Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Свої вимоги до суду позивач мотивувала тим, що водій [PERSON] 24.04.2014 року у м. Бар Вінницької області, на перехресті вулиць Калініна та Врублевського, керуючи автомобілем «Opel Vectra» державний номерний знак 13231ХК, не обрав безпечну швидкість, допустив занос автомобіля з виїздом на зустрічну смугу руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON] який рухався у зустрічному напрямку по правій смузі руху, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Потерпіла [PERSON] була госпіталізована до Барського РЦ ПМСД, а потім у неврологічне відділення КУ «Барська ЦРЛ». Згідно висновку судово-медичного експерта № 83 від 30.07.2014 року отриманні [PERSON] тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розрад здоровя. Постановою Барського районного суду Вінницької області від 19.05.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та накладено адміністративне стягнення. На відновлення здоровя позивачем витрачено 503,65 грн. На ремонт автомобіля витрачено 33858,06 грн. Загалом позивачу [PERSON] «Страхова компанія «Провідна»» відшкодовано 29796,73 грн. Невідшкодованою залишається сума збитків 4061,33 грн. Тому, позивач просила суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] «Страхова компанія «Провідна»» 4061,33 грн. шкоди завданої внаслідок здійснення ремонту автомобіля; з [PERSON] 30\~000 грн. завданої моральної шкоди та 1000 грн. понесених судових витрат на оплату правової допомоги. У судовому засіданні позивач [PERSON] збільшила позовні вимоги. Просила суд стягнути з [PERSON] «Страхова компанія «Провідна»» 10860,64 грн. шкоди завданої внаслідок здійснення ремонту автомобіля; стягнути з [PERSON] 30\~000 грн. завданої моральної шкоди та 1000 грн. понесених судових витрат. У судовому засіданні позивач [PERSON] зменшила позовні вимоги. Просила суд провадження в справі в частині стягнення шкоди з [PERSON] «Страхова компанія «Провідна»» закрити у звязку з відмовою від позову. Просила суд стягнути з [PERSON] 5860,64 грн. шкоди завданої внаслідок здійснення ремонту автомобіля; 30\~000 грн. завданої моральної шкоди та 1000 грн. понесених судових витрат. У судовому засіданні позивач [PERSON] збільшила позовні вимоги. Просила суд стягнути з [PERSON] 6794,44 грн. шкоди завданої внаслідок здійснення ремонту автомобіля; 30\~000 грн. завданої моральної шкоди та понесені судові витрати. У судовому засіданні позивач [PERSON], представники позивача [PERSON] та адвокат [PERSON] остаточні змінені позовні вимоги підтримали повністю та наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, пояснивши суду, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третіх осіб. Між [PERSON] та Страховою компанією «Провідна» укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підставі якого, транспортний засіб відповідача був застрахований, що дало змогу в такий спосіб відшкодувати, завдані збитки. Як вбачається із позовної заяви витрати на ремонт автомобіля у Позивача склали 28858,06 гривень, страховиком, згідно квитанцій, які містяться у матеріалах справи, та на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, було відшкодовано 29 797,42 гривні. Таким чином, страховиком було повністю відшкодовано майнову шкоду, що була завдана майну потерпілого. Витрати на правову допомогу та моральна шкода задоволенню не підлягають, оскільки такі витрати повинна нести страхова компанія. Відповідачем застраховано свою відповідальність в межах 50 000,00 грн., тому розмір шкоди, яка заявлена у позові, покривається лімітом страхового відшкодування. Ухвалою Барського районного суду від 05.08.2015 року провадження в цивільній справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] «Страхова компанія «Провідна»» про відшкодування шкоди закрито у звязку з відмовою позивача від позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі технічного паспорту є власником автомобіля [NUMBER]. Водій [PERSON] 24.04.2014 року у м. Бар Вінницької області, на перехресті вулиць Калініна та Врублевського, де головна дорога змінює свій напрямок на крутому повороті, керуючи автомобілем «Opel Vectra» державний номерний знак 13231ХК, не обрав безпечну швидкість, допустив занос автомобіля з виїздом на зустрічну смугу руху, чим порушив п.