Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2014 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «БМБ Маргарин» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, що заподіяна внаслідок порушення трудового законодавства, позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «БМБ Маргарин» на користь [PERSON], невиплачену заробітну плату при звільненні у сумі 436 гривень 42 коп. та моральну шкоду у сумі 150 гривень. 25 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі, оскільки стосовно позовної вимоги про стягнення на її користь середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку не ухвалено рішення. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення не ухвалено рішення. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] просила суд стягнути з ТОВ «БМБ Маргарин» на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день винесення судом рішення, однак суд не прийняв рішення в частині цієї позовної вимоги. На підставі ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно із пункту 5 вищевказаного порядку нарахування виплат у випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. З матеріалів справи вбачається, що за два останні місяці, які передували дню звільнення позивачки [PERSON] її середній місячний заробіток становив 3290 грн. 86 коп. (квітень 2014 р. 1447, 40 грн. + травень 2014 р. 1843, 46 грн. : 29 робочих днів за два місяці), з чого випливає що середньоденний заробіток становить 113, 48 грн. Затримка розрахунку становить 72 робочі дні, а тому на користь позивачки належить стягнути 8170 грн. 56 коп. середнього місячного заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, тобто по день ухвалення рішення (113, 48 грн. х 72 р.д.) за відрахуванням сум податкових виплат з заробітної плати, що становить 6572, 40 грн.

Outcome: approved