Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25.01.2016 року позовні вимоги [PERSON] до Національного університету державної податкової служби України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, задоволено частково. 29.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки абзац четвертий резолютивної частини рішення необхідно викласти у наступній редакції: «Стягнути з Національного університету державної податкової служби України на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 05.09.2015 року по час поновлення на роботі, тобто по 25.01.2016 року в розмірі 100\~070 гривень». Відповідачем подано відзив на заяву, згідно якого рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25.01.2016 року виконано та виплачено позивачу розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 14\~480,69 грн. та моральну шкоду в сумі 1\~000,00 грн., у зв`язку з цим, представник відповідача вважає, що необхідно відмовити заявнику у винесенні додаткового рішення. