Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Синельниківський міжрайонний прокурор звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до Синельниківської міської ради про визнання права власності на 2/5 часток житлового будинку з надвірно-господарськими побудовами в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що на даний час [PERSON], [INFO], є пенсіонеркою, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] від 29.05.2013. У розумінні ст.10 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» вона є громадянкою похилого віку. Єдиним доходом [PERSON] є лише тільки пенсія і тому вона відноситься до соціально незахищеної категорії громадян та у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем, через юридичну необізнаність, не може самостійно захищати свої права та законні інтереси в суді. Встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.09.2013. Після його смерті відкрилася спадщина на 2/5 часток житлового будинку, господарських будівель та споруд розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, [ADDRESS] на підставі договору дарування, посвідченого 15.09.1994 Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстром №1707, але за його життя було втрачено оригінал вищевказаного договору дарування. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України позивачка являється спадкоємцем першої черги за законом майна померлого [PERSON] Після смерті чоловіка позивачка прийняла спадщину, яка складається із 2/5 часток житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, [ADDRESS], оскільки вона постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї. Згідно із ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачка звернулась до державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але їй було відмовлено на підставі того, що свідоцтво про право на спадщину на майно померлого не може бути видане у зв'язку з тим, що нотаріусу ненадані правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на 2/5 частини житлового будинку з надвірно-господарськими побудовами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Синельникове, [ADDRESS], а саме оригіналу договору дарування, посвідченого 15.09.1994 Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстром №1707. Дана обставина перешкоджає їй належним чином реалізувати своє право на спадщину. Відсутність правовстановлюючих документів перешкоджає володіти, користуватися, розпоряджатися прийнятим позивачкою у спадщину частинами будинку на власний розсуд. Факт належності померлому 2/5 часток житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровська м.Синельникове, [ADDRESS] підтверджується копією договору дарування, що зберігається із даними довідки КП «Синельниківського міжміського бюро технічної інвентаризації» від 14.05.2015, в якій зазначено, що згідно архівних даних 2/5 житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 15.09.1994 Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстром №1707 та який зареєстровано в КП «Синельниківському міжміському бюро технічної інвентаризації» за № 3941/27 від 19.09.1994. Відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна, відомості щодо житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, [ADDRESS], відсутні. Пунктом 3.1 узагальнення, проведеного Вищим спеціалізованим судом України від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК); п.3.3 визначено, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця), суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Отже, як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. У відповідності до п.п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 295/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином, враховуючи те, що позивачка прийняла спадщину, в порядку передбаченому ст. 1268 ЦК, однак не має можливості оформити в установленому законодавством порядку спадщину та отримати Свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на нерухоме майно, виходячи з вищевикладеного є всі правові підстави звернутися до суду із позовом про визнання за позивачем права власності на вищезазначене спадкове майно. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно із приписами ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У зв'язку зазначеним, просить суд визнати за [PERSON] право власності на 2/5 частини житлового будинку з надвірно-господарськими побудовами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. У судовому засіданні прокурор Синельниківської міжрайонної прокуратури [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд справу розглянути без її участі. У судове засідання представник відповідача Синельниківської міської ради не з'явилася, надала заяву в якій просить суд справу розглянути без участі їх представника, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Таким чином, суд, заслухавши Синельниківського міжрайонного прокурора, вивчивши матеріали справи, та оцінивши все у сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.09.2013 (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 2/5 часток житлового будинку, господарських будівель та споруд розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, [ADDRESS] на підставі договору дарування, посвідченого 15.09.1994 Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстром №1707 (а.с.7-8). В матеріалах справи є копія технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок розташований за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS], власниками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] Факт належності померлому 2/5 часток житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровська м.Синельникове, [ADDRESS] підтверджується копією договору дарування, довідкою КП «Синельниківського міжміського бюро технічної інвентаризації» від 14.05.2015, в якій зазначено, що згідно архівних даних 2/5 житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 15.09.1994 Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстром №1707 та який зареєстровано в КП «Синельниківському міжміському бюро технічної інвентаризації» за № 3941/27 від 19.09.1994. Відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно,Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна, відомості щодо житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, [ADDRESS], відсутні. Відповідно до постанов державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. від 29.05.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належить померлому [INFO] року [PERSON], у зв'язку з тим, що ненадані правовстановлюючи документи, що підтверджують право власності на 2/5 частини житлового будинку з надвірно-господарськими побудовами, що розташований за адресою: Дніпропетровська м.Синельникове, [ADDRESS]. Також були оглянуті документи: звіт про оцінку житлового будинку, за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS], відповідно до якого вартість складає 222377 грн.;довідка видана квартальним комітетом №3, відповідно до якої [PERSON], проживала за адресою: [ADDRESS] зі своїм чоловіком [PERSON], [INFO]; копія свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON]; копія спадкової справи №111/2015 до майна померлого [INFO] року [PERSON]. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.1261 ЦК України, - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, спадкоємцем першої черги, після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON] Згідно ст.. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved