Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та просить стягнути на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з відповідачів солідарно як з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором в розмірі 16 303, 11 Доларів США, що еквівалентно 219 924 грн. 21 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 24 квітня 2007 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 014/0035/74/74034 за яким банк надав позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в розмірі 18 286 Доларів США із сплатою 12,85% річних на термін до 23 квітня 2027 року. Додатковою угодою № 20-8/70-19 від 16 грудня 2009 року внесено зміни до Кредитного договору та погоджено графік погашення кредиту та відсотків за користування таким. Відповідач не виконувала умов договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків, відтак банком висунуто вимогу достроково повернути суму кредиту та відсотки за час користування. Визначено заборгованість, яка станом на 22 вересня 2014 року складає16 303, 11 Доларів США, що еквівалентно 219 924 грн. 21 коп. з яких: -14 875,71 доларів США, що еквівалентно 200 669 грн. - заборгованості по сумі виданого кредиту; -934,37 доларів США, що еквівалентно 12 604, 38 грн. - заборгованості по відсотках за користування кредитом; -439, 03 доларів США, що еквівалентно 6 650, 83 грн. - пені. Для забезпечення виконання [PERSON] умов Кредитного договору між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Договір поруки № 014/0035/74/74034-1 від 24 квітня 2007 року. Відповідно до умов Договору поруки [PERSON] зобов'язалась відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що виникають з умов кредитного договору. В судове засіданні представник позивача не з'явився, таким подано заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов заперечили. Заперечуючи позов покликались на те, що в порядку забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між [PERSON] та банком укладено договір іпотеки нежитлового приміщення. Відповідно банк може задовольнити свої вимоги в спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки. Заслухавши пояснення відповідачів, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24 квітня 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 014/0035/74/74034 за яким банк надав позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в розмірі 18 286 Доларів США із виплатою 12,85% річних на термін до 23 квітня 2027 року. Додатковою угодою № 20-8/70-19 від 16 грудня 2009 року внесено зміни до Кредитного договору та погоджено графік погашення кредиту та відсотків за користування таким. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач не виконувала умов Кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків, відтак банком висунуто вимогу достроково повернути суму кредиту та відсотки за час користування. Визначено заборгованість, яка станом на 22 вересня 2014 року складає16 303, 11 Доларів США, що еквівалентно 219 924 грн. 21 коп. з яких: -14 875,71 доларів США, що еквівалентно 200 669 грн. - заборгованості по сумі виданого кредиту; -934,37 доларів США, що еквівалентно 12 604, 38 грн. - заборгованості по відсотках за користування кредитом; -439, 03 доларів США, що еквівалентно 6 650, 83 грн. - пені. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України). Частиною 1 статті 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткові (субсидіарну) відповідальність поручителя. Для забезпечення виконання [PERSON] умов Кредитного договору між ПАТ «РайффайзенБанкАваль» та [PERSON] укладено Договір поруки № 014/0035/74/74034-1 від 24 квітня 2007 року. Відповідно до умов Договору поруки [PERSON] зобов'язалась відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що виникають з умов кредитного договору. Внесення змін до Кредитного договору Додатковою угодою № 20-8/70-19 від 16 грудня 2009 року, якою визначено графік погашення кредиту та відсотків за користування таким, погоджено з поручителем. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» дано роз'яснення про те, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом з тим, беручи до уваги правову природу пені, як особливої міри відповідальності (санкції) за прострочення виконання зобов'язання, така сума заборгованості по пені підлягає стягненню виключно в національній валюті України - гривні. Враховуючи викладене, з відповідачів слід стягнути солідарно заборгованість за Кредитним договором № 014/0035/74/74034, укладеним 24 квітня 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] в частині суми виданого кредиту та процентів за користування таким в розмірі 15 810,08 Доларів США, що еквівалентно 213 273 грн. 38 коп. з яких: -14 875,71 доларів США, що еквівалентно 200 669 грн. - заборгованості по сумі виданого кредиту; -934,37 доларів США, що еквівалентно 12 604, 38 грн. - заборгованості по відсотках за користування кредитом, та 6 650, 83 грн. - пені. Суд критично оцінює доводи відповідачів про те, що банк може задовольнити свої вимоги в спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, як можливу підставу для відмови в позові, оскільки вибір способу захисту порушеного права належить позивачу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на відповідачів слід також покласти понесені позивачем судові витрати в рівних частинах. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial