overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Смілянський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Смілянської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] і просить стягнути з нього на користь Смілянської міської ради 2047 грн 04 коп витрат, понесених Смілянською міською лікарнею на лікування потерпілого від злочину [PERSON], який з 19 серпня по 3 вересня 2012 року перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні внаслідок нанесення відповідачем легких тілесних ушкоджень. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій позов визнав, просить розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що ухвалою суду від 23 травня 2013 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України у зв'язку з примиренням з потерпілим, провадження у справі закрито. Відповідно до довідки Смілянської міської лікарні від 22 січня 2014 року вартість лікування потерплого від злочину [PERSON] з 19 серпня по 3 вересня 2012 року на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні становить 2047 грн 04 коп. Згідно «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою КМУ від 16 липня 1993 року № 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. У відповідності до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Оскільки Смілянська міська лікарня є комунальною власністю територіальної громади м. Сміла і фінансується з місцевого бюджету, тому з відповідача на користь Смілянської міської ради слід стягнути 2047 грн 04 коп понесених витрат на лікування потерпілого від злочину. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути 243 грн 60 коп судового збору. На підставі наведеного, ст. 1206 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Смілянський міжрайонний прокурор, діючи в інтересах Держави в особі Смілянського дитячого будинку-інтернату Черкаської обласної ради, звернувся в суд із заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], який проживає в Смілянському дитячому будинку-інтернаті, недієздатним, посилаючись на те, що він хворіє психічною хворобою, в звязку з чим йому встановлено ІІ групу інвалідності з дитинства, тому не розуміє значення своїх дій і не може керувати ними. Від управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради надійшло подання про призначення [PERSON] опікуном над її сином - [PERSON] В судовому засіданні прокурор підтримав заяву про визнання [PERSON] недієздатним та збільшив заявлені вимоги в частині призначення над ним опікуна [PERSON] Представник Смілянського дитячого будинку-інтернату Черкаської обласної ради підтримала заяву в повному обсязі та просить суд задовольнити заяву повністю - визнати [PERSON] недієздатним і призначити опікуном його матір [PERSON] Представник заінтересованої особи - управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради - в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує повністю та просить справу розглядати без його участі. Заінтересована особа - [PERSON] просить визнати її сина - [PERSON] недієздатним та призначити її опікуном над ним. Заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з актом судово-психіатричного експерта № 403, складеного амбулаторною судово-психіатричною експертною комісією КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» 16 вересня 2015 року, [PERSON], [INFO], виявляє прояви хронічного стійкого психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості з вираженими емоційно-вольовими розладами і частими декомпенсаціями з психотичними включеннями, через що він на теперішній час не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На підставі висновку експертної комісії суд вважає за необхідне визнати [PERSON] недієздатним. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Смілянської міської ради від 04 вересня 2015 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], може виконувати обовязки опікуна над сином [PERSON] З огляду на вищевикладене, суд вважає за доцільне призначити опікуном над [PERSON] [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 240 ЦПК України судові витрати в розмірі 487,20 грн., пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави. На підставі наведеного, ст.ст. 39-40 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Смілянський міжрайонний прокурор, діючи в інтересах Держави в особі Смілянської районної ради Черкаської області, звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить стягнути з нього на користь Черкаської обласної ради витрати, понесені закладом охорони здоров'я, на лікування потерпілого від злочину в розмірі 1251 грн. 72 коп. Відповідач позов визнав повністю. Позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Вироком Смілянського міськрайонного суду від 27 січня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки. В ході розгляду кримінальної справи встановлено, що [PERSON] 26 жовтня 2013 року, близько 20 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, у дворі будинку [ADDRESS] у ході сварки, на побутовому грунті, умисно завдав своєму брату [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент заподіяння. Внаслідок отриманої травми потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Смілянської ЦРЛ ім. С.Бобринської з 26 жовтня 2013 року по 30 жовтня 2013 року. Згідно з довідкою Смілянської ЦРЛ ім. С.Бобринської від 30 травня 2014 року на лікування [PERSON] витрачено кошти в сумі 1251 грн. 72 коп., з розрахунку 312 грн. 83 коп. за 1 ліжко-день. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно зі Статутом Смілянської центральної лікарні ім. С.Бобринської, затвердженого рішенням сесії Смілянської районної ради від 25 жовтня 2011 року лікарня є комунальним закладом, заснованим на спільній власності територіальних громад сіл і селищ Смілянського району і фінансується з бюджету районної ради народних депутатів. Враховуючи вищевикладене, з відповідача слід стягнути 1251 грн. 72 коп. витрат, понесених закладом охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину, які підлягають зарахуванню до районного бюджету на розрахунковий рахунок № 35415014001907, відкритий в ГУ ДКСУ у Черкаській області, МФО 854018. На підставі наведеного, ст. 1206 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Смілянський міжрайонний прокурор звернувся в суд з заявою, в якій просить визнати відумерлою спадщиною та передати у власність територіальній громаді с. Куцівка земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського призначення площею 3,28 га, кадастровий номер 7123783500:02:001:0120, розташовану в адміністративних межах Куцівської сільської ради Смілянського району Черкаської області, вартістю 101 996,21 грн., зареєстровану на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 019316 за [PERSON], померлим 22 червня 2006 року, посилаючись на те, що спадщину після смерті [PERSON] ніхто не прийняв та спадкоємці за законом і за заповітом відсутні. Заявник та представник заінтересованої особи в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського призначення площею 3,28 га, кадастровий номер 7123783500:02:001:0120, розташована в адміністративних межах Куцівської сільської ради Смілянського району, зареєстрована за [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 019316. [PERSON] помер 22 червня 2006 року в с. Куцівка Смілянського району Черкаської області, що підтверджується актовим записом про смерть № 10. Згідно з ч.1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до інформаційного листа Смілянської державної нотаріальної контори від 18 вересня 2015 року № 2049/01-16 після смерті [PERSON] до нотаріальної контори з заявами про прийняття або відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Оскільки спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні, вищевказану спадкову земельну ділянку слід визнати відумерлою спадщиною та передати її у власність територіальній громаді с. Куцівка Смілянського району. На підставі наведеного, ст. 1277 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Смілянський міжрайонний прокурор звернувся до суду з в інтересах держави в особі Смілянського дитячого будинку-інтернату про визнання [PERSON] недієздатним, посилаючись на те, що він страждає психічною хворобою та не може в повному обсязі захищати свої права, вести господарство та обходити себе, крім того вирішення зазначеного питання необхідно для визначення в законному порядку інтернату опікуном вказаної особи з метою захисту її прав. Прокурор, представник Смілянського дитячого будинку-інтернату та представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилися, надавши до суду заяви, в яких подану заяву підтримали та просили справу розглядати без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у Смілянському дитячому будинку-інтернаті та страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, згідно довідки МСЕК серії 10 ААВ № 859020 від 14 жовтня 2014 року йому безтерміново встановлено першу групу інвалідності з дитинства. Згідно з актом судово-психіатричного експерта № 112 від 19 лютого 2015 року [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді важкої розумової відсталості з алалією, що набута внаслідок перинатальної патології та грубими поведінковими розладами, що позбавляє його здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Оскільки факт наявності хвороби, яка впливає на можливість самостійно приймати адекватні рішення та в повній мірі обслуговувати себе, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, особу необхідно визнати недієздатною. На підставі наведеного, ст.ст. 39, 41 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Смілянський міжрайонний прокурор звернувся до суду з в інтересах держави в особі Смілянського дитячого будинку-інтернату про визнання [PERSON] недієздатним, посилаючись на те, що він страждає психічною хворобою та не може в повному обсязі захищати свої права, вести господарство та обходити себе, крім того вирішення зазначеного питання необхідно для визначення в законному порядку інтернату опікуном вказаної особи з метою захисту її прав. Прокурор, представник Смілянського дитячого будинку-інтернату та представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилися, надавши до суду заяви, в яких подану заяву підтримали та просили справу розглядати без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у Смілянському дитячому будинку-інтернаті та страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, згідно довідки МСЕК серії 10 ААВ № 859091 від 20 грудня 2014 року йому безтерміново встановлено першу групу інвалідності з дитинства. Згідно з актом судово-психіатричного експерта № 185 від 03 квітня 2015 року [PERSON] виявляє прояви хронічного стійкого психічного розладу у формі важкої розумової відсталості з вираженими емоційно-вольовими розладами, що позбавляє його здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Оскільки факт наявності хвороби, яка впливає на можливість самостійно приймати адекватні рішення та в повній мірі обслуговувати себе, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, особу необхідно визнати недієздатною. На підставі наведеного, ст.ст. 39, 41 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Смілянський міжрайонний прокурор звернувся до суду з в інтересах держави в особі Смілянського дитячого будинку-інтернату про визнання [PERSON] недієздатним, посилаючись на те, що він страждає психічною хворобою та не може в повному обсязі захищати свої права, вести господарство та обходити себе, крім того вирішення зазначеного питання необхідно для визначення в законному порядку інтернату опікуном вказаної особи з метою захисту її прав. Прокурор, представник Смілянського дитячого будинку-інтернату та представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилися, надавши до суду заяви, в яких подану заяву підтримали та просили справу розглядати без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у Смілянському дитячому будинку-інтернаті та страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, згідно довідки МСЕК серії 10 ААВ № 859392 від 24 грудня 2014 року йому безтерміново встановлено першу групу інвалідності з дитинства. Згідно з актом судово-психіатричного експерта № 186 від 03 квітня 2015 року [PERSON] виявляє прояви хронічного стійкого психічного розладу у формі важкої розумової відсталості внаслідок хвороби Дауна, з проявами розгальмованості емоцій і поведінки, що позбавляє його здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Оскільки факт наявності хвороби, яка впливає на можливість самостійно приймати адекватні рішення та в повній мірі обслуговувати себе, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, особу необхідно визнати недієздатною. На підставі наведеного, ст.ст. 39, 41 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Смілянський міжрайонний прокурор звернувся до суду з в інтересах держави в особі Смілянського дитячого будинку-інтернату про визнання [PERSON] недієздатною, посилаючись на те, що вона страждає психічною хворобою та не може в повному обсязі захищати свої права, вести господарство та обходити себе, крім того вирішення зазначеного питання необхідно для визначення в законному порядку інтернату опікуном вказаної особи з метою захисту її прав. Прокурор, представник Смілянського дитячого будинку-інтернату та представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилися, надавши до суду заяви, в яких подану заяву підтримали та просили справу розглядати без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у Смілянському дитячому будинку-інтернаті та страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, згідно довідки МСЕК серії 10 ААБ № 859031 від 26 вересня 2014 року їй безтерміново встановлено першу групу інвалідності з дитинства. Згідно з актом судово-психіатричного експерта № 91 від 19 лютого 2015 року [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді глибокої розумової відсталості (ідіотії) внаслідок раннього органічного ураження центральної нервової системи з тетраплегією та алалією, що позбавляє її здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Оскільки факт наявності хвороби, яка впливає на можливість самостійно приймати адекватні рішення та в повній мірі обслуговувати себе, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, особу необхідно визнати недієздатною. На підставі наведеного, ст.ст. 39, 41 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Смілянський міжрайонний прокурор звернувся до суду з в інтересах держави в особі Смілянського дитячого будинку-інтернату про визнання [PERSON] недієздатною, посилаючись на те, що вона страждає психічною хворобою та не може в повному обсязі захищати свої права, вести господарство та обходити себе, крім того вирішення зазначеного питання необхідно для визначення в законному порядку інтернату опікуном вказаної особи з метою захисту її прав. Прокурор та представник Смілянського дитячого будинку-інтернату в судове засідання не з'явилися, надавши до суду заяви, в якій подану заяву підтримали та просили справу розглядати без їх участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з'явився, з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у Смілянському дитячому будинку-інтернаті та страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, згідно довідки МСЕК серії 10 ААБ №077094 від 05 квітня 2012 року їй безтерміново встановлено другу групу інвалідності з дитинства. Згідно з актом судово-психіатричного експерта № 623 від 05 грудня 2014 року [PERSON] виявляє прояви хронічного стійкого психічного розладу у формі органічного психічного розладу з помірно вираженими інтелектуально-мнестичнимита вираженими емоційно-вольовими розладами і судомними приступами в анамнезі, що позбавляє її здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Оскільки факт наявності хвороби, яка впливає на можливість самостійно приймати адекватні рішення та в повній мірі обслуговувати себе, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, особу необхідно визнати недієздатною. На підставі наведеного, ст.ст. 39, 41 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Смілянський психоневрологічний інтернат з геріатричним відділенням в особі представника [PERSON], звернувся в суд із заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO] недієздатною, посилаючись на те, що вона має психічне захворювання і потребує встановлення над нею опіки та стороннього догляду. Представник заявника звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути без його участі, зауваживши, що підтримує заяву та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, повідомив, що проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], знаходиться на утриманні Смілянського психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням та страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді шизофренії параноїчної з безперервним типом перебігу, афективно параноїчним типом приступів та вираженим декопменсованим змішаним дефектом особистості, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У відповідності до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 268 від 5 червня 2015 року вбачається, що ступінь психічних розладів у [PERSON] такий, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ( а.с. 24-25). З огляду на це, суд вважає допустимим визнати її недієздатною. Крім того, згідно з ч.1 ст.60 вказаного Кодексу суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Смілянський психоневрологічний інтернат з геріатричним відділенням з поданням про призначення опікуна в ході розгляду цивільної справи не звертався. Тому над [PERSON] належить встановити опіку. Підстави призначення опікуна станом на час ухвалення судового рішення відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Смілянський психоневрологічний інтернат з геріатричним відділенням в особі представника Дяченка Г.М., звернувся в суд із заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO] недієздатним, посилаючись на те, що він має психічне захворювання і потребує встановлення над ним опіки та стороннього догляду. Представник заявника звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути без його участі, зауваживши, що підтримує заяву та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, повідомив, що проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], знаходиться на утриманні Смілянського психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням та страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості з правостороннім геміпарезом і судомним синдромом, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У відповідності до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 329 від 26 червня 2015 року вбачається, що ступінь психічних розладів у [PERSON] такий, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ( а.с. 34-35). З огляду на це, суд вважає допустимим визнати його недієздатним. Крім того, згідно з ч.1 ст.60 вказаного Кодексу суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Смілянський психоневрологічний інтернат з геріатричним відділенням з поданням про призначення опікуна в ході розгляду цивільної справи не звертався. Тому над [PERSON] належить встановити опіку. Підстави призначення опікуна станом на час ухвалення судового рішення відсутні.

Outcome: approved