Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. у вересні 2021 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що у вересні 2021 року [PERSON] за допомогою автоматизованої системи виконавчих проваджень дізнався про те, що відносно нього відкрите виконавче провадження №64911532 за виконавчим написом від 17.12.2020, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, з позивача як з боржника стягується на користь відповідача заборгованість у розмірі 12350,00 грн. [PERSON] 23.10.2018 року із ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір №830365. Позивачу невідомо про існуючі кредитні чи боргові зобов`язання перед ТОВ «ФК «Кредит Капітал». Відповідачем на адресу позивача жодних повідомлень з розрахунками заборгованості не надходило, невідомі підстави примусового стягнення заборгованості та її складові. Заборгованість за виконавчим написом є спірною, позивач не визнає існування заборгованості такого розміру, жодних письмових вимог про сам факт існування боргу та підстави для його стягнення від відповідача позивачу не надходило. Представник позивача [PERSON] посилався на те, що чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, який з позивачем не укладався. Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визнано незаконною та чинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Нотаріально посвідчений договір між сторонами не укладався, а отже це є безумовною підставою для визнання судом оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В., вчинений 17.12.2020 та зареєстрований у реєстрі за №13099, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість у розмірі 12350 грн. таким, що не підлягає виконанню. Стислий виклад позиції відповідача У відзиві ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», заперечуючи проти позову, посилалось на те, що позивач не виконав умови кредитного договору №830365 від 23.10.2018 року, укладеного ним з ТОВ «Мілоан» у формі електронного правочину, до 22.11.2018 року не повернув кредит в сумі 4000 грн., відсотки за його користування. Відповідно до пункту 3.2.6 Кредитного договору №830365 від 23.10.2018 року ТОВ «Мілоан» 31.01.2019 та відповідачем було укладено Договір відступлення прав вимоги № 22-МЛ, за умовами якого ТОВ «ФК Кредит Капітал» набуло статусу нового Кредитора. Позивачу за вихідним №18500142/1 була надіслана письмова претензія про погашення заборгованості. Відповідач при подачі Заяви на вчинення виконавчого напису від було надано Виписку з особового рахунку за Кредитним договором №830365 від 23.10.2018 виключно щодо грошових сум простроченої заборгованості, які мають безспірний характер та інші документи відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Позиція третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В та приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. у судове засідання не з`явились, письмових пояснень не надали. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 30.09.2021 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до судового розгляду. ТОВ «ФК «Кредит Капітал» 26.10.2021 року було надіслано відзив на позовну заяву. Представник позивача [PERSON] 29.10.2021 подав заяву про розподіл судових витрат. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що Позивач та ТОВ «Мілоан» уклали Кредитний договір №830365 від 23.10.2018 року, за умовами якого позикодавець надає позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 4000 грн., строком на 30 днів з 23.10.2018, а термін повернення кредиту 22.11.2018 року. Сукупна вартість кредиту складає 2360 грн. та 718 грн. відсотків річних у процентному значенні, комісія за надання кредиту 920 грн., яка нараховується за ставкою 23 відсотків від суми кредиту одноразово, проценти за користування кредитом 1440,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,2 відсотків від фактичного залишку кредиту на кожен день строку користування кредитом. Розрахунок сукупної вартості кредиту зазначено у Графіку розрахунків, який є невідємною частиною цього Договору (а.с.30-32). ТОВ «Мілоан» та відповідачем 31.01.2019 року був укладений Договір відступлення прав вимоги № 22-МЛ, на підставі якого до відповідача перейшло право вимоги за Кредитний договір №830365 від 23.10.2018 року, укладеним [PERSON] з первісним кредитором (а.с.33-39). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. 17.12.2020 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі № 13099, за яким нотаріусом звернено стягнення із [PERSON] , як боржника за кредитним договором за № 830365 від 23.10.2018, укладеним боржником з ТОВ «Мілоан», правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором від 31.01.2019 № 22-МЛ є ТОВ ФК «Кредит-Капітал» (а.с.9). У спірному виконавчому написі указано, що строк платежу за кредитним договором за № 830365 від 23.10.2018 настав. Стягнення заборгованості здійснюється за період із 31.01.2019 по 23.11.2020 у сумі 11420,00 грн., яка складається з: 4000 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту; 920,00 грн. прострочена заборгованість за комісією, 4500,00 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 2000,00 грн. строкова заборгованість за штрафами і пенями (нараховано з 23.11.2018 до 31.01.2019), загальна сума заборгованості враховуючи плату за видачу виконавчого напису у розмірі 930 грн., сплаченої стягувачем становить 12350,00 грн. На підставі оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі № 13099 від 17.12.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. постановою від 22.03.2021 було відкрито виконавче провадження № 64911532 (а.с. 8). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Судом установлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 21.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Укладений між позивачем та ТОВ «Мілоан» Кредитний договір №830365 від 23.10.2018 року, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). У позові також позивач не погоджується з розміром заборгованості, яка указана у спірному виконавчому написі. Відповідач не надав до суду належних письмових доказів розміру заборгованості позивача та її складових, що має ґрунтуватись на поданих суду розрахунках суми кожної складової боргу (період нарахування, ставка відсотків та розмір комісії), відомостях про суми коштів внесених позичальником у рахунок виконання кредитних зобов`язань, що має підтверджуватись випискою про рух коштів по рахунку боржника. Крім того, у виконавчому написі від 17.12.2020 указано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 31 січня 2019 року по 23 листопада 2020 року, хоча за умовами пункту 1.4 Кредитного договору датою повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом в сумі 1440 грн. визначено 22.11.2018. Отже, сума заборгованості включає у себе заборгованість за відсотками у розмірі 4500 грн., які нараховані після закінчення строку дії кредитного договору. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12). Отже, указана у виконавчому написі загальна сума кредитної заборгованості 12350,00 грн. є спірною. За таких обставин, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису позов [PERSON] , поданий в інтересах [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (стаття 133 ЦПК України). Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 908 грн. 80 коп. за подання позову немайнового характеру а тому ураховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору. Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. просив суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав договір про надання правничої допомоги від 17.09.2021 року з Додатком № 2 (послуги оплачуються з розрахунку 500 грн. за 1 годину, загальна сума гонорару 5000 грн.); Акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 29.10.2021, фіскальний чек від 28.10.2021 про перерахування позивачем адвокату Сумцову Є.С. коштів на загальну суму 5000 грн. В Акті приймання-передачі наданих послуг № 01 від 29.10.2021 представник позивача надав опис наданих послуг: 1) надання консультації щодо спору, аналіз законодавства та судової практики, узгодження правової позиції з клієнтом, підготовка позовної заяви - 2500 грн. з розрахунку витраченого часу 5 годин; 2) підготовка адвокатського запиту - 500 грн.; 3) ознайомлення з матеріалами справи в суді 28.10.2021 року на суму - 500 грн., виходячи з витрат часу 1 година; 4) підготовка заяви про розподіл судових витрат від 29.10.2021 року - 500 грн., виходячи з витрат часу - 1 година; 5) представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 29.10.2021 року - 1000 грн., виходячи з витрат часу - 1 година. З огляду на обсяг і зміст позовної заяви, зібрані докази, які надані суду стороною позивача, ознайомлення з матеріалами справи, складення і подання заяви про розподіл судових витрат, участь представника позивача у судовому засіданні 29.10.2021, суд вважає, що викладені вище послуги адвоката Сумцова Є.С. та зазначений в Акті наданих послуг від 17.09.2021 час на їх надання є реальними, об`єктивним і співмірними зі складністю справи і доводи відповідача, які викладені у відзиві цього не спростовують. За таких обставин, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, понесені позивачем у цій справі витрати на правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача в сумі 5000 грн. і підстави зменшення розміру указаних витрат відповідачем не доведено. На підставі викладеного та

Outcome: approved