітей, нею не надано, в суді не здобуто. Враховуючи наведене, у задоволенні вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення 2\~080 грн. додаткових витрат суд відмовляє. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави 640 грн. судового збору.

Outcome: approved