Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 16.04.2020 ДВНЗ «КНУ» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №165 від 09.08.2017 про надання освітніх послуг в розмірі 1252,50 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2102 грн., оскільки останній не виконав умови договору. Вказує, що 09.08.2017 між ДВНЗ «КНУ» та [PERSON] укладено договір № 165 про надання освітніх послуг. Університет взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістр, починаючи з 1 курсу 1 семестру, за спеціальністю електромеханічні системи автоматизації та електропроводи, форма навчання заочна. Відповідно до договору, строк надання освітньої послуги з 01.09.2017 по 30.06.2020. Згідно із п. 5.1. договору, загальна вартість освітньої послуги на час укладання договору становить 21632,00 грн., в тому числі: за 2017-2018 навчальний рік - 10816,00 грн., за 2018-2019 навчальний рік - 10816,00 грн. Договором встановлено, що [PERSON] повинен був вносити плату щомісяця, але 05.04.2018 згідно з наказу №391су відповідача було відраховано за порушення умов оплати вартості освітніх послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за отримання відповідачем освітніх послуг, що складає 1081,60 грн., так [PERSON] в порушення умов договору, в період з 01.03.2018 по 28.02.2020 не оплатив за надані позивачем освітні послуги. Позивачем для врегулювання досудового спору було направлено на адресу відповідача претензію № 125 від 25.06.2018 на суму 1081,60 грн., на яку [PERSON] належним чином не відреагував, тому просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 1081,60 грн., з урахуванням індексу інфляції у розмірі 106,00 грн., 3% річних у розмірі 64,90 грн., та сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2102 грн. Заяви, клопотання учасників справи. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з подальшими змінами, внесеними Постановою КМУ №392 від 20.05.2020 з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на усій території України встановлено карантин. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за відсутністю їх представника, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно повернутих за закінченням терміну зберігання поштових повідомлень, а.с. 32-33, 40-41, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзив на позов до суду не надавав. Оскільки позивачем подано докази на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги, сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів та відповідач не скористався своїм правом подачі відзиву на позовну заяву, клопотань про відкладення судового засідання від нього не надійшло, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 09-15 год. 22.05.2020, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 22.05.2020 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 08-45 год. 10.06.2020, у зв`язку з неявкою відповідача, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 10.06.2020 відкладено розгляд справи на 09-30 год. 03.07.2020, у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якого у суду відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, 03.07.2020 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, оскільки існує сукупність умов, передбачених нормами ч.1 ст. 280 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із матеріалів справи, 09.08.2017 між Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет» як «Виконавець» та [PERSON] як «Замовник», «Одержувач», укладено договір про надання освітніх послуг №165, відповідно до п.1.1. якого, виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника здійснити надання Одержувачу освітньої послуги, для отримання освітньо-кваліфікаційного рівня «магістр» за спеціальністю електромеханічні системи автоматизації та електропроводи (а.с.6). Умовами п.1.2 договору передбачено строк надання освітньої послуги з 01.09.2017 по 30.06.2019, який визначається датою зарахування та відрахування Одержувача із університету. Пунктами 5.1-5.5 договору встановлено, що загальна вартість освітньої послуги на час укладання становить: 21632,00 грн.: в тому числі: за 2017-2018 навчальний рік - 10816,00 грн., за 2018-2019 навчальний рік - 10816,00 грн., замовник вносить оплату щомісяця за 10 днів до початку звітного періоду. Відповідно до Витягу з наказу №1029-су від 07.08.2017, [PERSON] за рішенням приймальної комісії університету зараховано на навчання за рахунок коштів юридичних або фізичних осіб (а.с.9). Згідно наказу №391-су від 05.04.2018, 31.03.2018 відраховано [PERSON] студента групи ЗЕПА-17мпрх заочної форми навчання, зі складу студентів за порушення умов оплати вартості освітніх послуг (а.с. 1-12). Згідно наданим позивачем розрахунком заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 28.02.2020 за період прострочення 01.03.2018-31.03.2018 - сума основної заборгованості дорівнює 1081,60 грн., заборгованість з урахуванням 3 % річних станом на 28.02.2020 складає 64,90 грн., інфляційні витрати станом на 31.01.2020 складають 106,00 грн. (а.с.13-15). ДВНЗ «КНУ» задля досудового врегулювання спору щодо погашення наявності заборгованості за надані освітні послуги в добровільному порядку, за вих. №07-445/3 від 25.06.2018 на адресу відповідача направив претензію №125 на суму заборгованості за надання освітніх послуг в загальному розмірі 1081,60 грн. (а.с.16-18), на яку [PERSON] не відреагував. Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.2 ст.903 ЦК України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 6.1 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим договором (а.с. 6). Відповідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Положеннями ст.ст.525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно зі ч.2 ст.625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання [PERSON] зобов`язання по оплаті за навчальні послуги, що надавались йому ДВНЗ «КНУ», які відповідно до ст.ст.524,533 ЦК України, є грошовими та виникли з договірних відносин, суд приходить до висновку, що до них можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України), що не суперечить положенням Закону України «Про вищу освіту». Аналіз зазначених норм права та досліджених судом доказів, дає підстави для висновку про те, що відповідач взятих на себе зобов`язань по сплаті за надання освітніх послуг не виконав, в строки, передбачені договором про надання освітніх послуг № 165 від 09.08.2017, чим порушив його вимоги, тому суд вважає необхідним позов задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь ДВНЗ «КНУ» заборгованість всього 1252,50 грн., яка складається з: суми за основним боргом в розмірі 1081,60 грн., інфляційні витрати в розмірі 106,00 грн., 3% річних в розмірі 64,90 грн.. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2102 грн., а.с. 1, сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 525, 526, 533, 549, 610, 611, 625, 901, 903 ЦК України,

Outcome: approved