Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступник ЗАТ комерційний банк «ПриватБанк», звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 12 квітня 2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умовами та Правилами надання банківських послуг передбачено право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт і відповідачка, підписавши договір, погодилася з такими умовами. У порушення ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, відповідачка не виконала зобовязання належним чином за вказаним договором, а тому станом на 16 листопада 2015 року виникла заборгованість на загальну суму 28545 грн. 22 коп. Від представника позивача, ПАТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову з підстав, наведених у позовній заяві та згоду на заочний розгляд справи. [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася. Суд вважає за можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Встановлено, що 12 квітня 2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умовами та Правилами надання банківських послуг передбачено право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт і відповідачка, підписавши договір, погодилася з такими умовами. Банком зобовязання за цим договором виконані. Відповідачка не виконувала зобовязання за кредитним договором. Станом на 16 листопада 2015 року виникла заборгованість на загальну суму 28545 грн. 22 коп., яка складається з наступного: 2958 грн. 65 коп. заборгованість за кредитом; 23751 грн. 08 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 1335 грн. 49 коп. штраф (процентна складова). Вказані обставини підтверджуються копією заяви позичальника, копією умов та правил надання банківських послуг, копією розрахунку заборгованості за кредитним договором, іншими матеріалами справи. Наданий розрахунок проведений відповідно до умов договору. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що із [PERSON] необхідно стягнути на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 28545 грн. 22 коп.

Outcome: approved