Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», надалі позивач, звернулося до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], надалі відповідач, третя особа на стороні відповідача [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором №11/261-К від 12.07.2007 року в сумі 31598,80 доларів США та судові витрати по справі. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем покладених на нього умовами договору поруки зобовязань щодо своєчасної сплати сум кредиту, в звязку з чим виникла заборгованість і є правові підстави для звернення до суду про стягнення заборгованості. В судове засідання представник позивача не зявився, подавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. 12 липня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк») та [PERSON] (позичальник) був укладений кредитний договір №11/261-К з Додатком 1 (графіком погашення заборгованості по кредиту) за умовами якого відповідач отримав строковий кредит у розмірі 50000 доларів США, із кінцевим терміном повернення - 11.07.2027 року. Кредитний договір передбачає надання кредиту за плату: процентна ставка - 13,45% річних (п. 1.1. Кредитного договору ). У випадку користування кредитом понад встановлений строк (прострочення) встановлюється подвійна облікова ставка НБУ. Боржник зобов'язався сплачувати заборгованість згідно п. 4.4., 4.5. Кредитного договору, так погашення відсотків здійснюється не пізніше 10-го числа наступного за завітним місяцем, погашення заборгованості по кредиту здійснюється відповідно до Графіку погашення (Додаток №1 до Кредитного договору). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що кредитором повністю виконано зобовязання перед відповідачем, який одержав кредит в сумі 50000 доларів США, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 144_17 від 13.07.2007р. Проте [PERSON] не виконує належним чином взятих на себе згідно кредитного договору зобов'язань в частині повернення кредиту, що стверджується розрахунком заборгованості. За період обслуговування позичальника, було укладено додаткові угоди між Банком та позичальником [PERSON] та внесено зміни до Кредитного договору, зокрема: *згідно Додаткової угоди б/н від 11.03.2008р. (надалі - Додаткова угода 1) до Кредитного договору внесено зміни в порядок нарахування та погашення заборгованості; *згідно Додаткової угоди б/н від 10.05.2009р. (надалі Додаткова угода 2) до Кредитного договору внесено зміни в розміри процентних ставок так починаючи: з 10.05.2009р. до 24.05.2009р. діє процентна ставка 6,58% річних. За користування понад встановлений строк встановлюється підвищена відсоткова ставка в розмірі 40,35% річних. (п.п 1.1.1 Додаткової угоди 2); починаючи з 25.05.2009р. по 09.05.2010р. діє процентна ставка 13,93% річних. За користування понад встановлений строк встановлюється підвищена відсоткова ставка в розмірі 40,35% річних (п. 1.1.3 Додаткової угоди 2.); *згідно Додаткової угоди б/н від 25.05.2009р. (надалі - Додаткова угода 3) до Кредитного договору внесено зміни в розміри процентних ставок так починаючи: з 25.05.2009р. до 09.05.2010р. діє базова відсоткова ставка 6,58 % річних (п.п 1.1.1 Додаткової угоди 3). За користування понад встановлений строк нараховується процентна ставка в розмірі базової ставки (6,58%, п.1 Застосування термінів): починаючи з 10.05.2010р. по 09.05.2015р. діє процентна ставка 8,24% річних. За користування понад встановлений строк нараховується процентбазова процентна ставка в розмірі 8,24% річних (п. 1.1.2 Додаткової угоди 2). Разом з тим, сторони погодили, що за Кредитним договором починаючи з 10.05.2015 року встановлюється процентна ставка у розмірі базової процентної ставки - 6,58 %, (п.1 Додаткової угоди 3), збільшеної на 6,87 % річних, що фактично становить 13,45% річних. За користування понад встановлений строк нараховується процентна ставка в розмірі базової підвищеної процентної ставки 14,58%, (п.1 Додаткової угоди 3), збільшеної на 6,87% річних, що фактично становить 21,45% річних. Окрім того, відповідно до п.2.5. Додаткової угоди 3, сторонами погоджено графік погашення кредиту (Додаток 1 до Додаткової угоди 3), та відповідно до п.п. 2.6. Додаткової угоди 3 строк повернення кредитних коштів встановлено до 10.08.2027 року. За нормами ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник зобовязувався повертати кошти частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився та сплати процентів. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. В обумовлений термін кредитні кошти за Кредитним договором боржник [PERSON] не повернула, щомісячну сплату відсотків за користування кредитом не сплачує, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №11/261-К, станом на 17.04.2015 року, прострочена заборгованість становила 5228,80 доларів США, з яких: 1795,99 доларів США - сума простроченої заборгованості по кредиту; 3432,81 доларів США - сума прострочених відсотків. Враховуючи, що боржник не сплачує кредит та відсотки в строки та розмірах, визначених у Додаткових угодах, що привело до виникнення заборгованості в сумі 5228,80 доларів США, то у відповідності до п.п. 9.1. Кредитного договору, п.п. 1.1.1.-1.1.3. Додаткової угоди 2, п.п. 1.1.1-1.1.4 Додаткової угоди 3, банком нарахована підвищена відсоткова ставка у розмірі 159,57 доларів США. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу, та передбачено п.п. 5.2.5. Додаткової угоди №3, а тому у позивача виникло право вимоги сплати частини кредиту, яка стягується достроково, в сумі 12983,28 доларів США. Однак, як вбачається із матеріалів справи позичальник [PERSON] не належним чином виконувала покладені на неї умовами кредитного договору зобовязання в частині своєчасної сплати кредитних платежів. Згідно розрахунків банку, станом на 17.04.2015 року, загальна заборгованість боржника перед банком по Кредитному договору становить 31598,80 доларів США, з яких: 1795,99 доларів США - сума простроченої заборгованості по кредиту; 26210,43 доларів США - сума дострокового стягнення кредиту; 3432,81 доларів США сума прострочених відсотків; 159,57 доларів США - сума підвищеної процентної ставки. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. На забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору між Банком та [PERSON] укладено договір поруки №11/261-п від 12.07.2007р. та Додаткову угоду б/н від 25.05.2009р. до Договору поруки, за умовами якого, поручитель зобов'язується перед позивачем відповідати за невиконання відповідачем в повному обсязі зобов'язань, що випливають з Кредитного договору. В силу статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. На адресу як позичальника, так і поручителя [PERSON] 03.10.2014р. була направлена вимога про оплату суми заборгованості, яка залишена поручителем без належного реагування та задоволення. Згідно зі ст. 524 ЦК зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України -гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно з ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до абз. 3 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 роз'яснено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст. 192 ЦК, ч. 3 ст. 533 ЦК, Декрет № 15-93). У роз'ясненнях, наданих у п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Враховуючи вищенаведене та правові позиції Верховного Суду України і Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд приходить до висновку, що чинному законодавству України не суперечить стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором №11/261-К від 12.07.2007 року в розмірі 31598,80 доларів США підлягають до задоволення як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем. Посилання відповідачем на квитанції по сплату позичальником [PERSON] кредитних платежів до уваги в даному випадку не приймається, оскільки Банком заявлена сума до стягнення з розрахунку станом на 17.04.2015р., в який включені подані квитанції. Додані квитанції, які датовані 30.06.2015р. та 19.05.2015р. про сплату [PERSON] 200 доларів США не впливають на суть рішення та суму боргу, який розрахований станом на 17.04.2015р. і заявлений до стягнення Банком, а вказані сплачені суми позичальником будуть зараховуватися до стягненої суми боргу. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по справі в розмірі 3654,00 грн. сплачених витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved