Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивачка) подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання як дружини, з якою проживає малолітня дитина, в розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликалася на те, що від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З жовтня 2019 вони з відповідачем проживають окремо. У зв`язку з малолітнім віком та постійною потребою у материнському догляді їхнього малолітнього сина вона перебуває у вимушеній відпустці по догляду за ним та не може виконувати трудові обов`язки, отримувати достатній дохід, а також належно і в повній мірі забезпечити власні потреби для найкращого піклування за дитиною. Кошти, що сплачуються органами соціального захисту як допомога при народженні дитини до досягнення нею трирічного віку, спрямовується на забезпечення якнайкращих умов для дитини, проте таких не вистачає для цілей покриття її витрат як матері, що доглядає малолітню дитину. Відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с.21-23), в обґрунтування якого покликаючись на те, що право на утримання (аліменти) має одне з подружжя, яке є непрацездатним, і яке не забезпечене прожитковим мінімумом. Позивачкою не надані належні та допустимі докази на підтвердження її доходу і що він не забезпечує повністю її потреб. Допомогу, яку він намагається дати, посилки вона з батьками відмовляється отримувати. Їхню дитину не допускають до зустрічей не тільки з ним, але і з його батьками. На сьогодні він перебуває на біржі праці, а коштів вистачить на забезпечення сина. Просить відмовити у задоволенні позову. У судовому засідання позивачка позов підтримала повністю. Представник позивачки позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просить суд позов задовольнити. Відповідач позов не визнав, суду пояснив, що оскільки їхній шлюб судом розірвано він не має сплачувати колишній дружині аліменти до досягнення дитиною трьох років. Представник відповідача позов не визнав, покликаючись на обставини, викладені у відзиві. Крім цього, суду зазначив, що рішенням суду, яке не набрало законної сили, з відповідача стягнуто аліменти на дитину у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач не працює, перебуває на обліку у Центрі зайнятості і отримує невелику допомогу. Також, відповідачем відкрито депозитний рахунок на ім`я дитини, на який він буде класти кошти. Заяв, клопотань учасниками справи не подано. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 17.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.16-17). Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08.02.2019 у Калуському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №35. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 08.02.2019 серії [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження від 01.07.2019 сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] , про що свідчать довідки Монастирецької сільської ради від 20.03.2020 та 02.07.2019 (а.с.10, 11). Згідно з довідкою Жидачівської районної філії Державного центру зайнятості №331 від 21.12.2020 [PERSON] перебуває на обліку як безробітний в Жидачівському РЦЗ з 30.10.2020 (а.с.27). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки (як дружини, з якою проживає дитина) реалізувати своє право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі - СК України). Так відповідно до положень частини 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Нормою частини 4 статті 84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з приписами частини 6 статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. Позивачка потребує утримання від чоловіка (батька дитини) до досягнення дитиною трьох років, однак той добровільно такого їй не надає. Надаючи оцінку аргументам сторони позивачки та відповідача суд зазначає, що сімейним законодавством передбачено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання чоловіком - батьком цієї дитини до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи працює дружина, а також незалежно від її матеріального становища, однак лише за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд зауважує, що відповідач не працює і перебуває на обліку у Центрі зайнятості як безробітний. Також, суд звертає увагу на те, що судовим рішенням, яке не набрало законної сили (рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 07.12.2020 у справі №443/399/20) з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Водночас, ці обставини, на переконання суду, не є достатніми підставами вважати, що відповідач неспроможний надавати матеріальну допомогу своїй дружині. Так, стороною відповідача не надано доказів і судом не встановлено у судовому засіданні фактичних обставин на підтвердження наявності у відповідача на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, або його непрацездатності чи наявності вад здоров`я, які утруднюють працевлаштування, або несення ним витрат, які викликані об`єктивними обставинами, і впливають на його матеріальний стан. Аргументи відповідача щодо відсутності підстав для стягнення з нього аліментів на користь дружини на її утримання у зв`язку із розірванням шлюбу є безпідставними, оскільки відповідно до вимог частини 6 статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, беручи до уваги відсутність достатніх та обґрунтованих підстав вважати, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу позивачці, тому суд доходить переконання в необхідності захисту права позивачки як дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років і, з огляду на встановлені обставини, вважає, що розмір такого утримання слід встановити у сумі 1 000,00 грн. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності позов слід задовольнити частково. Зважаючи на приписи пункту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України та наявність у прохальній частині позову відповідного покликання на застосування цієї норми, тому слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Розподіл між сторонами судових витрат. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (840,80 грн). На підставі статей 79, 80, 84 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial