Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 27 листопада 2014 року по справі № 355/1834/14-ц з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.11.2014 і до повноліття дитини, а також аліменти на утримання як матері дитини у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 06.11.2014 і до досягнення дитиною трьох років, до 24.05.2017. Згідно з розрахунками боржника по аліментам від 01.09.2015, складеними державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області [PERSON] при виконанні вищезазначеного рішення суду, відповідач станом на 01.09.2015 має заборгованість по аліментам на утримання дитини в розмірі 4 597,31 грн. та заборгованість по аліментам на утримання позивача в розмірі 3 171,30 грн. Відповідач визнав наявність у нього зазначеної заборгованості по аліментах. Разом з цим, суд зазначає, що у розрахунку боржника по аліментам від 01.09.2015, відносно дитини, допущено арифметичну помилку, внаслідок якої дійсний розмір заборгованості становить не 4 597,31 грн., а 4 591,31 грн. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. За правилами ст. 194 СК України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували предявленню виконавчого листа до виконання (ч. 1), якщо за виконавчим листом, предявленим до виконання, аліменти не стягувалися у звязку з розшуком платника аліментів або у звязку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час (ч. 2), заборгованість по аліментам, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду (ч. 3). Зі змісту наведених положень статті 194 СК України випливає, що нею визначено порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості по аліментам, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. Що стосується порядку стягнення аліментів на виконання рішення суду, він передбачений статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 9 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, за відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. З огляду на викладене, заборгованість по аліментам може бути стягнута за рішенням суду на підставі ст. 194 СК України лише у випадку, коли аліменти стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу. Проте, у даній справі аліменти на користь позивача з відповідача стягуються за рішенням Баришівського районного суду Київської області від 27 листопада 2014 року по справі № 355/1834/14-ц, виконавчий лист з примусового виконання вказаного рішення суду знаходиться на виконанні у відділі державної виконавчої служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області, а тому відсутні підстави для повторного стягнення з відповідача цих аліментів. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача 4 597,31 грн. заборгованості по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини та 3 171,30 грн. заборгованості по сплаті аліментів на утримання дружини не підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог про стягнення пені, суд зазначає наступне. За правилом ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, є обовязковим для субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальною юрисдикції при застосуванні таких норм права. З огляду на положення ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, при розгляді даної справи суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 01 липня 2015 року по справі № 6-94цс15 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 46649969), і приходить до наступних висновків. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Додані до позовної заяви розрахунки пені зазначеним вимогам не відповідають, а з огляду на вищевказані розрахунки боржника по аліментам від 01.09.2015, розмір пені, передбаченої ст. 196 СК України, за наявність заборгованості по аліментам на утримання дитини буде наступним: - за період з 06.11.2014 по 30.11.2014: 258,00 грн.*1%*25дн. = 64,50 грн.; - за грудень 2014 року: 328,75 грн.*1%*31дн. = 101,91 грн.; - за період з 01.01.2015 по 29.01.2015: 369,17 грн.*1%*29дн. = 107,06 грн.; - за період з 30.01.2015 по 31.01.2015: 38,52 грн.*1%*2дн. = 0,77 грн.; - за період з 01.02.2015 по 04.02.2015: 85,28 грн.*1%*4дн. = 3,41 грн.; - за період з 05.02.2015 по 28.02.2015: 262,20 грн.*1%*24дн. = 62,93 грн.; - за період з 01.03.2015 по 09.03.2015: 89,82 грн.*1%*9дн. = 8,08 грн.; - за період з 10.03.2015 по 31.03.2015: 423,72 грн.*1%*22дн. = 93,22 грн.; - за квітень 2015 року: 597,17 грн.*1%*30дн. = 179,15 грн.; - за травень 2015 року: 597,17 грн.*1%*31дн. = 185,12 грн.; - за червень 2015 року: 597,17 грн.*1%*30дн. = 179,15 грн.; - за липень 2015 року: 347,17 грн.*1%*31дн. = 107,62 грн.; - за серпень 2015 року: 597,17 грн.*1%*31дн. = 185,12 грн. Загальний розмір пені, передбаченої ст. 196 СК України, за наявність заборгованості по аліментам на утримання дитини за період з 06 листопада 2014 року по 31 серпня 2015 року становить: 64,50+101,91+107,06+0,77+3,41+62,93+8,08+93,22+179,15+185,12+179,15+ 107,62+185,12 = 1 278,04 грн. Аналогічно визначається і розмір пені, передбаченої ст. 196 СК України, за наявність заборгованості по аліментам на утримання позивача: - за період з 06.11.2014 по 30.11.2014: 164,25 грн.*1%*25дн. = 41,06 грн.; - за грудень 2014 року: 219,16 грн.*1%*31дн. = 67,94 грн.; - за період з 01.01.2015 по 29.01.2015: 245,92 грн.*1%*29дн. = 71,32 грн.; - за період з 30.01.2015 по 31.01.2015: 25,68 грн.*1%*2дн. = 0,51 грн.; - за період з 01.02.2015 по 04.02.2015: 56,84 грн.*1%*4дн. = 2,27 грн.; - за період з 05.02.2015 по 28.02.2015: 159,60 грн.*1%*24дн. = 38,30 грн.; - за період з 01.03.2015 по 09.03.2015: 26,82 грн.*1%*9дн. = 2,41 грн.; - за період з 10.03.2015 по 31.03.2015: 282,48 грн.*1%*22дн. = 62,15 грн.; - за квітень 2015 року: 398,11 грн.*1%*30дн. = 119,43 грн.; - за травень 2015 року: 398,11 грн.*1%*31дн. = 123,41 грн.; - за червень 2015 року: 398,11 грн.*1%*30дн. = 119,43 грн.; - за липень 2015 року: 398,11 грн.*1%*31дн. = 123,41 грн.; - за серпень 2015 року: 398,11 грн.*1%*31дн. = 123,41 грн. Загальний розмір пені, передбаченої ст. 196 СК України, за наявність заборгованості по аліментам на утримання позивача за період з 06 листопада 2014 року по 31 серпня 2015 року становить: 41,06+67,94+71,32+0,51+2,27+38,30+2,41+62,15+119,43+123,41+119,43+ 123,41+123,41 = 895,05 грн. Виходячи з наведеного, позовні вимоги про стягнення пені за наявність заборгованості по аліментам на утримання дитини та позивача підлягають частковому задоволенню на суму 1 278,04 грн. та 895,05 грн. відповідно. Позовні вимоги про стягнення з відповідача 2 070,42 грн. суми інфляції за час виникнення заборгованості за несплату аліментів на дитину та 1 428,21 грн. суми інфляції за час виникнення заборгованості за несплату аліментів на дружину не підлягають задоволенню, оскільки частиною другою статті 184 СК України передбачено індексацію лише розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, а рішенням Баришівського районного суду Київської області від 27 листопада 2014 року по справі № 355/1834/14-ц розмір аліментів визначено у частці від доходу відповідача. Посилання позивача на положення статті 625 ЦК України суд визнає помилковим, оскільки, відповідно до статті 8 СК України, норми Цивільного кодексу України застосовуються до регулювання сімейних відносин лише у випадку, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сімї та родичами не врегульовані Сімейним кодексом України та якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Питання відповідальності платника аліментів за наявність заборгованості врегульовано статтею 196 СК України, а тому відсутні підстави для застосування до цих відносин норм Цивільного кодексу України, що визначають відповідальність за порушення грошового зобовязання. З огляду на викладене, також не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 124,32 грн. 3 відсотків від основної суми заборгованості за користування належними позивачу коштами, які невиплачені на утримання дитини та 85,76 грн. 3 відсотків від основної суми заборгованості за користування належними позивачу коштами, які невиплачені на утримання дружини. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 28.10.2015, якою підтверджується сплата судового збору в розмірі 487,20 грн., та квитанцію від 26.10.2015 № 04-71/89 на суму 350,00 грн., якою підтверджується оплата позивачем адвокатських послуг. Отже, враховуючи часткове задоволення судом позову на суму: 1278,04+895,05 = 2 173,09 грн., що становить 5,87% від ціни позову, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить: 487,20*5,87% = 28,60 грн., а розмір витрат на правову допомогу становить: 350,00*5,87% = 20,55 грн. Документально підтверджені судові витрати, понесені відповідачем, у справі відсутні. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: partial