Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просив винести рішення, яким стягувати з [PERSON] аліменти на його користь в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до закінчення навчання, , але не більше як до досягнення 23 років. Вказав, що відповідач по справі є його батьком. Його мати [PERSON] та батько [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 29.07.2013. Після розірвання шлюбу батьків, він залишився проживати з матір`ю та знаходитись на її утриманні. До досягнення ним повноліття відповідач сплачував аліменти на його утримання, відповідно до рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 30.05.2015 справа № 134/382/15-ц. В даний час він досяг повноліття та продовжує навчатись та отримувати вищу освіту. Навчається в Технологічно - промисловому фахового коледжу Вінницького національного університету по спеціальності «Право», денної (контрактної) форми навчання. Також він навчається на заочній (контрактній) формі навчання цього ж університету, факультету економіки та підприємництва. Самостійних заробітків немає, оскільки навчається на денній формі навчання, матір теж не може в повній мірі надати матеріальної підтримки, тому потребує матеріальної допомоги. Основі витрати йдуть на харчування, проживання та проїзду до місця навчання. Відповідач належної матеріальної допомоги на його утримання не надає, так як він в даний час досяг повноліття. Згідно ст. 199 СК України відповідач зобов`язаний утримувати повнолітнього сина, який навчається, до досягнення ним 23 років. Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 22 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. 09 листопада 2020 року через канцелярію суду відповідач надав відзив на позовну заяву. В наданому відзиві зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Зазначений позивачем розмір аліментів і частина всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, є значно завищеним. На даний час він офіційно не працює, згідно довідки Вендичанської селищної ради Могилів - Подільського району склад його сімї становить дружина [PERSON] , її донька [PERSON] , 2009 року народження, також перебуває на його утриманні. Згідно довідки сімейного лікаря від 03.11.2020 його дружина вагітна, тобто не працездатна, а її донька згідно довідки сімейного лікаря від 03.11.2020 перебуває на диспансерному обліку з приводу хронічного захворювання. Будь - яке нерухоме майно також відсутнє. Вважає, що справедливим буде стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в сумі 1000 гривень, щомісячно. Позивач в своїй заяві від 11.20.2020 до суду позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу в його відсутність. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Підтримав пояснення у відзиві. Суд, заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 18.09.2002 Кісницькою сільською радою Крижопільського району, Вінницької області, актовий запис № 1 (а.с. 4). Згідно рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 29.07.2013 шлюб між батьками позивача розірвано (а.с. 5). Син [PERSON] , є повнолітнім і продовжує навчання в Технологічно - промисловому фахового коледжу Вінницького національного університету по спеціальності «Право», денної (контрактної) форми навчання, а також він навчається на заочній (контрактній) формі навчання цього ж університету, факультету економіки та підприємництва, що підтверджується довідками за № 1732 від 11.09.2020, № 3 від 14.09.2020 (а.с. 6-7). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Вимогами ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. У Постанові № 644/3610/16-ц від 17.04.2019 Верховний Суд вказав, що батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання до досягнення нею віку, що є меншим 23 років. Необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній дитині, яка її потребує. Отже, судом встановлено, що позивач на даний час потребує додаткового утримання на період навчання, а Відповідач визнає позовні вимоги в частинні стягнення аліментів на суму 1000,00 грн. Також судом враховано, шо Відповідач на сьогоднішній день не працює, одружений, Дружина Відповідача [PERSON] є вагітною. Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.ст. 182, 200 СК України, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та відповідача, вважає, що відповідач в змозі надавати аліменти на утримання повнолітнього сина до закінчення навчання, але не довше ніж досягнення дитиною 23 років в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку,а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову до суду, то суд стягує його з відповідача по справі на підставі ст. 141 ЦПК України. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментіву межах стягнення суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved