Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивач) подав до суду позовну заяву до територіальної громади міста Ходорова в особі Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області (відповідач), в якій просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті його троюрідного брата [PERSON] , який помер [INFO] право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які знаходяться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 68,4 кв.м., житловою площею 45,1 кв.м. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що тещі його троюрідного брата [PERSON] на праві особистої власності належав житловий будинок, господарські будівлі і споруди в [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. На випадок своєї смерті вона 06.07.1989 склала заповіт, яким належний їй житловий будинок заповіла [PERSON] . Як спадкоємець за заповітом [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а саме: користувався вказаним житловим будинком, доглядав та утримував його, оплачував комунальні платежі, однак спадкових прав на спадкове майно у встановленому законом порядку не оформив та не отримав свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] [INFO] помер його брат [PERSON] . На випадок смерті [PERSON] заповіту не залишив, а тому спадкування здійснюється за законом. Через відсутність спадкоємців першої-четвертої черг він, будучи троюрідним братом спадкодавця [PERSON] , як спадкоємець п`ятої черги за законом прийняв спадщину, отримавши за місцем відкриття спадщини [INFO] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на частину належного йому майна, яке складається з квартири [ADDRESS] . Окрім цього, до складу спадкового майна, яке належало спадкодавцю входить житловий будинок, господарські будівлі і споруди в [ADDRESS] , який фактично він успадкував, однак своїх спадкових прав не оформив. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, йому відмовлено у оформлені спадщини, оскільки відсутні документи, що підтверджують виникнення права власності у спадкодавця [PERSON] на вказане нерухоме майно. Відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с. 40), в якому зазначив, що Ходорівська міська рада заперечує стосовно позовних вимог, так як до позовної заяви позивачем не додано жодних документів, що підтверджують виникнення права власності на нерухоме майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] у спадкодавця (померлого [INFO] ) - [PERSON] , [INFO]. Позивач у судове засіданні не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак у відзиві просить суд розглядати справу за його відсутності. Заяви та клопотання учасників справи. Позивач подав клопотання та заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.37, 48). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 18.08.2020 прийнято справу до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.32-33). Ухвалою підготовчого засідання від 12.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.42-43). Ухвалою від 15.02.2021 відкладено розгляд справи (а.с.45). Ухвалою судового засідання від 11.05.2021 судом постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.49). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.12). 02.02.1937 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (актовий запис №2) і після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про одруження [NUMBER] від 25.04.1963 (а.с. 13). [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.04.1955 [NUMBER] (а.с.15). Згідно з свідоцтвом про народження [NUMBER] від 02.08.1952 [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.08.1968 (а.с.11). Відповідно до заповіту, складеного 06.07.1989 в м. Ходорів, [PERSON] належний їй житловий будинок разом з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] заповіла [PERSON] (а.с.17). [PERSON] померла [INFO] у м. Ходорів Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 15.10.1990 (а.с.16). Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 04.11.2019, у спадковому реєстрі наявна інформація про заповіт, складений [PERSON] , а також відсутня інформація про заведення спадкової справи після її смерті (а.с.18, 19). Як видно з технічного паспорта від 09.08.2019 та довідки Стрийського МБТІ від 16.08.2019 №1591, за адресою: [ADDRESS] розташований будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 68,4 кв.м., житловою площею 45,1 кв.м. Право власності на об`єкт нерухомого майна зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 06.06.1950 Ходорівським Міськкомунгоспом на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15.05.1990 Дрогобицькою облконторою, реєстр №8653/12, зареєстровано у реєстровій книзі №1 за реєстровим №10 (а.с.23-27, 28). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2019 спадкоємцем майна [PERSON] , а саме: квартири [ADDRESS] є його троюрідний брат [PERSON] , [INFO] (а.с. 22). [PERSON] помер [INFO] у м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.01.2019 (а.с.21). Згідно з довідкою, виданою КП «Ходорівський УКГ» №859 від 04.11.2019, [PERSON] до дня смерті [INFO] проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] одна. [PERSON] , зять померлої, після смерті займався її похоронами, доглядав та утримував житловий будинок, оплачував комунальні платежі, тобто вступив в управління і володіння спадковим майном (а.с.20). Відповідно до постанови приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу від 17.07.2019 Кіндрись М.П. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] (а.с.29). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (даної - ЦК УРСР), Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК України). Так, згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Норма статті 525 ЦК УРСР передбачає, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до статті 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Приписами частин 1 та 2 статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з положеннями частин 1 та 3 статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Нормами частини 1 статті 1265 ЦК України передбачено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно з частиною 1 та 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Приписами частини 3 статті 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно з якими відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, в тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що житловий будинок, разом з господарськими будівлями та спорудами, по [ADDRESS] належав на праві приватної власності [PERSON] , яка за життя зробила особисте розпорядження - склала заповіт, яким заповіла цей житловий будинок разом з господарськими будівлями та спорудами [PERSON] . Після смерті [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина, до складу якої входив вказаний вище житловий будинок разом з господарськими будівлями та спорудами, право приватної власності на яке належало спадкодавиці [PERSON] і не припинилося внаслідок її смерті. Спадкоємець за заповітом [PERSON] після смерті [PERSON] займався її похоронами, доглядав та утримував зазначений житловий будинок, оплачував комунальні платежі, таким чином, на переконання суду, вчинив дії, що свідчать про прийняття ним спадщини у розумінні статті 549 ЦК УРСР. За життя [PERSON] юридично спадщину не оформив (не отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом та не зареєстрував право власності на житловий будинок, разом з господарськими будівлями та спорудами, по [ADDRESS] ) та особистого розпорядження не зробив. Однак, з цього приводу суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що тлумачення норм частини 1 статті 1216 та частини 5 статті 1268 ЦК України свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права. За наведених обставин, суд зазначає, що відсутність у [PERSON] свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] не є перешкодою для реалізації позивачем [PERSON] права на прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Крім цього, суд звертає увагу на те, що факт неоформлення [PERSON] за життя свого права на спадкове майно після смерті [PERSON] не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у його спадкоємця [PERSON] , оскільки відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Такі висновки суду повністю узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, зробленими 14 серпня 2019 року у справі №523/3522/16-ц та 31 серпня 2020 року у справі №350/1850/17. З огляду на викладені обставини аргументи представника відповідача щодо невиникнення у спадкодавця [PERSON] права власності на нерухоме майно - житловий будинок, разом з господарськими будівлями та спорудами, по [ADDRESS] , суд вважає помилковими, оскільки довідка КП «Ходорівський УКГ» №859 від 04.11.2019 підтверджує прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] , а свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.07.2019 засвідчує своєчасне звернення [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, відсутність інших спадкоємців 1-4 черги та наявність у нього права на спадкування як спадкоємця п`ятої черги за законом, у зв`язку з чим ці аргументи до уваги не бере. Суд зауважує, що [PERSON] є спадкоємцем п`ятої черги за законом, так як є троюрідним братом спадкодавця [PERSON] , що беззаперечно підтверджується матеріалами справи. У визначений ЦК України строк він подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , тим самим вчинивши дії, які свідчать про бажання прийняти цю спадщину. Більше того, нотаріусом 05.07.2019 було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, яким фактично встановлено його право на спадкування за законом після смерті [PERSON] . Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 524, 525, 534, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статей 5, 392, 1216, 1218, 1223, 1258, 1265, 1268, 1296, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved