Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 10.02.2010 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому в них народилося двоє дітей: [PERSON], 22.02.2011 народження, та [PERSON], [INFO]. Причинами для розірвання шлюбу позивачка вважає те, що вона та відповідач виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, з приводу чого між ними виникали непорозуміння. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага. Зазначені обставини стали причиною фактичного припинення шлюбних відносин сторін. Спору щодо спільного майна сторін немає. Позивачка вказує, що спільно з відповідачем вона не проживає з жовтня 2014 року, термін на примирення просить не призначати, так як їх сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, збереження цього шлюбу суперечить її інтересам. Тому позивачка просить розірвати даний шлюб, залишити їй прізвище «Жилик», а також залишити проживати з нею малолітніх дітей сторін. Позивачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 05.01.2016 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином - за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місця його проживання, про що свідчить поштове повідомлення про одержання ним судової повістки-виклику (а.с.21). Судовий виклик в судове засідання 18.12.2015 року відповідачу не вручено у зв'язку із закінченням терміну зберігання вказаної кореспонденції (а.с. 14). Відповідач не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 10.02.2010 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №39 (а.с.4). Згідно з даними свідоцтв про народження сторони є батьками малолітніх [PERSON], 22.02.2011 народження, та [PERSON], [INFO] (а.с.5, 6). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, з жовтня 2014 року проживають окремо, позивачка категорично не бажає примирення з відповідачем та поновлення вказаних відносин. Тому суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, а тому подальше його збереження суперечитиме інтересам позивачки. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачці прізвище, набуте у зв'язку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. Вищевказаних малолітніх дітей сторін після розірвання шлюбу слід залишити проживати з позивачкою, оскільки справа розглядається в заочному порядку і в суду відсутні будь-які відомості щодо наявності спору між сторонами щодо визначення місця проживання вказаних дітей. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved