Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. В заяві вказує, що між ПАТ КБ „ПриватБанк та відповідачем був укладений договір б/н від 15.08.2011 року, на підставі якого він отримав кредит в сумі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту (який може змінюватись банком) на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,50 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору він складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 25.10.2016 року у нього виникла заборгованість в сумі 12820,50 грн., яка складається з наступного: 4241,96 грн. - заборгованість за кредитом; 1676,14 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 4765,71 грн. - заборгованість з пені за прострочене зобов'язання; 1050,00 грн. - заборгованість з пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 586,69 грн. штраф (процентна складова). Крім зазначеної суми позивач просить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. З аналогічною заявою, яка містить повне визнання позову,звернувся відповідач. За згаданих обставин суд у відповідності до ст. ст.158, 169 ЦПК України вважає заможливе вирішити справу у відсутність осіб, які беруть в ній участь. Зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту ст. 611 ЦК України випливає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову і його звдоіолення. Судовий збір, попередньо сплачений позивачем, у відповідності до правил цивільного процесуального законодавства має бути стягнутий з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved