Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачки та заперечень відповідача. 17 липня 2019 року позивач по справі звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, якою просить розірвати між нею та відповідачем шлюб, зареєстрований 09 листопада 1982 року в Шевченківському райвідділі ЗАГС Харківської області під номером 115, про що було видане свідоцтво про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] від 09 листопада 1982 року. Спільних дітей сторони не мають. З липня 2012 року позивач та відповідач не проживають разом, між ними було припинено будь-які сімейні та шлюбні відносини. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила позов задовольнити, шлюб розірвати з підстав, викладених нею в позові. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Підтвердив факти наведені позивачем в позовній заяві. Процесуальні дії, заяви та клопотання. Ухвалою суду від 23липня 2019 року відкрито провадження в даній справі. Розгляд справи визначено проводити за загальними правилами позовного провадження з повідомленням сторін. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних обставин. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з розірванням шлюбу. Шевченківським районним відділом ЗАГС в Харківській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] під номером 115, про що було видане свідоцтво про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] від 09 листопада 1982 року (а.с. 4). З липня 2012 року сторони спільно не проживають. Норми права, що регулюють спірні правовідносини та мотиви їх застосування. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і зазначені правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У відповідності до ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розклад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння та поваги, розходження поглядів на сімейні відносини. За змістом ст. 55 зазначеного Кодексу дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Мотививована оцінка аргументів строрін. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини справи. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач у відповідності до ст. 56 СК України має право на припинення шлюбних відносин, і заявила свою категоричну вимогу про їх припинення зазначивши в позовній заяві, що збереження шлюбу неможливе. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позов визнав, просив шлюб розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин їх об`єктивну недоступність для оточуючих, беручи до уваги, що як позивач, так і відповідач категорично заперечують проти збереження їх сім`ї та наполягають на розлученні, суд не може покласти на них обов`язок збереження сім`ї при наявності їх категоричного заперечення цього. Пленум Верховного Суду України у п.10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, роз`яснив, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Доводи позивача, викладені в позовній заяві та покази дані у судовому засіданні, про те, що подальше спільне життя з відповідачем внаслідок непорозумінь та неприязних стосунків, що склалися між ними, буде суперечити їх інтересам, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та заслуговують на увагу. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивач не просила прізвище змінювати їй прізвище. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, прізвище позивача [PERSON] після розірвання шлюбу залишити без змін. Позивачем при подачі позову було сплачено 768 грн. 40 коп. судового збору. Позивач не просила застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК.

Outcome: approved