Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 червня 2021 року позов [PERSON] , інтереси якого представляє Гринь Людмила Василівна , до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про визнання транзакції щодо переказу коштів з кредитних карток незаконними, про повернення незаконно знятих коштів шляхом відновлення їх на карткових рахунках, про визнання кредитного договору № 20051629615731 від 16 травня 2020 року недійсним, задоволено. Від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 гривень. На обґрунтування заяви вказує, що п.4.9. Договору про надання правничої (правової) допомоги визначено, що «Сторони домовились, що документом, який підтверджує надання правової допомоги за Договором, є акт про надання правової допомоги, який повинен бути підписаний сторонами договору після виконання робіт , тобто після ухвалення судового рішення. Акт повинен бути підписаний клієнтом не пізніше п`яти робочих днів від дня отримання від адвоката і повернутий підписаний адвокату. Тому, Акт виконаних робіт мав бути підписаний після ухвалення судового рішення, і не міг бути наданий суду до закінчення судових дебатів. Він в заяві від 09 червня 2021 року, в порядку передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України, повідомив суд про намір подати дану заяву до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Відповідно до п. 4.3. Договору про надання правничої (правової) допомоги: «За надання правничої (правової) допомоги відповідно до даного Договору Клієнт сплачує АК «ГРИНЬ ТА ПАРТНЕРИ» гонорар у фіксованій сумі у розмірі 8 000 гривень за підготовку та ведення справи у суді першої інстанції.» В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1, 2ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, крім іншого, судом не вирішено питання про судові витрати. 10 червня 2021 року позивачем [PERSON] подано заяву, в якій він просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу, та зазначив про надання протягом 5 днів після ухвалення рішення доказів про розмір витрат, понесених ним у зв`язку з розглядом справи. З матеріалів справи вбачається, що між [PERSON] та Адвокатською компанією «Гринь та партнери» в особі керуючого Гринь Л.В., 20 травня 2020 року укладено договір про надання правничої допомоги. Відповідно до акту від 10 червня 2021 року про виконані роботи по Договору про надання правової допомоги від 20 травня 2020 року, погодженого адвокатським бюро з клієнтом, загальна вартість наданих адвокатом послуг правової допомоги становить 8 000 гривень. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України). Вказана правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19; у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19 серпня 2020 року у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19), від 13 січня 2021 року у справі № № 596/2305/18-ц ,провадження № 61-13608св20; у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: від 18 листопада 2020 року у справі № 922/3706/19, від 17 грудня 2020 року у справі № 922/3708/19. Таким чином, проаналізувавши надані докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, враховуючи складність справи, обсяг та час, витрачений адвокатом на виконання робіт, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 гривень. Враховуючи, що під час ухвалення рішення у справі за позовом [PERSON] , до акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про визнання транзакції щодо переказу коштів з кредитних карток незаконними, про повернення незаконно знятих коштів шляхом відновлення їх на карткових рахунках, про визнання кредитного договору недійсним, не вирішено питання про судовий збір, то під час ухвалення цього рішення суд , в силу п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, вважає за необхідне вирішити вказане питання і стягнути з відповідача акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» в дохід держави судовий збір в розмірі 908 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved