Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивачка) подала до суду позовну заяву до Ходорівської територіальної громади (відповідач), в якій просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті мами [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном три місяці . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що [INFO] її мати [PERSON] померла. За життя 04.06.2005 року мати склала заповіт, у якому належну їй земельну ділянку площею 3,4297 га, що знаходиться в с. Садки і все майно що належало їй на день смерті із чого б воно не складалося заповіла їй. Після смерті матері залишилося спадкове майно (земельна ділянка площею 3,4297 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вербицької сільської ради), на яке вона претендує як єдиний спадкоємець. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено по причині пропуску строку для прийняття спадщини. Вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не мала змоги, оскільки в серпні 2006 року пошкодила зв`язки колінного суглоба та перебувала на лікуванні. Крім цього, не знала про існування заповіту, а тільки в 2019 році виявила наявність заповіту серед документів на горищі будинку матері. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву (а.с.28), в якому зазначив про відсутність на час розгляду даної справи у суді інформації, яка б була підставою щодо заперечення або невизнання позовних вимог. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та просить суд його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак поданому відзиві просить розгляд справи проводити за його відсутності. Заяви, клопотання учасників справи. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.29). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 08.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.21-22). Ухвалою підготовчого засідання від 28.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.31-32). Суд, заслухавши пояснення позивачки, з`ясувавши обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЛВ №081948 від 20.01.2003, [PERSON] на підставі рішення VІІІ сесії ІІ демократичного скликання Вербицької сільської ради народних депутатів від 20.04.2000 є власником земельної ділянки площею 3,4297 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Вербицької сільської ради і призначена для ведення сільськогосподарського виробництва (а.с.13). 04.06.2005 у с. Вербиця Жидачівського району [PERSON] складено заповіт, згідно з яким належну їй земельну ділянку, право на яке посвідчено ДА ІV-ЛВ №081948 від 20.01.2003, реєстраційний №82, площею 3,4297 га, що знаходиться в с.Садки і все майно, що буде належати їй на день смерті, із чого б воно не складалося і де б воно не було, і на що за законом матиме право заповіла дочці [PERSON] (а.с.12). Відповідно до свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 08.04.2006 та серії [NUMBER] від 17.08.2011, [PERSON] померла [INFO] у [ADDRESS], а [PERSON] помер [INFO] у селі Садки Жидачівського району Львівської області (а.с.6,7). Згідно з виписками із медичної карти амбулаторного хворого від 04.11.2006 та 18.11.2006, [PERSON] перебувала на лікуванні у період з 22.08.2006 по 04.11.2006 та у період з 18.11.2006 по 06.12.2006 (а.с.14, 15). Згідно з витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 14.11.2012, у реєстрі зареєстровано заповіт, складений [PERSON] та посвідчений у Вербицькій сільській раді Жидачівського району Львівської області (а.с.11). Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру від 10.09.2019 підтверджено відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с. 10). Довідкою Виконавчого комітету Ходорівської міської ради від 10.09.2019 №527 встановлено, що згідно записів у погосподарській книзі числиться господарство в [ADDRESS] , де проживала [PERSON] . З нею до дня смерті проживав чоловік [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] в шестимісячний термін після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , вступила в управління спадковим майном, обробляє земельні ділянки, займалася похороном матері (а.с.9). Постановою приватного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу Львівської області Медвідь Н.С. від 10.09.2019 повідомлено [PERSON] про те, що спадщина після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не може бути оформлена, так як нею не надані докази прийняття спадщини (а.с.8). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з пропуском позивачкою строку подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини та відмовою нотаріуса з цієї причини у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавиці. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, нормами статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до приписів частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з положеннями частин 1 та 2 статті 1169 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Вимогами частини 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до приписів частини 1 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з положеннями частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд бере до уваги роз`яснення, викладені у пункті 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя [PERSON] зробила особисте розпорядження, заповівши все належне їй майно своїй дочці [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина на спадкове майно. [PERSON] у визначений законом строк не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Надаючи оцінку аргументам позивачки суд зауважує, що за загальним правилом право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, суд зазначає, що у разі пропуску спадкоємцем шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Наведені позивачкою причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини заслуговують на увагу, оскільки, на переконання суду, є поважними. Так, позивачка не була обізнана про наявність складеного матір`ю на її ім`я заповіту, дізнавшись про нього лише у 2019 році. Крім цього, після смерті матері у період з 22.08.2006 по 04.11.2006 та у період з 18.11.2006 по 06.12.2006 перебувала на лікуванні, що підтверджується відповідними виписками із медичної карти амбулаторного хворого Калуської міської лікарні. Зазначені причини об`єктивно унеможливлювали своєчасне виконання позивачкою вимог закону щодо особистого подання заяви нотаріусу. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 1268, 1270, 1272 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved