Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2020 року було розглянуто цивільну справу за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест України», треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмила Олегівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення коштів. Позов задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 31 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною за № 13285, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест України» заборгованість за кредитним договором від 18.02.2014 року в сумі 38418,79 гривень; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест України» на користь [PERSON] 1740 (одну тисячу сімсот сорок) гривень; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест України» на користь [PERSON] судовий збір в сумі 1993,40 гривень. Після розгляду справи 03.08.2020 року позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в загальній сумі 9777,60 гривень, з яких витрати на професійну правничу допомогу 7400 гривень та 2377,60 гривень судовий збір. В судове засідання учасники справи не з?явились, представником позивача подано заяву про розгляд заяви за відсутності позивача та його представника. При вирішенні вказаної заяви суд керується наступним. Статтею 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Всього позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2377.60 гривень (384,20 гривень за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, 768,40 гривень судового збору за подання позовної заяви, 384.20 гривень за подання заяви про забезпечення позову, 840.80 гривень за подання уточненої позовної заяви. Однак, при ухваленні рішення суду судом було стягнуто на користь позивача з відповідача судовий збір в сумі 1993.40 гривень (помилково не враховано одну оплату судового збору в сумі 384.20 гривень). До заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем надано квитанцію на підтвердження оплати [PERSON] послуг з правничої допомоги, наданих адвокатом Колесніковою Т.А., в сумі 5000 гривень. Платіжного документу на підтвердження оплати послуг з професійної правничої допомоги ще і на суму 2400 гривень позивачем суду не надано. При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд керується наступним. Статтею 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Стаття 137 ЦПК України вказує, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в матеріалах справи міститься договір про надання юридичних (адвокатських) послуг від 01.08.2019 року, укладений між [PERSON] та адвокатом Колесніковою Т.А. з додатковою угодою від 01.08.2019 року, відповідно до якого адвокат Колеснікова Т.А. зобов?язалась надати послуги з здійснення представництва інтересів [PERSON] в суді. Додатковою угодою визначені розцінки на послуги адвоката, зокрема за вивчення документів оплата у розмірі 1000 гривень, за вивчення судової практики 1000 гривень, за складання позовної заяви 2500 гривень, складання процесуальних документів 500 гривень, участь в судових засіданнях 800 гривень за одне судове засідання. Наявними у справі документами, а саме позовною заявою та уточненою позовною заявою, клопотаннями про витребування доказів та забезпечення позову підтверджено фактичне надання адвокатом Колесніковою Т.А. послуг за договором. Також адвокат брала участь в одному судовому засіданні. Як вказує ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Як зазначено у позові у зв?язку із неможливістю на момент подання позову визначити точний розмір витрат на правничу допомогу, позивачем буде подано протягом п?яти днів після ухвалення судом рішення відповідний розрахунок. Фактично з наданих позивачем документів підтверджено сплату витрат на професійну (правничу) допомогу в сумі 5000 гривень. Статтею 141 ч. 8 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стаття 137 передбачає також, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до висловленої Верховним Судом у постанові від 09.07.2019 року по справі № 923/726/18 позиції від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Сукупність наступних обставин: цивільна справа розглядалась судом в порядку загального позовного провадження, що обумовило необхідність брати участь в судових засіданнях; справа має істотне значення для позивача, дозволяє суду віднести цю справу до категорії середньої складності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у 5000 гривень є співмірними та обґрунтованими, у зв?язку з чим підлягають стягненню з відповідача на користь позивача разом з сумою судового збору. яка не стягнута за рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved