overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

рішенням суду від 03 червня 2021 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування відмовлено. Представник відповідача звернувся до суду із заявою про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 14 961,4 грн. Враховуючи складність справи, суд вважає, що по справі слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Рішенням суду від 04.03.2019 позов виконавчого комітету Бобрицької сільської ради до [PERSON] про визнання договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села укладеним задоволено. 20.03.2019 на адресу суду надійшла заява Бобрицького сільського голови Король О.Г. щодо вирішення питання про судові витрати, зокрема щодо судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у розмірі 1 378,00 грн., судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 1515,80 грн. та судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду у розмірі 2756,00 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки позовні вимоги виконавчого комітету Бобрицької сільської ради до [PERSON] задоволено, однак не в повному обсязі вирішено питання про стягнення судового збору, питання щодо стягнення якого було порушено представником позивача в клопотанні (а.с. 233), наявні обґрунтовані підстави визначені ст. 270 ЦПК України щодо ухвалення додаткового судового рішення та стягнення зазначеної суми. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

рішенням суду від 04.07.2014 року вирішено позов задоволити частково: поновлено [PERSON] на посаді провідного зберігача фондів МЕХП Музей Етнографії та художнього промислу Інституту народознавства НАН України; стягнуто з Інституту народознавства НАН України на користь [PERSON] середньомісячний заробіток за час вимущеного прогулу в сумі 20 435,78 грн.; рішення в частині поновлення [PERSON] на роботі та виплату середнього заробітку в межах одного місяця в сумі 3 969,58 грн. - допущено до негайного виконання; в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди - відмовлено. Однак у резолютивній частині рішення не вирішено питання стягнення на користь держави судового збору. Сторони у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Згідно ст.ст. 169, 220 ч.3 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення у відсутності сторін оскільки їх присутність не є обов'язковою, а у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів для її розгляду по суті та постановлення додаткового рішення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] підлягає поновленню на роботі на посаді провідного зберігача фондів МЕХП Інституту народознавства НАН України, з виплатою середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу; рішення в частині поновлення на роботі та виплату одномісячного середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає негайному виконанню. До стягнення на користь [PERSON] підлягає заробітна плата в сумі 20 435,78 грн. при середньомісячному заробітку за два місяці, що передували звільненню - 3969,58 грн.; одноденний заробіток становить 147,02 грн.; час вимушеного прогулу з 17.01.2014р. по 04.07.2014р.= 139 робочих днів; 139 р.дн. х 147,02 грн.= 20 435,78 грн. Як вбачається із матеріалів цивільної справи, судом при вирішення справи по суті не вирішено питання стягнення на користь держави 243,60 грн. судового збору. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Рішенням суду від 05.02.2015 року позов [PERSON], третя особа: [PERSON], до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, задоволено частково та стягнуто Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 28961,00 грн., моральну шкоду в розмірі 8000,00 грн. В задоволенні позову [PERSON], третя особа: [PERSON], до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, відмовлено. Судом вирішується питання про ухвалення додаткового рішення по справі, оскільки при постановленні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме судового збору, який позивачами не був оплачений при поданні позову, що пов'язаний з порушенням прав позивачів як споживачів. Сторони в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими. Виходячи з того, що їх неявка не є перешкодою для вирішення даного питання, суд вважає за можливе вирішувати дане питання в їх відсутності. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає за необхідне вирішити питання про стягнення судових витрат, виходячи з наступного. Відповідно до ст.214 ЦПК України питання про судові витрати обов'язково має бути вирішене судом під час ухвалення рішення суду. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення у випадку, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Так, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, а за пред'явлення вимог немайнового характеру - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. За правилами ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплати з урахуванням часткового задоволення позову, становить 289,61 грн. та 243,60 грн. відповідно за вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Рішенням суду від 05.11.2014 року стягнуто з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь [PERSON] кошти в сумі 1747 грн. 89 коп., судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що постановив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи , з власної ініціативи постановити додаткове рішення у випадку, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий в сумі 214 грн. 60 коп., котрий стягнуто відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на її користь. Проте, в даному випадку судовий збір повинен бути сплачений в сумі 243 грн. 60 коп., тобто з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 29 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Рішенням суду від 05 листопада 2019 року були задоволені позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Позивач у справі [PERSON] звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по вказаній справі, в обґрунтування якої зазначає, що судом при ухваленні рішення не враховано та не змінено прізвище « [PERSON] » на дошлюбне прізвище « [PERSON] », тоді як в уточненій позовній заяві [PERSON] від 23.09.2019 року зазначено, що після розірвання шлюбу бажаю відновити своє дошлюбне прізвище - [PERSON] . На підставі викладеного, просить ухвалити рішення про зміну прізвища. Сторони у судове засідання не з`явилися, позивач надав до суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності, заяву підтримала. Відповідач та третя особа не повідомили суд про причини своєї неявки. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Ознайомившись із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, а також дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за необхідне вирішити питання про зміну прізвища з «[PERSON]» на дошлюбне прізвище « [PERSON] ». При задоволенні позову Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.11.2019 року не було враховано позовних вимог про зміну прізвища позивача після розірвання шлюбу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Рішенням суду від 05 січня 2017 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики в розмірі 3 600 грн., проценти річних з простроченої суми заборгованості у розмірі 2 244 грн. 47 коп., штраф за несвоєчасне повернення суми позики у розмірі 360,00 грн. та інфляційні втрати за весь період прострочення позики у розмірі 1 873,88 грн., а всього: 8 078 грн. 35 коп. /вісім тисяч сімдесят вісім грн. 35 коп./ Разом з тим, рішенням суду не вирішено питання про судові витрати, які [PERSON] просив стягнути із [PERSON]. Позивач просив винести додаткове рішення, яким вирішити дане питання. Відповідно до вимог до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги заявника підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Рішенням суду від 05 травня 2015 року позовні вимоги [PERSON] задоволені та розірвано шлюб між [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]., зареєстрований 21.07.2010 року Виконкомом Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №6. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище - [PERSON]. Судом вирішується питання про ухвалення додаткового рішення по справі за заявою позивача у справі від 12 червня 2015 року, оскільки при постановленні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме судового збору, який було сплачено позивачем під час звернення до суду із даним позовом в сумі 243,60 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими. Виходячи з того, що їх неявка не є перешкодою для вирішення даного питання, суд вважає за можливе вирішувати дане питання в їх відсутності. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає за необхідне вирішити питання про стягнення судових витрат, виходячи з наступного. Відповідно до ст.214 ЦПК України питання про судові витрати обов'язково має бути вирішене судом під час ухвалення рішення суду. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення у випадку, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., що підтверджено відповідною квитанцією (а.с.2) Відповідно до ст.88 ЦПК України зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Рішенням суду від 05 червня 2018 року означений позов задоволено. Із матеріалів справи вбачається, що судом не вирішено питання щодо стягнення судових витрат за вимогу щодо визнання права власності, оскільки дана вимога майнового характеру, яка була не оплачена позивачем та не стягнута судом. Суд не вбачав необхідності викликати сторін в судове засідання, враховуючи характер вирішуваного питання, що відповідає вимогам ч.4\~ст. 270 ЦПК України. У зв'язку з цим, згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно п.1 ч.1, ч.2,3,5\~ст.270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до ч.1ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене та оскільки рішенням суду вказаний позов задоволено, однак в резолютивній частині рішення не вирішено питання про судові витрати, суд вважає за можливе стягнути в рівних частинах з відповідачів на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. (по 352,40 грн.).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Рішенням суду від 06.11.2013 року було задоволено позов [PERSON] до Студенянської сільської ради про визнання права власності на майно внаслідок спадкування. Своєю заявою до суду [PERSON] просив ухвалити додаткове рішення посилаючись на те, що в рішенні помилково вказано фамілію спадкодавця [PERSON], хоча в дійсності вона [PERSON]. Дана описка може порушувати права, свободи та інтереси позивача, а також унеможливлює подальше виконання рішення суду та реєстрацію права власності на майно. Згідно ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі ухвалити додаткове рішення. Сторони в судове засідання не з'явились, що не позбавляє суд права розглянути дане питання у їх відсутність . Дослідивши матеріали справи а також рішення суду по справі, суд приходить до висновку, що питання про винесення додаткового рішення по даній справі обґрунтоване і підлягає задоволенню, оскільки дійсно згідно копії свідоцтва про смерть (а.с. 7), копії державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 9), прізвище спадкодавця - [PERSON]. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Рішенням суду від 06 квітня 2016 року позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОН ПАК» про визнання незаконним звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористані відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволено в повному обсязі. Проте, під час ухвалення даного рішення одна із вимог, зокрема, про визнання звільнення незаконним залишилася без вирішення в мотивувальній частині. 15.04.2016 позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України присутність сторін під час розгляду такої заяви не є обов`язковою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлялася вимоги про визнання звільнення незаконним. Також в мотивувальній частині рішення (на а.с.131) судом зазначалося про те, що суд погодився із доводами позивача, що будь-яких доказів, які б свідчили про припинення трудових відносин між сторонами, матеріали справи не містять, за викладених обставин таке звільнення неможна вважати таким, що ґрунтується на вимогах діючого законодавства. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

Рішенням суду від 06 листопада 2018 року у даній справі позов задоволено. Судом ухвалено визнати незаконним та скасувати рішення Луцької міської ради від 22.12.2005 року №26/2.7 «Про передачу у власність громадянам міста земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ведення садівництва та надання в оренду» в частині передачі безоплатно у власність [PERSON] земельних ділянок площею 500 кв.м. (0,0500 га) для обслуговування жилого будинку площею 242 кв.м. (0,242 га) для ведення садівництва, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], згідно Додатку 1 до рішення Луцької міської ради від 22.12.2005р. №26/2.7; визнати недійсним державний акт на прав власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданий 28 лютого 2006р на ім'я [PERSON] на земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER]) площею 0.0500 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,050 га, кадастровий номер [NUMBER], проведену 17.02.2006 року Волинською регіональною філією ДП «Центр ДЗК» на підставі рішення Луцької міської ради від 22.12.2005 року, що знаходиться в [ADDRESS] на ім'я [PERSON]. Стягнуто з відповідачів в користь [PERSON] по 352,40 грн. з кожного, понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору. 20.12.2018 [PERSON] подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначив, що судом було вирішено питання розподілу судового збору не в повному обсязі. Вирішення питання про ухвалення судом додаткового рішення здійснювалось за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України їхня неявка не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. У відповідності до ч.1 п.4 ст.270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні з позовом до суду [PERSON] сплатив 704,80 грн. судового збору відповідно до квитанції №25 від 05.06.2018. На виконання вимог ухвали суду від 07.06.2018 про залишення позовної заяви без руху, [PERSON] було сплачено ще 704,80 грн. судового збору відповідно до квитанції №20 від 20.06.2018. Постановляючи рішення про задоволення позову судом не вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення, щодо розподілу понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Рішенням суду від 06 лютого 2014 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди. Однак у резолютивній частині рішення не стягнуто моральну шкоду у розмірі 3000 грн., яку зазначено в описовій частині рішення, яка була предметом розгляду справи та з приводу якої сторони надавали пояснення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Сторони у судове засідання не зявились з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п.3 ст. 220 ЦПК України, присутність сторін при розгляді питання про винесення додаткового рішення не є обовязковою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За таких обставин, суд вважає за необхідне ухвалити по справі додаткове рішення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.220 ч.1 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які приймають участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони давали пояснення та подавали докази, не ухвалено рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки при ухваленні 06 лютого 2014 року рішення, не стягнуто моральну шкоду у розмірі 3000 грн., яку зазначено в описовій частині рішення, суд вважає за необхідне ухвалити по справі додаткове рішення, згідно з яким стягнути з Комунального підприємства «Жилкомсервіс» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 3000 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

\~ Рішенням суду від\~ 07.09.2016 року позов [PERSON] задоволено частково. \~Визнано недійсним пункт 12.1 договору фінансового лізингу № 000578, укладеного 05.10.2015 р. між [PERSON] та ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО». Договір фінансового лізингу № 000578, укладений 05.10.2015 р. між [PERSON] та ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» - розірвано. Стягнуто з ТОВ«Лізингова компанія «ВАШ АВТО», код ЄДРПОУ 39733392 на користь [PERSON], і.н. [NUMBER] сплачені грошові кошти у розмірі\~35\~070\~грн., 175\~350\~грн., також банківські комісії в розмірі\~ 420,84 грн., 2\~104,20 грн., а всього 212\~925,04 грн.\~ \~ При винесенні рішення від 07.09.2016 року, в його резолютивній частині судом не вирішено питання щодо визнання недійсним договору фінансового лізингу № 000578, укладеного 05.10.2015 року між [PERSON] та ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» та не вирішено питання щодо розподілу судових витрат по справі. \~ \~ \~ \~ Згідно ст.. 220 ч.1 п. 1, 4 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, крім того, судом не вирішено питання про судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved