Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач звернулась в суд з вказаним позовом, в якому просять визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розміщений по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті мами [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач покликає на те, що [INFO] померла її мама [PERSON] . На випадок своєї смерті [PERSON] заповіла житловий будинок, який розміщений в [ADDRESS] , а також все належне їй майно своїм дітям в рівних частинах. Після смерті матері відкрилась спадщина. Спадщину позивач прийняла в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подала нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовились. Позивач не може оформити спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, а тому реалізація її спадкових прав можлива лише в судовому порядку. Стислий виклад заперечень відповідача. Представником відповідача подано клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти задоволення позову. Рух справи в суді. Позовну заяву подано до суду 19 червня 2020 року. Ухвалою судді від 24 червня 2020 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 20 липня 2020 року. В підготовче засідання учасники справи не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Враховуючи визнання представником відповідача позову, суд відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України у підготовчому засіданні ухвалює рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.11.2018 доводиться та обставина, що [PERSON] , 1934 року народження, померла [INFO] у віці 84 роки (а.с.5). З копії заповіту, посвідченого 17.02.2006 секретарем виконкому Пісочненської сільської ради Ковельського району Волинської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла житловий будинок, який розміщений в [ADDRESS] , а також все належне їй майно своїм дітям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах (а.с.7). Родинні відносини між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.9). Позивач, як спадкоємець першої черги за заповітом після смерті [PERSON] , не може оформити спадкових прав через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. Судом встановлено, що позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняла в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, подала нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З дослідженої судом копії спадкової справи № 150/2020, заведеної Ковельською державною нотаріальною конторою щодо майна померлої [INFO] року [PERSON] слідує, що з заявою про прийняття спадщини звернулась позивач [PERSON] . Інші спадкоємці [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті їх матері [PERSON] відмовились, про що подали відповідні заяви, які наявні в матеріалах спадкової справи. Згідно витягу з погосподарської книги № 4 за 2018 рік, спірний житловий будинок 1962 року побудови рахувався за [PERSON] Технічний паспорт на нерухоме спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] станом на 27.01.2020 виготовлений. 10 червня 2020 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Згідно з ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ч.4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Дослідження змісту позовних вимог приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.1217, 1218, 1223, 1261, 1269, 1270, 1273, 1297 ЦК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог.

Outcome: approved