Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просила винести рішення, яким стягувати із [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку на час навчання або до досягнення 23-х річного віку. Вказала, що її батьки - [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який було розірвано 28.03.2001 року, актовий запис № 25. В даний час вона продовжує навчання в Донецькому національному університеті імені Василя Стуса, який знаходиться в м. Вінниця на денній формі навчання, що підтверджується довідкою № 1629/6.8.0-20 від 30.06.2017 року. Оскільки позивачка в даний час навчається, не працює, тому фактично знаходиться на утриманні матері, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на її утримання не надає, так як вона в даний час досягла повноліття. Позивачка матеріально не забезпечена та потребує матеріальної допомоги, і згідно ст. 199 СК України відповідач зобов'язаний утримувати повнолітню доньку, яка навчається, до досягнення нею 23 років. Позивачка в своїй заяві до суду змінила позовні вимоги та просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до закінчення навчання або до досягнення 23-х річного віку, справу просила розглянути в її відсутність. Відповідач до суду надіслав заяву, в якій позов визнав частково в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, просив суд справу розглянути в його відсутність. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права чи свободи інших осіб, а тому приймається судом. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню, як такий що доведений свідоцтвом про народження позивача (а.с. 6), довідкою навчального закладу (а.с. 7), свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 4), обґрунтований вимогами ст.ст. 180-184, 191, 198, 199, 200 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу . Тобто однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO]. Повнолітня позивачка є студенткою Донецького національного університету імені Василя Стуса, що підтверджується довідкою № 1629/6.8.0-20 від 30.06.2017 року (а.с. 7).В зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки фактично перебуває на утриманні матері, яка не спроможна самостійно повноцінно утримувати доньку, батько після досягнення донькою повноліття добровільно матеріальну допомогу не надає. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що відповідача [PERSON] слід звільнити від сплати судового збору, оскільки він є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії УБД № 030930, виданого 15 грудня 2015 року. На підставі викладеного та

Outcome: partial