Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Прикарпаттяобленерго» (надалі «Позивач», ПАТ «Прикарпаттяобленерго») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі «Відповідач») та просило стягнути з [PERSON] вартість необлікованої електричної енергії на суму 4 209 грн. 18 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, за змістом якої, заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, просив розглядати даний спір у відсутності представника та не заперечував щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоч про час і місце судового розгляду повідомлялась у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомила, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, виходячи зі змісту частини 4 статті 169 та частини1 статті 224 ЦПК України, а також того, що Відповідач про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не подано, зважаючи на заяву Позивача, в якій він не заперечував проти винесення заочного рішення, з огляду на подання Позивачем достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, [PERSON] встановлено наступне. Відносини, що виникають у звязку з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанняменергії, державним наглядом за безпечним виконанням робіт на обєктах електроенергетики незалежно від форм власності, безпечною експлуатацією енергетичного обладнання і державним наглядом за режимами споживання електричної і теплової енергії, а також з централізованим диспетчерським (оперативно-технологічним) управлінням, врегульовано Законом України «Про електроенергетику». Відповідно до статті 1 Закону України «Про електроенергетику» споживачі енергії суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Як підтверджується матеріалами справи, ПозивачПАТ«Прикарпаттяобленерго» є виконавцем послуг електричного постачаннядля квартири за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Гетьмана [PERSON][ADDRESS] , в якій проживає [PERSON], яка є споживачем цих послуг. Отже, відповідно до статті 1 Закону України «Про електроенергетику» Відповідач є споживачем послуг електропостачання, оскільки їх отримує. Факт надання Позивачем послуг електропостачання щодо будинку, в якому знаходиться квартира, в якій проживає [PERSON], Відповідачем належними засобами доказування не спростовано. В той же час, посилаючись на факт нездійснення оплати вартості необлікованої електричної енергії, Позивач звернувся до суду з даним цивільним позовом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго» вартості необлікованої електричної енергії на суму 4 209 грн.18 коп. В обґрунтування розміру заборгованості Відповідача представником Позивача надано суду здійснений ПАТ «Прикарпаттяобленерго» Розрахунок заборгованості за спожиту електроенергію [PERSON], о/р 24050760 за адресою вул. [PERSON] [PERSON] [ADDRESS] (а.с.4), зі змісту якого вбачається, що заборгованість Відповідача станом на час розгляду справи, становить 4209,18 грн. Так, відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно з пунктами 3, 19, 20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. N 1357 споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. За прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію споживач несе відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до Правил користування електричною енергією для населення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року, ПАТ Прикарпаттяобленерго, в особі філії Івано-Франківський РЕМ надавало електричну енергію споживачу, [PERSON], за адресою вул. [PERSON] [PERSON] [ADDRESS], згідно чого, Відповідач зобовязувалася сплачувати за електроенергію відповідно до тарифів та дотримуватись Правил. Проведеною енергопостачальником перевіркою встановлено, що споживачем [PERSON], допущено порушення Правил та ст. 27 ЗУ Про електроенергетику. У Відповідача виявлено самовільне позаоблікове підключення струмоприймачів споживача до власної електромережі, електроенергія використовується, але не обліковується. 30.10.2015 року між ПАТ Прикарпаттяобленерго, в особі філії Івано-Франківський РЕМ та [PERSON] Укладено додаткову угоду про порядок погашення заборгованості за необліковану електричну енергію №3, за якою остання визнала перед енергопостачальником свій борг за необліковану електричну енергію в сумі 8 195 грн.48 коп. Відповідно до ч.2 ст. 27 ЗУ Про електроенергетику правопорушеннями є зокрема самовільне підключення до обєктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Відповідно до пунктів 19, 42, 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 р., споживач електричної енергії зобовязаний сплачувати вартість спожитої електроенергії згідно затверджених тарифів, у встановлені договором терміни, а також несе відповідальність за прострочення терміну оплати. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобовязання, установлених статтею 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязань. Як встановлено [PERSON] зі змісту наданих Позивачем розрахунків заборгованості Відповідача (а.с. 4), [PERSON] заборгованість за послуги електропостачання почала обліковуватися , починаючи з 30.10.2015 року. Отже, відповідно до матеріалів справи, загальна сума заборгованості [PERSON] за вартість необлікованої електричної енергії становить 4 209 грн.18 коп. Належних доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості [PERSON], або спростовували вірність даного розрахунку, Відповідачем [PERSON] не надано. Доказів повного дотримання вищевказаного порядку Відповідачем [PERSON] не надано. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; а згідно з частинами 1 та 3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Дослідивши матеріали справи та подані докази, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом стягнення з Відповідача вартості необлікованої електричної енергії на суму 4 209 грн.18 коп. Відповідно до часини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексуУкраїни (надалі «ЦПК України») стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищезазначене, Суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Відповідача на користь Позивача витрат по сплаті судового збору в розмірі 1 378 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 509, 526, 257, 264, 267, 714 ЦК України, ст.ст. 1, 26 Закону України «Про електроенергетику»,п.п. 3, 19, 20, 42, 48Правилкористування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. N 1357,

Outcome: approved