п. 12.1, 11.3, 16.14 ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON] який рухався у зустрічному напрямку по правій смузі руху, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Потерпіла [PERSON] була госпіталізована до Барського РЦ ПМСД, а потім у неврологічне відділення КУ «Барська ЦРЛ». Згідно висновку судово-медичного експерта № 83 від 30.07.2014 року отриманні [PERSON] тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розрад здоровя. Постановою Барського районного суду Вінницької області від 19.05.2014 року яка змінена постановою Апеляційного суду Вінницької області від 24.07.2014 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП України. Між [PERSON] та [PERSON] «Страхова компанія «Провідна»» укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підставі якого транспортний засіб відповідача «Opel Vectra» державний номерний знак 13231ХК був застрахований на підставі полісу АС/4631423 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Подія цього ДТП страховою компанією визнана страховим випадком. Відповідно до страхового полісу позивач [PERSON] 28.04.2014 року звернулася із заявою до [PERSON] «Страхова компанія «Провідна»» про виплату її страхового відшкодування. В заяві про виплату страхового відшкодування позивач зазначила, що бажає отримати відшкодування по калькуляції складеній спеціалістом [PERSON] «Страхова компанія «Провідна»». З розміром та способом визначення страхового відшкодування за розрахунком страховика [PERSON] була згодна. Встановлену страховою компанією суму спричинених при ДТП майнових збитків позивач [PERSON] не оскаржувала та погодилася з нею. [PERSON] «Страхова компанія «Провідна»» виплатила позивачу [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 22997,42 грн., що підтверджується оглянутими у судовому засіданні квитанціями та довідкою КБ «Приватбанк». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників». Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третіх осіб». Полісом АС/4631423 забезпечений транспортний засіб автомобіль «Opel Vectra» державний номерний знак 13231ХК та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) 50 000,00 гривень. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)». Оскільки загальна сума витрат, які понесені позивачем для відновлювального ремонту автомобіля, не перевищує встановлений полісом ліміт, то різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою не виникає та повністю покривається лімітом страхової суми, оскільки цивільно-правова відповідальність на момент настання ДТП була застрахована відповідачем. Відповідно до п. 9.1. Закону «Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування». В ст. 29 даного Закону зазначено, що «У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки». Статтею 979 ЦК України зазначено, що за договором страхування, одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору». Відповідно до ст. 23, ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в рамках заявлених вимог в залежності від характеру та об'єму спричинених потерпілому фізичних та моральних страждань, з урахуванням в кожному окремому випадку ступені вини відповідача і інших обставин. Зокрема, враховуються характер та тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, наслідки тілесних ушкоджень, значних вимушених змін в його життєвих та виробничих відношеннях. В судовому засіданні встановлено, що неправомірними діями відповідача [PERSON] у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою позивачу було спричинено моральну шкоду, яка виразилася в тому, що при ДТП позивач перенесла моральні страждання, була госпіталізована до Барського РЦ ПМСД та у неврологічне відділення КУ «Барська ЦРЛ». Згідно висновку судово-медичного експерта № 83 від 30.07.2014 року отриманні [PERSON] тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розрад здоровя. 16.05.2014 року стан позивачки значно покращився, в результаті чого експерт прийшов до висновку, що розлад здоровя був короткочасним, лист тимчасом непрацездатності був закритим, 17.05.2015 позивачу рекомендовано приступити до роботи, оскільки протипоказань не немає. Крім того, позивач була вимушена знаходити час та грошові кошти для ремонту свого автомобіля, тривалий час була позбавлена можливості користуватися належним її автомобілем. Всі ці обставини порушили її нормальний спосіб життя. В рахунок відшкодування моральної шкоди позивач просила стягнути з відповідача 30000 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи ступінь перенесених позивачем моральних страждань, вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 30000грн. необґрунтовано. З урахуванням розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. Вимога позивача про стягнення з відповідача понесених нею судових витрат на оплату правової допомоги адвоката задоволенню не підлягає, оскільки [PERSON] не надала суду доказів такої оплати. У відповідності до ст.ст. 79,88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 350 грн., оскільки вони підтвердженні квитанцією від 26.03.2015 року.

Outcome: partial