Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Публічним акціонерним товариством комерційний банк Приватбанк подано позов про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 19472,80 грн., що виникла з кредитного договору № KGE0RX07760020 від 22.09.2006 року. Згідно заяви представника позивача розмір позовних вимог зменшено та заявлено до стягнення з [PERSON] заборгованості, що виникла з вищевказаного кредитного договору в розмірі 3610,43 грн. (а.с. 66-67). Представник позивача в судовому засіданні 25.03.2015 року та 11.06.2015 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з врахуванням заяви про зменшення їх розміру та наполягав на їх задоволенні. В судове засідання, призначене на 03.03.2015 року, 06.04.2015 року, 22.04.2015 року, 25.06.2015 року та 11.08.2015 року не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 23) та розписка про наступний розгляд справи (а.с. 40, 49, 72, 80). Представник позивача подав суду заяви (вх. № 6840 від 26.02.2015 року; вх. № 21671 від 25.06.2015 року) про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 25, 75). Відповідач в судове засідання, призначене на 03.03.2015 року та 25.06.2015 року не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 24, 74). В судовому засіданні 25.03.2015 року, 06.04.2015 року, 22.04.2015 року, 11.06.2015 року та 11.08.2015 року представник відповідача позовні вимоги визнав частково, а саме: в розмірі 315,20 грн. заборгованості по кредиту, в іншій частині позовних вимог представник відповідача просив відмовити, з підстави необґрунтованості розрахунку заборгованості по кредитному договору, оскільки загальна сума заборгованості складається зі складових частин, які вже були стягнуті заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.05.2012 року. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Між публічним акціонерним товариством комерційний банк Приватбанк та [PERSON], укладено договір № KGE0RX07760020 від 22.09.2006 року, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 2125,20 грн., зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 2% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 193,20 грн. та 28,69 грн. щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту, з кінцевим терміном повернення кредиту 22.09.2007 року, що узгоджено сторонами в заяві позичальника № KGE0RX07760020 (а.с. 7 на звороті). Відповідно до заяви позичальника № KGE0RX07760020, позичальник доручає банку, без додаткового узгодження, перерахувати кредитні кошти в день надання кредиту: в сумі 1932,00 грн. на поточний рахунок № 26004101948001 в ЗАО «Альфа-Банк», МФО 300346, ЗКПО 34230775 з призначенням платежу «Перерахування коштів згідно з рахунком-фактурою № G006000022 від 22.09.2006 року у т.ч. ПДВ 322,00 грн.» та в сумі 193,20 грн. на поточний рахунок № 61115909923265 в Приватбанк, МФО 323583, ЗКПО 24144775 з призначенням платежу «Сплата єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту за кредитним договором № KGE0RX07760020 від 22.09.2006 року». Даний договір за своєю правовою природою є кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав свої зобовязання за Договором в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи, а саме: рахунком-фактури № G006000022 від 22.09.2006 року, видатковою накладною № G006000485 від 22.09.2006 року (а.с. 34) та випискою по рахунку відповідача (а.с. 35-37) та не заперечується відповідачем. Відповідач належним чином не виконав повернення кредиту та відсотків за його користування в терміни, передбачені договором та пунктом 4.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), які є невідємною частиною кредитного договору № KGE0RX07760020 від 22.09.2006 року, не забезпечив, внаслідок чого перед позивачем станом на 22.05.2015 року виникла заборгованість в розмірі 17726,24 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 315,20 грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 12094,45 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 344,28 грн. та пені за несвоєчасність виконання зобовязань по кредиту в сумі 4972,31 грн. (а.с. 66). Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.05.2012 року, яке набрало законної сили 22.06.2012 року, позов Банку задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 825,20 грн. основного боргу, 12094,45 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 344,28 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 1000,00 грн. пені за несвоєчасне виконання зобовязання за договором, 500,00 грн. штрафу та 307,58 грн. судового збору (а.с. 5). При цьому, зі змісту заяви про зменшення розміру позовних вимог вбачається, що від суми заборгованості в розмірі 17726,24 грн. позивачем віднято суму, у розмірі 14763,93 грн., яка задоволена вищевказаним рішенням суду, різниця становить 2962,31 грн. Разом з тим, позивачем не враховано, що предметом розгляду цивільної справи № 1109/2881/2012, номер провадження 2/1109/1962/2012 була кредитна заборгованість в сумі 32271,68 грн. Тобто, та частина боргу, в якій заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.05.2012 року відмовлено не може бути заявлена повторно та не підлягає розгляду в даному судовому провадженні. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України, встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Проте, з заявленими вимогами заборгованості по кредитному договору № KGE0RX07760020 від 22.09.2006 року після ухвалення заочного рішення суду від 08.05.2012 року в сумі 2962,31 грн. суд не погоджується виходячи з наступного. Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.05.2012 року вже було стягнуто з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 12094,45 грн. заборгованості по сплаті відсотків та 344,28 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору (а.с. 68-70), дані складові кредитної заборгованості після ухвалення вищевказаного рішення суду не нараховувалися позивачем, а були сталими, а тому повторному стягненню не підлягають, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 68-70) наданим позивачем, з якого вбачається, що останнє нарахування комісії відбулося 10.09.2007 року, а відсотків 14.10.2011 року і вказані суми вже були предметом розгляду та стягнуті з відповідача. Розмір пені за несвоєчасність виконання зобовязання по кредиту в розмірі 4972,31 грн., заявлений позивачем на підставі п. 5.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) суд оцінює критично. Так, відповідно до п. 5.1. вищевказаних Умов, при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2., 3.2.3. даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. З виписки по рахунку [PERSON] (а.с. 35-37) вбачається, що в рахунок погашення заборгованості по кредиту ним сплачено 1810,00, а тому залишок простроченого платежу по кредиту становить 315,20 грн. Інших видів простроченого платежу (по сплаті відсотків та комісії) відповідач не має. Частина суми пені за несвоєчасність виконання зобовязання по кредитному договору, у задоволенні якої відмовлено заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.05.2012 року предметом розгляду даної справи бути не може. А тому, пеня за несвоєчасність виконання зобовязання в сумі 4972,31 грн. є необґрунтованою, оскільки незрозуміло, на яку суму простроченого платежу банком нараховану дану пеню. Враховуючи вищевикладене, заборгованість [PERSON] по кредитному договору № KGE0RX07760020 від 22.09.2006 року, яка ґрунтується на належних доказах, що міститься в матеріалах справи станом на 22.05.2015 року складає 315,20 грн. Позивач також просить стягнути з відповідача штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 148,12 грн. За пунктом 5.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в сумі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості. У відповідності до приписів частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. В силу статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Проте, як вбачається із матеріалів справи штраф (фіксована складова) також вже стягнутий заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.05.2012 року, а тому в задоволенні даної позовної вимоги суд відмовляє. Позовна вимога про стягнення штрафу (процентна складова), підлягає частковому задоволенню, оскільки 5% від суми обґрунтованої та доведеної позивачем заборгованості по кредитному договору становить 15,76 грн. За таких обставин, позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», до [PERSON], про стягнення кредитної заборгованості підлягає частковому задоволенню. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial