Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Вимоги обґрунтовані тим, що 09 травня 2017 року, біля 23 год. 10 хв., на 444 км.+19 м. автодороги М-07 «Київ-Ковель-Ягодин», [PERSON] , керуючи автомобілем марки «DAF», державний номерний знак [NUMBER] , з причіпом «KOGEL», державний номерний знак [NUMBER] , виїжджаючи з території парковки на автодорогу М-07, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», повертаючи ліворуч, не надав переваги в русі автомобілю марки «SETRA», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався з правої сторони по головній дорозі, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода і автомобіль позивача був пошкоджений. Постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 19.05.2017 [PERSON] визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження автомобіля позивача, за ст.124 КУпАП. Автомобіль, яким керував [PERSON] , належить [PERSON] . Збиток, завданий позивачу, був, за її зверненням до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», визначений у сумі 105511,20 грн. [PERSON] відшкодував частину збитку, сплативши позивачу 52971,56 грн. Частину збитку у сумі 39457,76 грн. позивач отримала від МТСБУ. В липні 2017 року позивач завершила ремонт автомобіля, витрати на ремонт склали 180760 грн. Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно невідшкодовану вартість понесених нею витрат на ремонт в сумі 88330,68 грн., 10000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди і судові витрати. Моральна шкода полягає у тому, що позивач тривалий час вона не могла користуватись автомобілем, пережила нервовий стрес, були порушені її нормальні життєві зв`язки, звичні умови життя, їй довелося прикладати додаткові зусилля для організації робочого та особистого часу. Заперечення відповідача [PERSON] . На думку відповідача [PERSON] позивач та МТСБУ невірно співпрацювали між собою. Витрати позивача на ремонт автомобіля в сумі 180760 грн. не відповідають визначеним нею ж збиткам від дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 105511,20 грн. Моральну шкоду позивач не довела. Просить в позові відмовити. Мотивувальна частина рішення. 09 травня 2017 року, біля 23 год. 10 хв., на 444 км.+19 м. автодороги М-07 «Київ-Ковель-Ягодин», [PERSON] , керуючи автомобілем марки «DAF», державний номерний знак [NUMBER] , з причіпом «KOGEL», державний номерний знак [NUMBER] , виїжджаючи з території парковки на автодорогу М-07, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», повертаючи ліворуч, не надав переваги в русі автомобілю марки «SETRA», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався з правої сторони по головній дорозі, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода і автомобіль позивача був пошкоджений. Постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 19.05.2017 [PERSON] визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження автомобіля позивача, за ст.124 КУпАП. Автомобіль, яким керував [PERSON] , належить [PERSON] . Збиток, завданий позивачу, був, за її зверненням до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», визначений у сумі 105511,20 грн. [PERSON] відшкодував частину збитку, сплативши позивачу 52971,56 грн. Частину збитку у сумі 39457,76 грн. позивач отримала від МТСБУ. Зазначені вище обставини не заперечуються сторонами. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язкою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином слід вважати встановленим і доведеним, що [PERSON] є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль позивача був пошкоджений. Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з абз.10 ч.2 ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. За зверненням позивача оцінювач ТзОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» визначив вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «SETRA», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 09 травня 2017 року, у сумі 105511,20 грн. Відповідно до вказаної суми збитку, МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 39457,76 грн. Сторони не навели переконливих доводів, які могли б поставити визначений оцінювачем ТзОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» збиток під сумнів, не подали доказів, які його спростовують, зокрема, іншого визначення збитку, здобутого у встановленому порядку. Тому, слід вважати, що розмір збитку, завданого пошкодженням автомобіля позивача у дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 09 травня 2017 року з вини [PERSON] , становить 105511,20 грн. Стосовно витрат, які понесла позивач на ремонт автомобіля в сумі 180760 грн., то ці витрати не відповідають визначеним за її ж заявою оцінювачем ТзОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» збитком від дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 105511,20 грн. Під час визначення збитку береться до уваги лише вартість усунення пошкоджень автомобіля, які перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Ця вартість визначається за відповідною, наперед встановленою, методикою, однаковою для всіх випадків. Позивач же надала просто понесені нею витрати на ремонт, які можуть бути меншими і більшими залежно, наприклад, від договору з майстрами, які його проводять. Не довела, що усі ремонтні роботи, які були проведені, були прямо зумовлені дорожньо-транспортною пригодою, а не звичайною зношеністю деталей, тощо. Тому, витрати позивача на ремонт в частині, яка перевищує 105511,20 грн., до стягнення не підлягають, оскільки не доведено, що ці витрати прямо зумовлені дорожньо-транспортною пригодою. Щодо твердження відповідача [PERSON] про невірну співпрацю позивача та МТСБУ, то відповідач [PERSON] не довів, що ця співпраця якось позначилась на правильності визначення оцінювачем ТзОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» розміру збитку, а якщо позначилась, то в якій мірі. Тобто, відповідач [PERSON] визначений оцінювачем розмір збитку в сумі 105511,20 грн. не спростував, хоча зобов`язаний був це зробити. Позивач не заперечує, що їй відшкодовані збитки на суму 92429,32 грн. (52971,56 грн. + 39457,76 грн.). Отже, залишились невідшкодованими 13081,88 грн. (105511,20 грн. - 92429,32 грн.). Згідно інформації наданої ТЦС МВС 0742, автомобіль марки «DAF», державний номерний знак [NUMBER] та причіп марки «KOGEL», державний номерний знак [NUMBER] , зареєстрований на ФОП [PERSON] , який також є відповідачем у справі. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України: «1. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.» Відповідач [PERSON] завдав шкоди позивачу під час виконання ним своїх трудових обов`язків, відповідно до укладеного ним з іншим відповідачем [PERSON] трудового договору. Цей договір укладений в письмовій формі 16.05.2016 року на невизначений строк. Відповідно до договору, [PERSON] зобов`язаний виконувати роботу водія автотранспортних засобів (вантажні перевезення),експедицію вантажу. Таким чином, обов`язок відшкодувати позивачу 13081,88 грн., які залишились невідшкодованими, слід покласти на відповідача [PERSON] - роботодавця [PERSON] . В позові ж до [PERSON] слід відмовити, оскільки він не є тією особою, якій належить відповідати за вимогами позивача. Він може відповідати перед своїм роботодавцем [PERSON] за нормами трудового законодавства. З тих же підстав на відповідача [PERSON] слід покласти обов`язок відшкодувати позивачу моральну шкоду, а в вимозі до [PERSON] про таке стягнення відмовити. Щодо розміру моральної шкоди, то вимоги позивача у цій частині слід задовольнити частково. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Істотною обставиною є те, що позивач отримала відшкодування половини збитку майже відразу, пізніше отримала значну частину відшкодування від МТСБУ і залишились невідшкодованими лише 13081,88 грн. Зазначені обставини значно знижують рівень завданої позивачу моральної шкоди, рівень її переживань від пошкодження її автомобіля. В той же час ці переживання не могли зникнути зовсім, оскільки частина збитку усе ж залишилась невідшкодованою, автомобіль довелося виводити з роботи і його ремонтувати, втрачати на це час та нерви. З урахуванням обставин справи, тривалості часу, протягом якого позивач вживала заходи для відновлення своїх порушених прав, вимушеності змін її звичного способу життя, а також виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає що розмір завданої позивачу моральної шкоди становить 1000 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що вимоги задоволені на 14,3%, при зверненні з позовом до суду позивач сплатила судовий збір в розмірі 983,31 грн., з відповідача на користь позивача слід стягнути 140,61 грн. судового збору (983,31 грн. х 14,3 %).

Outcome: partial