Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області в інтересах малолітньої [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Дергачівська місцева прокуратура про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на обліку служби у справах дітей райдержадміністрації від 13.06.2016 року перебуває малолітня дитина [PERSON], [INFO], як така, що опинилась у складних життєвих обставинах у із вчиненням над нею фізичного насилля матір'ю. Мати дитини громадянка [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Батько дитини [PERSON], [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS]. Батьки разом не проживають довгий час. До служби у справах дітей райдержадміністрації 13.06.2016 року надійшло повідомлення від Дергачівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про те, що 11.06.2016 року о 20.00 годині фахівцю із соціальної роботи Дергачівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді [PERSON] від працівника Черкасько- Лозівської сільської ради [PERSON] надійшла інформація щодо можливого скоєння фізичного насилля над малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], яка ввечері була на дитячому майданчику та на тілі якої були видні синці. Під час вечірнього відвідування фахівцем із соціальної роботи Дергачівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді сім 'ї за місцем проживання дитини за адресою: [ADDRESS], було з 'ясовано, що дитина знаходиться вдома без дорослих, зі слів малолітньої було зрозуміло, що тілесні ушкодження їй нанесла мати громадянка [PERSON], [INFO], з яких причин дівчинка не пояснила. По даному факту фахівцем із соціальної роботи Дергачівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було здійснено дві спроби викликати представників Дергачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області, але на даний виклик відділ поліції не відреагував. З метою з'ясування вищезазначених обставин матір дитини [PERSON], [INFO], було викликано до служби у справах дітей райдержадміністрації. В ході бесіди стало відомо, що тілесні ушкодження своїй малолітній дочці [PERSON], [INFO], вона нанесла в профілактичних цілях. Також було проведено бесіду з батьком малолітньої дитини [PERSON], з пояснень якого стало відомо, що він з сім'єю не проживає, та те, що дівчинка ніколи не скаржилася на те, що її б 'є мати. Службою у справах дітей райдержадміністрації було направлено повідомлення зацікавленим службам та відділам для вжиття відповідних заходів та проведення профілактичної роботи щодо встановлення факту вчинення насильства над малолітньою дитиною. На підставі заяви [PERSON] та за клопотанням служби у справах дітей райдержадміністрації малолітню дитину [PERSON] було влаштовано до дитячого відділення Комунального закладу охорони здоров'я районного територіального етичного об'єднання «Дергачівська центральна районна лікарня» з подальшим оздоровленням у санаторії міста Харкова. При огляді дитини лікарем було засвідчено чисельні тілесні ушкодження малолітньої дитини. Факт вчинення насилля у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO], матір'ю дитини [PERSON] було встановлено. До служби у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації звернулася [PERSON] з письмовою заявою про позбавлення її батьківських прав у відношенні малолітньої дитини, у зв'язку з тим, що мати не знаходить спільної мови з донькою. Працівниками служби у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації було проведено профілактичну роботу з батьком дитини [PERSON] щодо влаштування до його сім'ї на виховання його малолітньої дочки, але батько дитини відмовився та написав заяву, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав у відношенні малолітньої дитини. За інформацією Черкасько-Лозівської сільської ради в сім'ї [PERSON] завжди існували проблеми у вихованні малолітньої дитини, мати дитини офіційно не працює, перебивається тимчасовими заробітками, часто змінює співмешканців. За інформацією Черкасько-Лозівської загальноосвітньої школи, батько дитини [PERSON] за час навчання дитини у школі з 'явився лише один раз. Фактично ніякої участі як моральної, так і матеріальної у вихованні дитини не приймав. З дитиною не спілкувався. Мати дитини [PERSON] за останній рік навчання дитини у навчальному закладі з'явилася лише один раз, участі у житті класу вона ніколи не приймає. Малолітня дитини часто приходила до школи у брудному одязі і та з немитим волоссям, останнім часом мати не давала дитині кошти на харчування у шкільній їдальні, тому дитина часто була голодна. Отже, можна зробити висновок, що громадянка [PERSON] не використала свій потенціал та ресурси для вирішення власних проблем, знехтувала усіма рекомендаціями, які надавалися їй компетентними органами. Батько взагалі не схотів займатися вихованням доньки та брати відповідальність за її долю. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення батьків від виховання дитини, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення батьків до своїх батьківських обов'язків. Названі дії у відповідності до статті 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до частини 4 пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. В пункті 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, пі кування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею цивільновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до статей 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей вони можуть бути позбавлені батьківських прав (ст. 164 Сімейного кодексу України). З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини вважаємо за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідачів батьківських прав. Представник позивача служби у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації Харківської області у судове засідання не з'явилася, у поданій до суду заяві не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати за її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви, в яких позов визнають та не заперечують про позбавлення їх батьківських право у відношенні малолітньої доньки, просять справу розглядати за їх відсутністю, тому суд вважає за можливе розглядати справу по суті у відсутності відповідачів. Представник третьої особи: прокурор Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати за її відсутності. Суд, вивчивши надані суду докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи 10 жовтня 2004 року відповідач [PERSON] народила доньку [PERSON]. Мати дитини відповідачка [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Батько дитини відповідач [PERSON], [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS]. Батьки разом не проживають довгий час. До служби у справах дітей райдержадміністрації 13.06.2016 року надійшло повідомлення від Дергачівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про те, що 11.06.2016 року о 20.00 годині фахівцю із соціальної роботи Дергачівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді [PERSON] від працівника Черкасько- Лозівської сільської ради [PERSON] надійшла інформація щодо можливого скоєння фізичного насилля над малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], яка ввечері була на дитячому майданчику та на тілі якої були видні синці. Під час вечірнього відвідування фахівцем із соціальної роботи Дергачівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді сім 'ї за місцем проживання дитини за адресою: [ADDRESS], було з'ясовано, що дитина знаходиться вдома без дорослих, зі слів малолітньої було зрозуміло, що тілесні ушкодження їй нанесла мати громадянка [PERSON], [INFO], з яких причин дівчинка не пояснила. По даному факту фахівцем із соціальної роботи Дергачівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було здійснено дві спроби викликати представників Дергачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області, але на даний виклик відділ поліції не відреагував. З метою з'ясування вищезазначених обставин матір дитини громадянку [PERSON], [INFO], було викликано до служби у справах дітей райдержадміністрації. В ході бесіди стало відомо, що тілесні ушкодження своїй малолітній дочці [PERSON], [INFO], вона нанесла в профілактичних цілях. Також було проведено бесіду з батьком малолітньої дитини громадянином [PERSON], з пояснень якого стало відомо, що він з сім'єю не проживає, та те, що дівчинка ніколи не скаржилася на те, що її б 'є мати. Службою у справах дітей райдержадміністрації було направлено повідомлення зацікавленим службам та відділам для вжиття відповідних заходів та проведення профілактичної роботи щодо встановлення факту вчинення насильства над малолітньою дитиною. На підставі заяви відповідача [PERSON] та за клопотанням служби у справах дітей райдержадміністрації малолітню дитину [PERSON] було влаштовано до дитячого відділення Комунального закладу охорони здоров'я районного територіального етичного об'єднання «Дергачівська центральна районна лікарня» з подальшим оздоровленням у санаторії міста Харкова. При огляді дитини лікарем було засвідчено чисельні тілесні ушкодження малолітньої дитини. Факт вчинення насилля у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO], матір'ю дитини відповідачкою [PERSON] було встановлено. До служби у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації звернулася відповідачка [PERSON] з письмовою заявою про позбавлення її батьківських прав у відношенні малолітньої дитини, у зв'язку з тим, що мати не знаходить спільної мови з донькою. Працівниками служби у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації було проведено профілактичну роботу з батьком дитини відповідачем [PERSON] щодо влаштування до його сім'ї на виховання його малолітньої дочки, але батько дитини відмовився та написав заяву, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав у відношенні малолітньої дитини. За інформацією Черкасько-Лозівської сільської ради відповідач [PERSON] офіційно не працює, перебивається тимчасовими заробітками, часто змінює співмешканців, веде аморальний спосіб життя. За інформацією Черкаськолозівської загальноосвітньої школи, батько дитини [PERSON] за час навчання дитини у школі з 'явився лише один раз. Фактично ніякої участі як моральної, так і матеріальної у вихованні дитини не приймав. З дитиною не спілкувався. Мати дитини [PERSON] за останній рік навчання дитини у навчальному закладі з'явилася лише один раз, участі у житті класу вона ніколи не приймає. Малолітня дитини часто приходила до школи у брудному одязі і та з немитим волоссям, останнім часом мати не давала дитині кошти на харчування у шкільній їдальні, тому дитина часто була голодна. Отже, можна зробити висновок, що громадянка [PERSON] не використала свій потенціал та ресурси для вирішення власних проблем, знехтувала усіма рекомендаціями, які надавалися їй компетентними органами. Батько взагалі не схотів займатися вихованням доньки та брати відповідальність за її долю. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення батьків від виховання дитини, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення батьків до своїх батьківських обов'язків. Відсутність батьківської турботи по відношенню до своїх дітей суперечить нормам статей 150,155 Сімейного кодексу України та статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», де чітко визначено, що батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх духовний та моральний розвиток, навчання. Створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, готувати їх до самостійного життя. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Дергачівської райдержадміністрації та винесено висновок від 10.03.2016 року про доцільність позбавлення їх батьківських прав у відношенні їх неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO]. Згідно п.2 ст.164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, є однією з підстав позбавлення батьківських прав. Оскільки відповідачі по справі повністю ухиляються від виховання та забезпечення своєї неповнолітньої дитини, то суд вважає за можливе позов задовольнити, позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав у відношенні доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідачів аліменти по ? частині з кожного з усіх видів їх заробітної плати щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.ст.150, 155, 164, 165, 180, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved