Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 16 червня 2020 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа Управління - служба у справах дітей Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком. В обґрунтування доводів позову [PERSON] посилається на те, що в період з 2004 року по 2018 рік він проживав з відповідачем однією сім`єю, [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Оскільки спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, виховання дитини, окрім того відповідач стала вживати спиртні напої та наркотичні засоби, та перестала контролювати свої дії сторони стали проживати окремо. Відповідач постійно перешкоджала йому у спілкуванні з дитиною в результаті чого він змушений був звернутися з заявою до виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради з зайвою про визначення місця проживання їх доньки [PERSON] , однак відповідачем систематично порушувалося рішення Виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради від 20 вересня 2019 року № 308 про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , тому він змушений був звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання доньки з ним. Так відповідач своєю аморальною поведінкою негативно впливає на емоційне та психічне здоров`я дитини, недобросовісно виконує свої батьківські обов`язки в результаті своєї алкогольної та наркотичної залежності, чинить психологічне насильство над дитиною, обмежує волевиявлення дитини, вважав що в інтересах дитини доцільніше проживання доньки з ним, оскільки він має стабільний заробіток, проживає разом зі своєї матір`ю, яка є рідною бабусею [PERSON] та має бажання та сили займатися з нею. Наголосив, що не буде чинити перешкод у спілкуванні доньки з матір`ю (т. 1а.с.1-8). 25 вересня 2020 року, 10 листопад 2020 року та 02 лютого 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] в якому [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог, пославшись на те що дійсно у них в позивачем є спільна донька [PERSON] яка після припинення їх сумісного проживання залишилася проживати з нею. Донька відвідувала дитячий садок, завжди мала охайний вигляд, оскільки вона піклувалася належним чином про неї, натомість коли донька знаходилась у свого батька її вихованням займалася бабуся. Вона має постійне місце роботи та стабільний заробіток, належні умови проживання, позивачем не надано жодного належного доказу на підтвердження вживання нею спиртними напоями чи наркотичними засобами. Окрім того зазначила, що після винесення виконавчим комітетом Соборної районної у місті Дніпрі ради №308 від 20 вересня 2019 року родичі позивача постійно чинили перешкоди щоб донька їхала з нею. Дуже часто коли донька знаходилася у позивача, вона її забирала хворою на ОРВ та потім займалася її лікуванням, отже проживання доньки з позивачем буде шкодити її здоров`ю, також зазначила, що не буде чинити перешкод у спілкуванні батьку з дитиною (т. 1 а.с.56-61, 174-176, 190-194,). 29 вересня 2020 року [PERSON] подала зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання доньки разом з нею. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя з [PERSON] не склалося через втрату між ними взаєморозуміння та спільних принципів виховання дитини, чоловік не приділяв уваги ані їй, ані доньці, увесь свій вільний час проводив із своїми друзями, розпиваючи спиртні напої, проявляв агресію у вигляді психологічного, а іноді й фізичного тиску щодо неї та дитини. Оскільки між ними виникали суперечки стосовно проживання їх доньки 20 вересня 2019 року виконавчим комітетом Соборної районної у місті Дніпрі раді було винесено рішення про визначення місця проживання доньки, а саме перша та третя неділя місяця - місцем проживання визначено дитини з батьком, друга та четверта неділі місяця з матір`ю. Однак кожного разу коли дитина знаходилася у батька та вона приїздила її забирати родичі відповідача чинили перешкоди щоб донька не їхала до неї, дитина мала ознаки ОРВІ. Вважала, що більше сприятливі, психологічні та матеріальні умови проживання для дитини є проживання саме з нею, оскільки вона має стабільний заробіток, належні житлові умови, має позитивну характеристику на роботі (т.1 а.с. 84-87). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 16 червня 2020 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. ( т. 1 а.с. 38). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (т. 1 а.с. 39). До суду 10 липня 2020 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (т. 1 а.с. 40). Ухвалою судді від 10 липня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Управління - служба у справах дітей Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком (т.1 а.с. 41-42). 29 вересня 2020 року [PERSON] звернулася із зустрічною позовною заявою до [PERSON] , третя особа Управління - служба у справах дітей Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю, яка 29 вересня 2020 року в судовому засідання прийнята до спільного розгляду з позовною заявою [PERSON] (т. 1 а.с. 84-87, 136-137). 13 жовтня 2020 року представником позивача за первісним позовом [PERSON] подано заяву про допит свідків (т. 1 а.с. 150-151), яку в судовому засіданні 10 жовтня 2020 року було задоволено частково (т. 1 а.с. 154-156). На адресу суду 19 жовтня 2020 року надійшло клопотання від представника [PERSON] - [PERSON] про виклик в судове засідання в якості свідка психолога [PERSON] (т. 1 а.с.159-160), яке 02 лютого 2021 року залишено без задоволення (т. 1 а.с. 201-203). 19 листопада 2020 року представником [PERSON] - [PERSON] подано клопотання про допит свідків (т. 1 а.с.169-170), яке в судовому засіданні 02 лютого 2021 року задоволено частково (т.1 а.с. 201-203). Подане клопотання представника [PERSON] - [PERSON] про витребування доказів (т. 1 а.с.171-172), в судовому засіданні 02 лютого 2021 року залишено без задоволення (т.1 а.с. 201-203). 02 лютого 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду (т. 1 а.с. 199-200). Позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги та наполягали на визначенні місця проживання доньки [PERSON] з батьком, оскільки це буде в інтересах дитини, проти визначення місця проживання дитини з матір`ю заперечували, оскільки [PERSON] не належним чином піклується про доньку, окрім того веде аморальний спосіб життя, [PERSON] зазначив що не буде перешкоджати матері у спілкуванні з дитиною. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] , оскільки вихованням та доглядом [PERSON] займається не сам позивач, а його родичі наполягали на задоволенні їх позовних вимог, оскільки мати має належні умови для проживання доньки з нею. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримали наданий 23 жовтня 2020 року виконавчим комітетом Соборної районної у місті Дніпрі ради висновок. Фактичні обставини встановленні судом З 2004 року по 2018 рік сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у них народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, серія [NUMBER] (т.1 а.с.11). 26 липня 2019 року [PERSON] звертався з заявою до директора КЗ освіти «Дошкільного навчального закладу № 164 комбінованого типу» ДМР в зв`язку з ситуацією яка склалася в сім`ї просив повідомляти про відвідування дитиною садочка, оскільки мати дитини переховує [PERSON] від нього (т. 1 а.с 12). 02 серпня 2019 року [PERSON] звертався з заявою до голови Соборної районної у місті Дніпрі ради з заявою про визначення місця проживання малолітньої доньки [PERSON] (т. 1 а.с. 22-25). 03 серпня 2019 року [PERSON] зверталася з заявою до начальника управління - служби у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради стосовно домашнього насильства зі сторони [PERSON] (т. 1 а.с. 92-93). Рішенням виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі Ради від 20 вересня 2019 року № 308 визначено місце проживання малолітньої [PERSON] [INFO] перша та третя неділі місяці - з батьком [PERSON] ; друга та третя неділі - з матір`ю [PERSON] (т. 1 а.с. 20-21) . [PERSON] звернувся з заявою від 25 жовтня 2019 року до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про вчинення кримінального правопорушення [PERSON] передбаченого за ст. 126 1 КК України (т. 1 а.с. 27-28). 04 листопада 2019 року начальником Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області повідомлено [PERSON] про те, що на його звернення [PERSON] 01 листопада 2019 року було винесено терміновий заборонений припис стосовно кривдника (т. 1 а.с. 26) 12 грудня 2019, 06 лютого та 20 серпня 2020 року [PERSON] звертався з заявою до управління - служби у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради про перегляд рішення № 308 від 20 вересня 2019 року стосовно визначення місця проживання доньки, оскільки [PERSON] зловживає спиртними напоями та вживає наркотичні засоби, не займається вихованням та розвитком доньки, що може негативно вплинути на виховання доньки (т. 1 а.с. 29-33, 130 , 131). 14 грудня, 30 грудня 2020 року [PERSON] зверталася з заявою до начальника Управління - служби Соборної районної у місті Дніпрі ради стосовно викрадення [PERSON] їхньої дитини зі школи (т. 1 а.с. 196- 198). 21 січня 2020 року департаментом патрульної поліції управління патрульної поліції Дніпропетровської області надано відповідь [PERSON] в тім що 01 січня 2020 року було здійснено виклик патрульної поліції за адресою [ADDRESS] (т. 1 а.с. 128). Згідно висновку спеціаліста судово - медичного експерта № 2658 від 22 вересня 2020 року у [PERSON] виявлено тілесні ушкодження які відносяться до легких тілесних ушкоджень (т. 1 а.с. 94-96). Актом на предмет відповідності умов проживання обстежено буд. [ADDRESS] , власником 1/3 частини якого є [PERSON] встановлено, що в будинку для дитини створено всі умови для всебічного розвитку, у дитини є велика кімната, іграшки, місце для навчання, одяг та шкільна форма. За даною адресою проживають та мають постійне місце реєстрації [PERSON] 24 листопад 1976 року - батько, [PERSON] , [INFO] - бабуся. В сім`ї зберігаються сімейні традиції, дитина любить бабусю та батька, із задоволенням їздить в гості. Батько та бабуся мають бажання щоб дитина проживала разом з ними. В сім`ї є всі належні умови для виховання дитини (т. 1 а.с. 13, 123-125). Актом обстеження на відповідність умов проживання в родині за адресою будинок [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , встановлено що санітарно та житловий стан будинку задовільний, є меблі, побутова техніка, вода, електро, газопостачання. За цією адресою проживають та мають постійне місце реєстрації [PERSON] 1979 року народження - мати та [PERSON] 2012 року народження -донька. Під час виходу встановлено, що між матір`ю та донькою хороші відносини. Зі слів [PERSON] батько дитини з родиною не проживає з червня 2018 року, але контакт підтримує. Малолітня [PERSON] забезпечена всім необхідним для розвитку та проживання. Дівчинка мала охайний вигляд вдома було приготовлена їжа (т. 1 а.с. 68, 100, 101). Позивачем [PERSON] надано характеристику з місця робити приватне виробничо - сервісне підприємство СТО «Карлсон» де він працював водієм з 05 лютого 2015 року за час роботи проявив себе добрим працівником, грамотно та ініціативно виконує виробничі завдання (т. 1 а.с. 17). Надано довідку про доходи за період з 01 грудня 2019 року по 31 травня 2020 рік (т. 1 а.с. 18). Відповідно до характеристики наданої [PERSON] за місцем проживання в с. Сурсько - Литовське Дніпропетровського району, Дніпропетровської області характеризується позитивно (т.1 а.с. 19). 15 квітня 2021 року [PERSON] надано довідку в тім, що він працює у ФОП [PERSON] на посаді водія (т. 2 а.с. 34). Завідувач ВСП «Дніпровський МВЛД» ДУ «ДОЛЦ МОЗ України» надав характеристику [PERSON] відповідно до якої остання за час роботи проявила себе дисциплінованим та кваліфікованим працівником. В роботі уважна, акуратна, комунікабельна, користується повагою серед працівників підрозділу (т. 1 а.с. 104). Надано довідка про доходи [PERSON] за період з 01 січня 2020 року по 31 серпня 2020 рік (т.1а.с.60 ). Окрім того позивачем за зустрічним позовом суду було надано сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду від 21 червня 2019 ро та медична довідка про проходження психіатричного огляду від 22 серпня 2019 року, відповідно до яких наркологічних протипоказань до виконання роботи фельдшера - лаборанта не виявлено, психіатричні протипоказання відсутні (т. 1 а.с. 70,71). Надано копію медичної картки [PERSON] та виписка із медичної карти від 20 січня 2020 року відповідно до якого у [PERSON] гострий тонзилофарингит, гіпертермічна реакція (т. 1 а.с.72-82) Відповідно до характеристики [PERSON] виданої комунальним закладом освіти «Шкільний навчальний заклад № 146 комбінованого типу» ДМР 23 серпня 2019 року, [PERSON] відкрита, добра та відповідальна дитина. До закладу дитину приводить та забирає мати, яка займається розвитком різностороннім розвитком дитини, забезпечує всі необхідні умовим для відвідування [PERSON] дитячого садка. Батько [PERSON] проявляє інтерес до відвідування дитиною дитячого садка, іноді забирає дитину з дитсадка, проте після цього допускає нерегулярне відвідування [PERSON] дитячого закладу (т. 1 а.с. 83). 01 червня 2020 року комунальним закладом «Дніпровський центр соціально - психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради за направленням Служби у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради надано довідку в якій зазначено, що психоемоційний стан [PERSON] стабільний, має адекватну самооцінку, стиль поведінки авторитетний, визначає та заохочує автономію своєї дитини, врівноважений. Не дивлячись на те, що родина не мешкає разом, [PERSON] проявляє прив`язаність до обох батьків. Для об`єктивної оцінки ситуації рекомендовано [PERSON] пройти психологічне діагностування (т. 1 а.