Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Рішенням від 20 лютого 2017 року Новгород-Сіверський районний суд у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів відмовив. Рішенням від 18 квітня 2017 року Апеляційний суд Чернігівської області апеляційну скаргу [PERSON] задовольнив. Рішення Новгород-Сіверського районного суду від 20 лютого 2017 року скасував та задовольнив позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. 29 травня 2017 року до апеляційного суду надійшла заява позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, мотивуючи яку заявник зазначає, що апеляційним судом при винесенні рішення, яким задоволено його скаргу, не було вирішено питання про судові витрати, понесені ним під час розгляду справи. Крім того вказує, що, задовольнивши його позовну вимогу про зменшення розміру аліментів, суд апеляційної інстанції не вирішив іншу зазначену ним вимогу щодо відкликання з примусового виконання виконавчого листа, виданого 05 березня 2009 року, про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів. Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, апеляційний суд вважає, що заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає частковому задоволенню, враховуюче наступне. Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Частиною 5 цієї статті визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні з позовом до суду першої інстанції [PERSON] був сплачений судовий збір в сумі 551,20 грн, а при подачі апеляційної скарги 606,32 грн (а.с. 1, 47). Апеляційна скарга [PERSON] була задоволена повністю з ухваленням нового рішення про задоволення його позову (а.с. 64-68). Проте, апеляційним судом при винесенні нового рішення не було вирішено питання щодо стягнення судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та за подачу апеляційної скарги, яке колегія суддів вважає за необхідне вирішити шляхом постановлення додаткового рішення, відповідно до положень ст. 220 ЦПК України, про стягнення з [PERSON] на користь позивача 1157,52 грн сплаченого ним судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційній інстанції. Разом з тим, не підлягає задоволенню заява [PERSON] щодо вирішення питання про відкликання виконавчого листа, зважаючи на таке. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України підставою для ухвалення додаткового рішення може бути неухвалення рішення стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення. На думку колегії суддів, викладена [PERSON] вимога про відкликання виконавчого документу з примусового виконання не є способом захисту прав та інтересів особи в контексті положень Сімейного кодексу України, оскільки таким способом є звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Отже відкликання виконавчого листа з виконання є процедурою виконання судового рішення, що віднесена до компетенції виконавчої служби, а не до повноважень суду. Крім того, п. 29 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді АРК та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 173 від 17 грудня 2013 року, визначений порядок звернення судових рішень до виконання. Відповідно п.п. 29.1 Інструкції звернення до виконання судових рішень здійснюється з урахуванням положень ЗУ «Про виконавче провадження» та покладається на суд, що розглянув справу у першій інстанції. Рішення суду звертаються до виконання після того, як вони набрали законної сили, та повернення справи до суду першої інстанції після апеляційного або касаційного розгляду. Підпунктом 29.35 визначено, що у разі постановлення рішення про зменшення розміру аліментів виконавчий лист передається судом на руки боржнику за його заявою після набрання рішенням суду законної сили або на його письмову вимогу надсилається за місцем його проживання. [PERSON] не позбавлений можливості звернутись до суду першої інстанції з заявою про видачу йому виконавчого листа на підставі рішення апеляційного суду для подальшого звернення до державного виконавця, який контролює хід виконання рішення про стягнення з нього аліментів та який визначить подальшу процедуру відкликання попереднього виконавчого листа відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження». Тобто, питання звернення виконавчого листа до виконання покладено на сторони, в тому числі і боржника, а суд не може перебирати на себе повноваження інших органів та установ, якщо це не передбачено законом. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судове рішення у цивільній справі від 18 грудня 2009 року № 14 розяснено, що при порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з підстав, не передбачених ст. 220 ЦПК України, суд ухвалою відмовляє у задоволенні заяви.

Outcome: partial