Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Стислий виклад заяви про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заявник [PERSON] в особі свого уповноваженого представника - адвоката Мундяка М.М. (ордер про надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1071688 від 12.05.2021 року, оригінал приєднаний до матеріалів заяви) 21.05.2021 року звернувся у Стрийський міськрайонний суд Львівської області із заявою у порядку окремого провадження, в якій просить суд ухвалити рішення про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у с. Йосиповичі Стрийського району Львівської області, є його матір`ю. Заяву обґрунтовано тим, що заявник є сином [PERSON] , якій за життя належало право власності на частку у квартирі [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, склавши попередньо заповіт на користь заявника. На даний час у заявника як спадкоємця після смерті матері за заповітом є намір успадкувати зазначене її право на частку у вищевказаній квартирі, у зв`язку з чим він звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Василинин Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, при перевірці документів для можливості спадкування, зазначеним приватним нотаріусом виявлено помилку у правовстановлюючих документах заявника та спадкодавця, зокрема невірно зазначені їх прізвища - « [PERSON] » та « [PERSON] », а також ім`я спадкодавця у свідоцтві про народження заявника зазначено як « [PERSON] », а в свідоцтві про її смерть як « [PERSON] ». За таких обставин заявник за захистом своїх прав на спадкування належного матері права власності на квартиру був змушений звертатися до суду для встановлення факту родинних відносин між ними. Заяви та клопотання учасників справи. 15.06.2021 року через канцелярію суду за вх. № 11605 від уповноваженого представника заявника - адвоката Мундяка М.М. із встановленням його особи надійшла заява про розгляд справи по суті за його відсутності та за відсутності його довірителя. У цій заяві він також зазначив, що вимоги заяви про встановлення факту родинних відносин підтримує з підстав, що у ній викладені, просить заяву задовольнити. 15.06.2021 року через канцелярію суду за вх. № 11589 від уповноваженої представниці заінтересованої особи - головного спеціаліста юридичного відділу Капко Н.Б. (довіреність від 24.11.2020 року за вих. № 142/3.17, належно засвідчена копія приєднана до клопотання) надійшло клопотання про розгляд справи по суті за її відсутності. У цьому клопотанні зазначена представниця заінтересованої особи також зазначила, що при вирішенні справи та ухваленні у ній рішення покладається на розсуд суду. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 24.05.2021 року вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на 15.06.2021 року о 11.30 год., з урахуванням особливостей, визначених у ст. 294 ЦПК України. Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі. Судом також були задоволені заява представника заявника та клопотання представниці заінтересованої особи про розгляд даної справи за їх відсутності та, виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати судовий розгляд даної справи за відсутності її учасників на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. рішення Європейського Суду з прав людини від 21.02.1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). Згідно із статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. В силу ч. ч. 1, 2 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Судом встановлено, що [INFO] у віці 70 років у с. Йосиповичі Стрийського району Львівської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Стрийським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 15.12.2020 року у відповідності до актового запису № 84 від 15.12.2020 року (копія міститься у справі, а. с. 16). За життя, а саме 23.04.2018 року [PERSON] у смт. Дашава Стрийського району Львівської області у приміщенні селищної ради склала заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 74 (копія мітиться у справі, а. с. 9), згідно котрого усе своє майно, де б воно не було і все те, що належатиме їй згідно закону на день смерті, заповіла своєму синові - [PERSON] . Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, до складу котрої увійшло право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Таке право належало спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на квартиру (будинок), виданого Дашавським заводоуправлінням будівних матеріалів 29.04.1996 року та зареєстрованого Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 29.04.1996 року у реєстрі за № 360 (копія міститься у справі, а. с . 10). Спадкування після смерті [PERSON] повинно відбуватись за складеним нею вищевказаним заповітом, котрий до дня смерті нею не змінювався та не скасовувався. Заявник має намір прийняти спадщину за складеним в його користь заповітом після смерті своєї матері. Однак, як вбачається із свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , виданого Браїлівською сільською радою Жмеринського району Вінницької області 28.08.1975 року у відповідності до актового запису № 82 від 28.08.1975 року (копія міститься у справі, а. с. 8), батьками заявника зазначено [PERSON] та [PERSON] , що свідчить про допущену описку у прізвищі заявника та його матері, а також в імені матері, зроблену при реєстрації народження заявника. Прізвище, ім`я та по-батькові спадкодавця « [PERSON] » значилось і в її паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Стрийським РВ УМВС України у Львівській області 05.11.1996 року (копія міститься у справі, а. с. 15), на підставі котрого, з-поміж іншого, й видано вищевказане свідоцтво про її смерть. Встановлено, що заявник не може оформити спадщину після смерті матері, котру прийняв у встановленому порядку, так як їх прізвища є відмінними, у зв`язку з чим необхідним є встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Це, зокрема, стверджується адресованим йому листом-роз`ясненнямприватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Василинин Н.В. від 01.04.2021 року за вих. № 22/02-14 (копія міститься у справі, а. с. 18). Норми права та розсунення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування в Україні здійснюється за заповітом або за законом. Спадкування за заповітом визначено главою 85 Книги шостої «Спадкове право» чинного ЦК України. У свою чергу, стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для усіх органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на усій території України. В силу п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Як роз`яснюється у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.Суд не може відмовити у розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах цивільного стану. Висновок суду за результатами розгляду справи. За встановлених обставин, а також беручи до уваги те, що факт родинних відносин між фізичними особами може бути встановленим у порядку окремого провадження, виходячи також з інтересів особищодо захисту її права на спадкування, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву, зокрема встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме те, що заявник є сином [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Йосиповичі Стрийського району Львівської області. Ухвалене рішення суду про встановлення зазначеного факту має наслідком виникнення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків заявника, зокрема буде служити підставою для реалізації ним свого права на спадкування за заповітом. Щодо розподілу судових витрат у справі. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті заявником судового збору за подання ним до суду заяви про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, слід залишити за останнім, оскільки покладення їх на державу або ж на інших осіб при ухваленні рішення у справі у порядку окремого провадження чинним ЦПК України не передбачено.

Outcome: approved