с. 34-36). 29 вересня 2020 року комунальним закладом «Дніпровський центр соціально - психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради за направленням Служби у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради надано довідку в якій зазначено , що батько занепокоєний емоційним станом доньки, коли забирає її від матері до себе. [PERSON] переживає тривожність, присутня приховано агресія захисного характеру при пригадуванні матері та « [PERSON] » (співмешканця матері). Під час діагностування [PERSON] повідомила що мати палить та випиває горілку, обзиває її образливими словами та б`є. рекомендовано зосередитися на майбутньому дитини, матері гармонізувати психоемоційний фон, при вирішенні питання щодо місця проживання дівчинки врахувати побажання дитини, задля об`єктивної оцінки ситуації [PERSON] пройти психологічне діагностування емоційного стану (т. 1 а.с.147-149). [PERSON] надано товарні чеки на придбання одягу, взуття, канцелярських товарів для доньки, квитки на відвідування цирку, кінотеатру, дитячих розважальних закладів, квитанції про оплату навчання, відвідування лікаря (т.2 а.с. 10-29) Відповідно до довідки від 16 квітня 2021 року [PERSON] займається в «Школі естрадно - спортивного танцю НІКА» (т. 2 а.с. 33). Згідно довідки виданої комунальним закладом Сурсько - Литовської загальноосвітньої школи 1-111ст. від 22 березня 2021 року [PERSON] є ученицею 2 класу КЗ «Сурсько - Литовська ЗШ І-ІІІст Сурсько - Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області» (т. 2 а.с. 30). Виконавчим комітетом Соборної районної у місті Дніпрі ради 23 жовтня 2020 року надано висновок про визначення місця проживання [PERSON] [INFO] , вважали за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] з батьком [PERSON] (т. 1 а.с. 164-165). В судовому засіданні було допитано позивача [PERSON] в якості свідка, який пояснив, що з 2018 року сторони проживають окремо, причиною припинення відносин стало зловживання [PERSON] спиртними напоями. Після припинення відносин донька залишилася проживати з матір`ю, однак потім було визначено місце проживання дитини по черзі з матір`ю та батьком. З 25 грудня 2020 року донька проживає разом з ним, мати не цікавиться дитиною, не приїздить та не телефоную, забезпеченням та вихованням доньки повністю займається він та йому допомагає його мати. Він працює водієм, має зручний графік роботи, щоб займатися вихованням дитини. Свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивача за первісним позовом, пояснила, що коли народилася [PERSON] вона стала помічати, що [PERSON] вживає алкогольні напої, про що вона відразу повідомила своєму синові, однак він їй не вірив, син працює водієм тому не вживає спиртні напої. Наразі син займається вихованням доньки, [PERSON] коли приїздила до них забирати доньку навмисно викликала поліцію та швидку допомогу, [PERSON] не бажає залишатися з матір`ю , оскільки там проживає її співмешканець та мати погано до неї ставиться. Онука наразі проживає у них мати не намагається її забирати, може лише один раз на тиждень зателефонувати. Свідок [PERSON] яка є знайомою позивача та відповідача, пояснила, що вони знайомі з 2001 року, а в 2008 році відповідач хрестила її доньку. [PERSON] добра господиня, хоча вживала спиртні напоями, однак за дитиною добре доглядала. Після того як сторони розійшлися вона припинила спілкування з відповідачкою, оскільки неодноразово просила її не пити. Як зараз мати відноситься до доньки вона не знає так як не спілкується з [PERSON] .. Коли влітку вони відпочивали на морі [PERSON] їй повідомила, що не хоче спілкуватися з матір' ю, оскільки та може її вдарити. Свідок [PERSON] пояснив, що він є сусідом [PERSON] , яка постійно була з дитиною, донька завжди була охайною, ніхто нікого не бив, після припинення їх відносин наразі [PERSON] у матері бачить дуже рідко. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що [PERSON] дуже часто міняв місце роботи, кошти не заробляв, вихованням дитини не займався. Після припинення відносин донька залишися проживати у неї. Коли [PERSON] була у своєї тітки її там побили чужі хлопці, після чого у них з позивачем виник конфлікт в результаті чого він її вдарив. позивач постійно порушував графік проживання дитини, він та його родичі налаштовують [PERSON] проти неї. Вона не зловживає спиртними напоями, оскільки працює в медичному закладі та кожного року проходить огляд на залежність від спиртних напоїв. Має стабільний заробіток та в змозі піклуватися про свою доньку. Наразі [PERSON] перевели до іншої школи , хоча вона як мати заперечувала проти цього. Свідок [PERSON] , яка є знайомою [PERSON] пояснила, що остання є доброю господинею, чудовою матір`ю, дитина завжди чиста та охайна, спиртними не зловживає. Після їх розлучення стали виникати сварки стосовно місця проживання доньки. Свідок [PERSON] засвідчила, що вона є сусідкою [PERSON] , остання не зловживає спиртними, добре піклується про дитину. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно з частиною першою статті 141 СК України Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76). У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) зроблено висновок про те, що «Декларація прав дитини не є міжнародним договором у розумінні Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23 травня 1969 року та Закону № 1906-IV, а також не містить положень щодо набрання нею чинності. У зв`язку із цим Декларація прав дитини не потребує надання згоди на її обов`язковість Верховною Радою України і не є частиною національного законодавства України. Разом з тим, положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей». Вирішуючи спір, враховуючи наведені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд виходить з наступного. Так, позивачем за первісним позовом [PERSON] доведено в судовому засідання належними та допустимими доказами добросовісне виконання ним батьківських обов`язків, створення для доньки необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення її усім необхідним, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з батьком, чи негативно впливали на її виховання та розвиток, натомість [PERSON] ні при подані зустрічної позовної заяви ні в судовому засіданні не доведено добросовісного виконання батьківських обов`язків та тісних стосунків з донькою. Суд, виходячи із найкращих інтересів дитини, встановивши, що малолітня [PERSON] вже досить тривалий час проживає разом із батьком та в них склалися тісні стосунки вважає за можливе визначити місце проживання дитини з батьком При розгляді справи судом не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дитини з матір`ю, що фактично приведе до зміни місця проживання [PERSON] та зміни учбового закладу, буде мати більш позитивний вплив на неї. За таких обставин суд передусім враховуючи інтереси дитини, яка проживає в атмосфері любові, турботи, захисту, а тому підстав для задоволення зустрічного позову судом не встановлено. Матір дитини , яка безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку доньки, має право та обов`язок піклуватися про її здоров`я, стан розвитку, незалежно від того, з ким донька буде проживати. При цьому суд зазначає, що у цій справі не вирішували питання про розлучення матері з дитиною, оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не може бути обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини. Більше того, виходячи з положень статей 157, 181 СК України, той з батьків, хто проживає окремо, зобов`язаний так само брати учать у вихованні та утриманні дитини, як і той, хто проживає з дітьми, останній до того ж не має права перешкоджати у такому спілкуванні. А отже, при визначенні місця проживання дітей з батьком мати не позбавляється можливості спілкування з дитиною та участі у її вихованні та утриманні. Позивач за зустрічним позовом, як мати дитини, може реалізувати свої права шляхом досягнення нових домовленостей з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування у позасудовому порядку або за судовим рішенням, у разі порушення її прав. Суд бере до уваги та погоджується із висновком виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради від 23 жовтня 2020 року, яким рекомендовано визначити місце проживання малолітньої [PERSON] з батьком [PERSON] , беручи до уваги обставини цієї справи, враховуючи, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання доньки та забезпечити доброзичливе спілкування один з одним, вважає за можливе визначити місце проживання дитини з батьком, оскільки зазначене буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, сприятиме її повноцінному вихованню та розвитку. У разі зміни обставин у відносинах сторін спору, в першу чергу, відносин між батьками, а також встановлення можливості їхнього спільного спілкування та проведення часу з дитиною, визначене у цій справі місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку. Судові витрати розподілити на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved