Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 03.04.2008 року між AT «ІНДЕКС-БАНК», правонаступником якого є ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №401/08-08, відповідно до умов якого позичальник отримав в кредит кошти в сумі 33 148,00 доларів США, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,68 % річних, строком користування до 02.04.2015 року. В подальшому, строк користування кредитом було змінено до 09.03.2018 р. 10.06.2009 року між позивачем та [PERSON] також було укладено кредитний договір №49/400848, відповідно до якого останній отримав в кредит кошти в сумі 1400,00 доларів США, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,68 % річних, строком користування до 09.02.2010 року. В якості забезпечення виконання вищезазначених зобов`язань, між позивачем, [PERSON] та [PERSON] 10.06.2009 р. були укладені договори поруки №65/09-401 та договір поруки №66/09-401, відповідно до умов яких відповідач взяв на себе зобов`язання нести солідарну відповідальність за виконання позичальником умов вищезазначених кредитних договорів. Крім того, 03.04.2008 р. між позивачем та [PERSON] був укладений договір застави транспортного засобу №55/147-08, відповідно до якого останній передав у заставу Банку легковий автомобіль марки «Toyota Camry». Позивач вказує на те, що [INFO] позичальник помер, зобов`язання за кредитними договорами залишилось виконаним лише частково, а саме залишок заборгованості за обома кредитними договорами становив 32155,73 доларів США. Дана обставина підтверджується рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.11.2013 р. по справі №712/15962/12, яке набрало законної сили 11.12.2013 року у рамках розгляду цивільної справи за позовом ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на заставний автомобіль Toyota Camry, як частину спадкового майна, тобто справа між тими ж сторонами і стосувалась тих же обставин. Так, 04.03.2014 року покупцем автомобіля марки «Toyota Camry» в рахунок погашення заборгованості були внесені кошти в сумі 116527,78 грн. Позивач вказує на те, що в ході розгляду цивільної справи № 712/15962/12 встановлено, що відповідач [PERSON] прийняв спадщину, оскільки на момент смерті позичальника [PERSON] проживав разом з ним в [ADDRESS] , що підтверджувалося довідкою ТОВ «Житло Сервіс» № 74 від 12.06.2012 року в протягом шести місяців не заявив про відмову від спадщини. Оскільки, [PERSON] як спадкоємець за законом після смерті Позичальника не погашає кредит перед Позивачем, тобто не виконує зобов`язання, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] на користь ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованість в сумі 19245,90дол. США та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 7161,55 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Однак, в доданих до матеріалів позову надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила суд провести розгляд даної справи за відсутністю представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 03.04.2008 року між AT «ІНДЕКС-БАНК», правонаступником якого є ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №401/08-08, відповідно до умов якого позичальник отримав в кредит кошти в сумі 33 148,00 доларів США, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,68 % річних, строком користування до 02.04.2015 року. В подальшому, строк користування кредитом було змінено до 09.03.2018 року, 10.06.2009 року між позивачем та [PERSON] також було укладено кредитний договір №49/400848, відповідно до якого останній отримав в кредит кошти в сумі 1400,00 доларів США, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,68 % річних, строком користування до 09.02.2010 року. В якості забезпечення виконання вищезазначених зобов`язань, між позивачем, [PERSON] та [PERSON] 10.06.2009 р. були укладені договори поруки №65/09-401 та договір поруки №66/09-401, відповідно до умов яких відповідач взяв на себе зобов`язання нести солідарну відповідальність за виконання позичальником умов вищезазначених кредитних договорів. Крім того, 03.04.2008 р. між позивачем та [PERSON] був укладений договір застави транспортного засобу №55/147-08, відповідно до якого останній передав у заставу Банку легковий автомобіль марки «Toyota Camry». Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями вказаних договорів, наданих позивачем на вимогу суду. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 12.01.2010 року. Суд констатує, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебувала цивільна справа № 712/15962/12 за позовом ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Закарпатській області про звернення стягнення на майно. За результатами розгляду даної справи судом ухвалено рішення від 08.11.2013 року, яким \~в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитними договорами №401/08-08 та № 49/400848 в загальному розмірі 257020,75 грн. звернуто стягнення на майно, яке було зареєстроване за [PERSON] легковий автомобіль марки Toyota моделі Camry 2.4, 2008 року випуску, № шасі (кузов, \~рама) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який був предметом застави відповідно до договору застави, посвідченого 03.04.2008 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Анучин Г.В. за реєстровим № 967, шляхом самостійного продажу автомобіля Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк», укладення Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» договору купівлі-продажу автомобіля з третьою особою покупцем, або на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, встановивши початковою ціною реалізації транспортного засобу ціну, визначену на момент продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом, з наданням права Публічному акціонерному товариству «Креді Агріколь Банк» зняття з реєстрації предмету застави легкового автомобіля марки Toyota моделі Camry, 2008 року випуску, № шасі (кузов, \~рама) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] та відшкодування витрат, пов`язаних із зверненням стягнення на автомобіль. Із пояснень, наданих позивачем у позовній заяві, вбачається, що рішення суду від 08.11.2013 року виконано в повному обсязі, а саме 04.03.2014 року покупцем автомобіля марки «Toyota Camry» в рахунок погашення заборгованості були внесені грошові кошти в сумі 116527,78 грн. Суд констатує, що на виконання вимог ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2016 року Першою Ужгородською державною нотаріальною контрою надано копію спадкової справи № 30/2010 рік, номер в ЄРЗСС 48794821 за померлим [INFO] [PERSON] . Так, із дослідженої судом копії спадкової справи вбачається, що спадкова справа за померлим [PERSON] на підставі заявленої АТ «Індекс Банк» претензії в порядку ст. 1281 ЦК України. В матеріалах спадкової справи також міститься Претензія до спадкоємців АТ «Індекс Банк» від 22.01.2010 року № 113, а саме до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Статтями\~1216,\~1218 ЦК України\~передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої\~статті 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга\~статті 1220 ЦК України). Згідно із\~статтею 1281 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Листом-відповіддю № 532/01-16 від 06.10.2020 року на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 18.09.2020 року про витребування доказів, Перша Ужгородська державна нотаріальна контора повідомила, що спадкова справа за померлим [INFO] [PERSON] заведена за претензією кредитора АТ «Індекс Банк», ніхто із спадкоємців із заявами на прийняття спадщини не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою\~статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої\~статті 1281 ЦК України\~кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених\~статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої\~статті 1282 ЦК України. Вказаний висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 18.09.2019 року у справі № 6406274/16-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. В рамках розгляду цивільної справи № 712/15962/12 судом було встановлено, відповідач [PERSON] прийняв спадщину, оскільки на момент смерті позичальника [PERSON] проживав разом з ним в [ADDRESS] , що підтверджувалося довідкою ТОВ «Житло Сервіс» № 74 від 12.06.2012 року в протягом шести місяців не заявив про відмову від спадщини. Згідно приписів ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу\~він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої\~статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята\~статті 1268 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя\~статті 1296 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до\~статті 1296 ЦК України\~є його правом, а не обов`язком, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми\~статті 1282 ЦК України\~щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. Обґрунтовуючи підстави позову, банк посилався на те, що [PERSON] відповідно до частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що встановлено рішення суду від 08.11.2013 року в рамках розгляду цивільної справи № 712/15962/12. Однак, суд констатує, що відповідач [PERSON] є не єдиним спадкоємцем [PERSON] , що проживав з ним на день смерті, про що позивачу було достеменно відомо. Суд приходить до вказаного висновку з огляду на те, що у доданих до матеріалів справи доказів, позивачем було надано згадану вище Претензію до спадкоємців АТ «Ідея Банк» від 22.01.2010 року № 113, де такими зазначено [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] . Суд констатує, що вказаний факт, ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», будучи правонаступником АТ «Ідея Банк» перевірено не було. Однак, даний факт не може бути залишено поза увагою суду при розгляді даної справи. Окрім того, позивачем до позовної заяви було додано Інформаційну довідку № 80367482 від 15.02.2017 року, з якої вбачається, що померлому [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить житлова квартира за адресою: [ADDRESS] . Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Обгрунтовуючи позовну вимогу про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 19245,90 дол. США позивач зазначає про те, що відповідачем успадковано майно за померлим [PERSON] , а саме житлову квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно із\~статтею 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва. Для всіх спадкоємців, як за законом, так і за заповітом, існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця. Слід підкреслити, що спадкоємці несуть саме часткову відповідальність, а не солідарну. Позивачем до матеріалів справи було надано Звіт про незалежну оцінку реєстраційний № 17-01/2018/1, здійсненого оцінювачем [PERSON] ПП «Ві Ай Пі Департамент», з якого вбачається, що станом на 17.01.2018 року вартість квартири за адресою: [ADDRESS] становить 1003000 грн. Однак, суд відкидає наданий позивачем Звіт про незалежну оцінку реєстраційний № 17-01/2018/1 як належний та допустимий доказ вартості спадкового майна, з огляду на наступне. Так,\~ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Частиною 6\~ст. 106 ЦПК України\~зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5\~ст. 106 ЦПК України\~у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Разом з тим, у Звіт про незалежну оцінку реєстраційний № 17-01/2018/1 не є висновком експерта, такий зроблено не для подання до суду, а для подальшого прийняття управлінських рішень ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», окрім того, відсутні відомості про те, що експерт повідомлений про кримінальну відповідальність. Такж, із вказаного Звіту вбачається, що такий було складено без безпосереднього дослідження його об`єкта, а саме у звіті зазначено, що об`єкт майна, що є предметом оцінки, не інспектований особисто, а у процесі оцінки фахівцями виконавця на підставі документації та фотоматеріалів, отриманих від замовника, вивчені ринкові дати та зрою лені відповідні розрахунки у рамках порівняльного методичного підходу. Окрім того, суд вважає за необхідним констатувати, що в межах розгляду даної справи ухвалою суду від 30.11.2017 року постановлено призначити по справі оціночно будівельну експертизу, проведення якої було доручено ПП «Ві Ай Пі Департамент». Однак, вказана ухвала листом директора ПП «Ві Ай Пі Департамент» Хмара С.М. була повернуто до суду з тих підстав, що дана компанія не є суб`єктом судово експертної діяльності в порядку ст. 7 ЗУ «Про судову експертизу». Відповідно до\~ст. 78 ЦПК України\~суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З огляду на вищевикладене, суд констатує, що наданий представником позивача Звіт про незалежну оцінку реєстраційний № 17-01/2018/1 не може бути належним та допустимим доказом у справі в підтвердження дійсної вартості спадкового майна житлової квартири за адресою: [ADDRESS] ). Даний висновок щодо оцінки доказів сформовано у постанові Великої Палати ВС від 18.12.2019 року з розгляду справи 522/1029/18, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляд даної справи. Як було вище зазначено, згідно Інформаційної довідки № 80367482 від 15.02.2017 року житлова квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що згідно приписів ст. 370 ЦК України свідчить про рівність часток всіх співвласників. З огляду на вище викладене, враховуючи рівність часток всіх співвласників у даній житловій квартирі, суд констатує, що померлому боржнику [PERSON] належала тільки 1/4 частина вказаної квартири, яка успадкувалася всіма спадкоємцями в рівних частках. А тому, твердження позивача про те, що відповідач [PERSON] прийняв у спадок в цілому житлову квартиру за адресою: [ADDRESS] не відповідає дійсним обставинам справи. Окрім того, матеріали справи не містять жодного належного доказу про те, що відповідач є єдиним спадкоємцем за померлим [PERSON] , натомість позивачем було додано до матеріалів справи Претензію до визначеного кола спадкоємців померлого, а саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які також проживають за адресою: [ADDRESS] . Причини, з яких позивач не звернувся у визначений законом строк до інших спадкоємців померлого [PERSON] суду невідомо, оскільки як було вище зазначено, представник позивача в судове засідання для надання особистих пояснень стосовно предмету даної справи на виклик суду неодноразово не з`являвся, надававши заяву про розгляд справи у його відсутності. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Відповідно до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом в оцінці поведінки та способу ведення справ банком враховується те, що він є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними у цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. Враховуючи, що предметом спору у цій справі є вимоги кредитора до спадкоємця про стягнення заборгованості, а матеріали справи містять відомості про можливе коло спадкоємців у кількості трьох осіб, ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»»\~зобов`язано було довести ті обставини, на які воно посилалося як на підставу свої вимог, тобто подати суду докази наявності у спадкодавця майна та його вартості, зазначити коло спадкоємців, які могли прийняти спадщину за померлим [PERSON] , а у випадку неможливості надати такі докази - заявити клопотання про їх витребування. Таким чином, покладення тягаря повернення заборгованості спадкодавця тільки на одного спадкоємця є надмірним та неправомірним, оскільки законодавством чітко визначено межі задоволення вимог кредитора спадкоємцями, а саме якщо спадкоємців декілька, кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Враховуючи те, що представником позивача не зазначено коло інших можливих спадкоємців, кожен з яких відповідає за боргові зобов`язання спадкодавця у межах їх частки, не зазначено дійсний обсяг спадкового майна та його вартість, що дозволило б суду визначити тим самим межі відповідальності відповідача за заявленою сумою в розмірі 19245,90 дол. США, суд приходить до переконання, що наявні матеріалах справи докази не підтверджуються правову підставу заявлених вимог до [PERSON] , у зв`язку з чим, в задоволенні даного позову слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed