Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивачка) подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Жидачівської міської ради, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно їхніх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог щодо предмета спору покликається на те, що від спільного проживання з [PERSON] у них народилися діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жидачівського районного суду від 28.05.2021 шлюб між ними розірвано. З того часу вона проживає з дітьми у будинку своїх батьків, а відповідач у своїх батьків. Відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається їхнім вихованням, не провідує дітей, не цікавиться їхнім здоров`ям, не забезпечує харчуванням, не цікавиться їх навчанням, жодного разу не відвідав шкільні заходи та не підтримує зв`язок зі школою. Крім цього відповідач не сплачує аліменти, тому станом на травень 2021 має заборгованість у сумі 14\~400 грн. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Жидачівської міської ради від 26.08.2021 №4023 вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно їхніх малолітніх дітей. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про визнання позову та розуміння наслідків такого визнання. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Позивачкою подано заяву про розгляд підготовчого засідання за її відсутності та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.34). Представником позивачки подано заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.43). Відповідачем подана заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності (а.с.35). Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.36). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 11.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.27-28). Ухвалою підготовчого засідання від 01.11.2021 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.40-41). Ухвалою судового засідання від 25.11.2021 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.45). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження від 11.11.2009 та 25.10.2012 (а.с.7,8). Згідно з виконавчим листом Жидачівського районного суду Львівської області від 05.03.2021, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1\~200,00 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.12.2020 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.13). Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 28.05.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 14.07.2009 у Вільхівецькій сільській раді Жидачівського району Львівської області, актовий запис №6, розірвано (а.с.17-19). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 01.06.2021, заборгованість божника [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01.06.2021 становить 14\~400 грн (а.с.14-15). Висновком органу опіки та піклування Жидачівської міської ради від 26.08.2021 №4023 встановлено доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.4-6). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю обставин, які свідчать про ухилення батька малолітніх дітей від виконання своїх обов`язків по їх вихованню. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України (далі СК України), Закону України «Про охорону дитинства» (далі Закон №2402-III) та Конвенції ООН про права дитини. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Приписами частин 1, 2 статті 12 Закону №2402-III визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно з положеннями частини 2 статті 15 Закону №2402-III батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Таким чином, обставина проживання батька (матері) дитини окремо від неї не звільняє батька (матір) від обов`язку брати участь у вихованні цієї дитини. Положеннями частин 1, 4 статті 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України, суд враховує норму статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до якої Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідач [PERSON] є батьком малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторона позивачки, аргументуючи обґрунтованість поданого позову, покликається на ухилення батьком дітей від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Надаючи оцінку аргументам сторони позивачки, суд зауважує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд підкреслює, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою як для батька (матері), так і для дитини серйозні правові наслідки, однак, водночас, зауважує, що за певних обставин це є єдиним способом забезпечення якнайкращих інтересів дітей. Суд бере до уваги визнання позову відповідачем, однак також здійснює аналіз його поведінки на підставі досліджених у судовому засіданні доказів. Так, наявні у справі докази переконливо свідчать про те, що відповідач тривалий час взагалі не займається виховання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не піклується про них та їх розвиток, не спілкується з ними, не цікавиться їхнім здоров`ям, життям та навчанням. Матеріали справи не містять жодних фактичних даних, які б вказували на наявність у відповідача труднощів чи перешкод, що унеможливлюють виконання ним обов`язку по вихованню дітей, тобто наявність об`єктивних причин, які не залежали від його волі, пояснюють та, в певній мірі, виправдовують таку поведінку відповідача. Таким чином, з огляду на викладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що відсутність будь-яких дій зі сторони відповідача [PERSON] стосовно своїх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щодо їх виховання, є свідомою, а відтак умисною та винною поведінкою. Така поведінка відповідача свідчить про нехтування своїми обов`язками щодо виховання дітей, тому дає підстави стверджувати, що він усвідомлено ухиляється від виконання цих обов`язків. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статті 51 Конституції України, статей 155, 164-166 Сімейного кодексу України, статей 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року та

Outcome: approved