Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 19.10.2010 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причинами для розірвання шлюбу позивачка вважає те, що через несумісність характерів між нею та відповідачем виникали сварки, їх сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Крім того, відповідач нехтував сімейними цінностями, матеріально сім'ю не забезпечував, не розумів сутності проблем, що виникали в сім'ї, не підтримував нормальної моральної атмосфери в сім'ї. Сторони втратили почуття любові одна до одної. Сварки, що виникали з ініціативи відповідача, негативно впливали на стан здоров'я позивачки. З серпня 2013 року сторони разом не проживають та не підтримують будь-яких сімейних відносин. Тому позивачка просить вказаний шлюб розірвати, неповнолітніх дітей після розірвання шлюбу залишити проживати з нею та залишити їй наявне прізвище. Позивачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає, а справу просить розглядати в його відсутності. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 19.10.2010 року. Шлюб зареєстровано Кулачківською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис №15 (а.с.3). Згідно з копіями свідоцтв про народження сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини в серпні 2013 року, не вживають заходів для примирення та вважають за доцільне шлюб розірвати. Тому суд приходить до висновку, що цей шлюб носить формальний характер і його збереження суперечитиме інтересам сторін. За таких обставин шлюб слід розірвати. Неповнолітніх дітей сторін після розірвання шлюбу слід залишити проживати з позивачкою, а також останній слід залишити прізвище, набуте в звязку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона вказала про це. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved