Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], стверджуючи, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] 16 грудня 2013 року було укладено договір банківського обслуговування, відповідно до умов якого банк на підставі заяви про відкриття поточного рахунку відкрив [PERSON] поточний рахунок №26003060749436 для виконання грошових зобовязань за господарськими договорами, що укладаються між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та його контрагентами, та між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та банком. Відповідач зобов'язався у встановлені договором строки погашати заборгованість по кредиту та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Однак, відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання та не дотримується терміну повернення наданого йому кредиту. 09 липня 2014 року фізичну особу-підприємця [PERSON] було виключено з реєстру субєктів підприємницької діяльності. Враховуючи те, що у випадку припинення субєкта підприємницької діяльності фізичної особи її зобовязання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою, а також те, що фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 78191,48 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, вказував, що від кредиторів не поступало вимог про існування заборгованості. Посилання позивача на рішення ВСУ від 04 грудня 2013 року є необґрунтованими, оскільки відомостей про банкрутство не має, тому розглядати фізичну особу як банкрута не можливо. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] 16 грудня 2013 року було укладено договір банківського обслуговування, відповідно до умов якого банк на підставі заяви про відкриття поточного рахунку відкрив [PERSON] поточний рахунок №26003060749436 для виконання грошових зобовязань за господарськими договорами, що укладаються між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та його контрагентами, та між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та банком. Відповідач зобов'язався у встановлені договором строки погашати заборгованість по кредиту та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Однак, відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання та не дотримується терміну повернення наданого йому кредиту. Станом на 11 лютого 2015 року загальний розмір заборгованості відповідача становить 78191,48 грн., з яких заборгованість за кредитом 50000,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 19482,20 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань 8709,28 грн. 09 липня 2014 року фізичну особу-підприємця [PERSON] було виключено з реєстру субєктів підприємницької діяльності, що не заперечується поясненнями відповідача у судовому засіданні. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1056 - 1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Враховуючи відмінності у правоздатності, дієздатності та державній реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців, та відповідно до ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Не задоволені вимоги кредиторів можуть бути заявлені в порядку, встановленому цивільним законодавством України. Аналогічного висновку дійшов Верховного Суду України у своїй Постанові від 04 грудня 2013 року у справі №6-125цс13. Враховуючи, що фізичну особу-підприємця [PERSON] було виключено з реєстру субєктів підприємницької діяльності, проте зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за відповідачем як фізичною особою, що відповідач взяті на себе зобовязання щодо погашення кредиту не виконав, а тому вимоги позивача є законними, обґрунтованими, ґрунтуються на матеріалах справи і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved