Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Скаржник у квітні 2019 року звернувся до суду в порядку цивільного судочинства зі скаргою на дії державного виконавця відділу Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м.Києві Федорчука Микити Федоровича. Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що 31.10.2018 року державним виконавцем Оболонського РВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Федорчук М.Ф., на підставі поданої заяви та наданих квитанцій боржником, було здійснено розрахунок заборгованості по аліментам на загальну суму 87 951,63 грн. 22 березня 2019 року державним виконавцем Федорчуком М.Ф. було здійснено розрахунок заборгованості по аліментам на загальну суму 134 793, 77 грн. 26 березня 2019 року було подано заяву про ознайомлення та фотографування матеріалів виконавчого провадження. 27 березня 2019 року, на особистому прийомі, державним виконавцем було зазначено, що перерахунок заборгованості по аліментам в частині збільшення заборгованості було здійснено на підставі заяви стягувача від 06.02.2019 року. Скаржник вказує, що державним виконавцем не були зараховані квитанції за оплату аліментів за 2011 р., 2012 р., 2013 р., 2014 р., 2015 р., у зв`язку з чим збільшена заборгованість по аліментам на суму 41 592, 14 грн. Окрім того, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження скаржником було встановлено, що в матеріалах справи ніякої заяви про перерахунок заборгованості по аліментам від 6.02.2019 немає, а є тільки заява стягувача в якій вона просить долучити до справи банківські реквізити від 06.02.2019 та заява стягувача на отримання публічної інформації від 6.02.2019, в якій вона просить надати інформацію стосовного того, що у виконавчому провадженні відсутня її заява з банківськими розрахунками та заява про звернення стягнення на земельну ділянку боржника. Враховуючи вищевикладене, скаржник просить суд визнати протиправними дії державного виконавця при здійсненні розрахунку заборгованості по аліментам від 22.03.2019 року. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.04.2019 року було відкрито провадження у даній справі. Скаржник з представником у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник Оболонського РВДВС в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, окрім того надав суд оновлений розрахунок заборгованості по аліментам від 02.10.2019 року. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги. Заслухавши пояснення скаржника з представником, представників заінтересованих осіб, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 28.07.2011 року у справі №2-4011/2011 року за позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, вирішено стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку доходу відповідача, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03.06.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Як зазначає скаржник, 22 березня 2019 року державним виконавцем було здійснено розрахунок заборгованості по аліментам, який склав 134 793,77 грн., зазначений розрахунок вважає хибним та здійснений без зарахування квитанції за оплату аліментів за 2011 р., 2012 р., 2013 р., 2014 р., 2015 р., у зв`язку з чим відбулось збільшення заборгованості на суму 41 592, 14 грн. Відповідно до ч.3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Відповідно до ч.1,2 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Частиною 3 статті 195 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно з пунктом 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам необхідно враховувати, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати,

Outcome: dismissed