Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: 10 липня 2018 року, [PERSON],звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що їй на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, належить домоволодіння по вул. Благовісна ([PERSON]),7, в с. Сагунівка Черкаського району Черкаської області. В даному будинку зареєстровані: позивач [PERSON] та відповідач (колишній чоловік) [PERSON]. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 25.06.2018 року шлюб між сторонами розірвано. З 10.07.2017 року [PERSON] не проживає за адресою позивача, не сплачує комунальні платежі та не має особистих речей. Перешкод у користуванні домоволодінням позивач відповідачу не чинить, замків до вхідних дверей не змінювала. Отже відповідач не проживає в будинку, що належить [PERSON] більше 1 року, у звязку з чим позивач звернулася до суду з відповідним позовом в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування домоволодінням №7, по вул. Благовісна ([PERSON]), в с. Сагунівка Черкаського району Черкаської області та стягнути судові витрати з відповідача. Сторони в судове засідання не зявилися, хоча про час і місце його проведення повідомлялись у встановленому законом порядку. Відповідач про час і місце проведення судових засідань повідомлявся відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а тому суд зі згоди позивача та враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 27.07.2018 року дана справа прийнята до розгляду з відкриттям провадження. 18.09.2018 року від позивача через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Встановлені судом обставини: У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.09.1999 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.11.2015 року, належить домоволодіння по вул. К.Маркса,7 в с. Сагунівка Черкаського району Черкаської області (а.с.7-8). Згідно довідки Сагунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 17.07.2018 року №02-17-417, [PERSON] зареєстрований в [INFO] (а.с.14). З акту обстеження місця проживання від 26.06.2018 року вбачається, що [PERSON],[INFO], зареєстрований в [INFO], але фактично за даною адресою не проживає з літа минулого року, спільного господарства не веде і особистих речей не має (а.с.9). Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 25.06.2018 року, яке набрало законної сили 26.07.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.24-25). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.10.2018 року, [PERSON] на праві приватної власності належить домоволодіння по вул. К.Маркса,7, в с. Сагунівка Черкаського району Черкаської області. Отже в судовому засіданні встановлено, що в домоволодінні по вул. К.Маркса,7 в с. Сагунівка Черкаського району Черкаської області, яке належить [PERSON] на праві приватної власності, зареєстрований відповідач [PERSON], проте останній не проживає там з літа 2017 року і не має особистих речей. Останній є членом сімї власника будинку в порядку ст. 64 ЖК УРСР. Норми права, що підлягають застосуванню: Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надійшло. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Відповідно до\~ст. 8 [PERSON] України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права.\~[PERSON] України\~має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі\~[PERSON] України\~і повинні відповідати їй. [PERSON] України\~є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі\~[PERSON] України\~гарантується.\~ст. 41 [PERSON] України\~проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. При цьому право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Непорушність права власності проголошена і в низці міжнародних документів (ст. 17 Загальної декларації прав людини (ООН,10.12.1948 року), ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини\~\~і основоположних свобод\~(Рим, 1950). Відповідно до ч. 1 ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст.150 ЖК Української РСР передбачає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.\~ Згідно ч.1 ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. \~Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ч. 2 ст. 64 Житлового Кодексу УРСР). Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ст.. 379 ЦК України). Згідно Правової позиці, яка міститься в постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 року № 6- Частиною першою статті 383 ЦК\~України\~та\~статтею 150 ЖК УРСР\~закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.Частиною першою\~статті 156 ЖК УРСР\~передбачено,\~що члени\~сім'ї\~власника жилого\~будинку,\~які проживають\~разом із\~ним у\~будинку,\~що йому\~належить,\~користуються жилим\~приміщенням нарівні\~з власником\~будинку,\~якщо при\~їх вселенні\~не було\~іншої угоди\~про порядок\~користування цим\~приміщенням. Аналогічну норму містить також\~стаття 405 ЦК\~України. Відповідно до частини четвертої\~статті 156 ЖК\~України\~до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій\~статті 64 цього Кодексу,\~а саме\~подружжя,\~їх діти\~і батьки.\~Членами сім'ї\~власника може\~бути визнано\~й інших\~осіб,\~якщо вони\~постійно проживають\~разом з\~ним і\~ведуть з\~ним спільне\~господарство. За\~змістом зазначених\~норм матеріального\~права правом\~користування житлом,\~який знаходиться\~у власності\~особи,\~мають члени\~сім'ї\~власника нарівні\~з власником\~будинку,\~якщо при\~їх вселенні\~не було\~іншої угоди\~про порядок\~користування цим\~приміщенням,\~а також\~інші особи,\~якщо вони\~постійно проживають\~разом з\~ним і\~ведуть з\~ним спільне\~господарство. Згідно з положеннями\~статті 391 ЦК\~України\~власник майна\~має право\~вимагати усунення\~перешкод у\~здійсненні ним\~права користування\~та розпорядження\~своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: \~\~\~\~З наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON],зареєстрований у домоволодінні по вул. Благовісна,7, в с. Сагунівка Черкаського району Черкаської області, але фактично не проживає у ньому з літа 2017 року, без поважних причин. Особистих речей в будинку відповідач не має. У матеріалах справи відсутні дані \~щодо укладання цивільно-правових угод між позивачем та відповідачем, які б давали право останньому на користування житловим приміщенням у будинку. Твердження позивача з приводу того, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 25.06.2018 року встановлено, що сторони проживають окремо з 10 липня 2017 року, не відповідає дійсності, оскільки рішенням суду встановлено факт укладання шлюбу сторонами та відсутність неповнолітніх дітей. Крім того, суд не приймає до уваги письмову заяву позивача до відповідача з проханням виселення, оскільки остання не має дати складання та адреси на яку вона була скерована, а тому даний доказ на підтвердження досудового врегулювання спору не є достовірним і належним. Враховуючи вказані\~обставини,\~суд вважає,\~що [PERSON]має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщення в будинку по вул. Благовісна ([PERSON]), 7, в с. Сагунівка Черкаського району Черкаської області, у звязку з відсутністю його у даному будинку, понад один рік. Судові витрати: Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, у звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення документально підтверджений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved