Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 11.09.2020 року в задоволені позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів відмовлено повністю. 11.09.2020 року представником відповідачки Язан Н.С. подано до суду заяву, якою вона повідомила суд, що відповідачкою [PERSON] буде подано докази щодо понесення нею витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення. 17.09.2020 року позивачкою подано до суду заяву та додатки до неї щодо понесення нею витрат на правову допомогу в сумі 4 000 грн. В судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про перенесення не надавали. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Судом вирішено розглянути заяву без участі сторін, які були належним чином повідомлені про судове засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За заявою представника відповідача судом вирішується питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки при винесенні рішення не було вирішено питання про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на правничу допомогу. У заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача просить стягнути на користь позивача з відповідача 4000 грн. Судові витрати складаються з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України). Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представництво у суді адвокат Язан Н.С., здійснювала на підставі договору про надання правової допомоги № 3/20 від 13.02.2020 року. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу позивачем надано: - договір про надання правової допомоги № 3/20 від 13.02.2020 року; - додаткову угоду до договору про надання правової допомоги № 1 від 13.02.2020 року; - додаткову угоду до договору про надання правової допомоги № 2 від 19.02.2020 року; - додаткову угоду до договору про надання правової допомоги № 3 від 10.03.2020 року; - додаткову угоду до договору про надання правової допомоги № 4 від 29.04.2020 року; - додаткову угоду до договору про надання правової допомоги № 5 від 22.05.2020 року; - додаткову угоду до договору про надання правової допомоги № 6 від 11.09.2020 року; Квитанції до прибуткового касового ордера № 4 на суму 1 500 грн., № 5 на суму 700 грн., № 6 на суму 700 грн., № 11 на суму 400 грн., № 14 на суму 350 грн., № 16 а суму 350 грн.; - акт про оплату послуг адвоката та прийняття-передачі юридичних послуг відповідно до договору про надання правової допомоги від 13.02.2020 року; - детальний опис робіт (наданих послуг) від 11.09.2020 року. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, потребу у вчинені запитів адвоката, участь представника позивача в судових засіданнях, їх кількість та час, підстави відкладення судових засідань, той факт що судом відмовлено в задоволені позовних вимог та приходить до висновку щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу в повному обсязі у розмірі 4000 грн.

Outcome: approved