Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Скадовська районна державна адміністрація Херсонської області в особі служби у справах дітей звернулась до суду в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовна заява обґрунтована тим, що 20 травня 2017 року до Скадовського відділення поліції Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення про те, що на території м. Скадовськ перебуває [PERSON] разом з малолітньою дитиною [PERSON] які приїхали до м. Скадовськ. Під час перевірки було встановлено, що мати намагалась знайти роботу та місце мешкання, так як постійного місця мешкання в неї немає, а також, що вона прописана в [ADDRESS] в будинку своєї бабусі, однак за місцем реєстрації не мешкає. Зі слів [PERSON] вона разом з дитиною близько неділі мешкали у лісосмузі неподалік м. Скадовськ, так як не знайшли безкоштовного житла, а винаймати житло в них немає грошей. Окрім цього гроші на продукти харчування, з її слів вона заробляла жебракуванням використовуючи свого малолітнього хворого сина. 30 травня 2017 року [PERSON] був направлений до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Херсонської обласної ради. Протягом шести місяців [PERSON] жодного разу не з'явилась до служби у справах дітей Скадовської районної державної адміністрації з метою повернути дитину до своєї біологічної родини. Дитину в вищезазначеному державному закладі не відвідувала, не цікавилась її життям та здоров'ям, тим самим ухиляється від виконання батьківських обов'язків. З наведених підстав просили позбавити відповідачку батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дитини. В судове засідання представник служби у справах дітей Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області не з'явився, надав заяву до суду про розгляд справи за її відсутності , позовні вимоги підтримала. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до вимог ст. 164 СК України, батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON] [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] Як вбачається з висновку від 12.12.2017 № 01-11-924 Скадовською районною держаною адміністрацією Херсонської області [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно [PERSON] з наведенням відповідних обґрунтувань. Як вбачається з характеристики виданої Запорожецькою сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області 21.05.2017 року [PERSON] [INFO] характеризується негативно. Ухиляється від виконання батьківських обов'язків, постійно зникає в невідомому напрямку, веде аморальний спосіб життя (а.с.10). В абзаці другому пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи, що матеріалами справи доведено неналежне виконання відповідачкою своїх батьківських обов'язків, оскільки вона не створює належних умов для утримання дітей, не піклується про їх здоров'я, фізичний та моральний розвиток, при цьому суду не надано доказів на підтвердження того, що вона цього не робила з поважних причин, суд вважає, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що негативно впливає на розвиток дітей, а також враховуючи характер її поведінки, відношення до виконання своїх батьківських обов'язків, яке не змінилося і після пред'явлення даного позову, суд не вважає можливим обмежитися попередженням відповідачки про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а вважає, що вона повинна бути позбавлена батьківських прав. Частиною 2 статті 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку по утриманню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З підстав наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 480 грн. щомісячно, що на думку суду відповідає вимогам виваженості, розумності та справедливості й не суперечить доказам, які є в матеріалах справи. З урахуванням наведених вище норм закону та фактично встановлених обставин по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі покладаються на відповідачку у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved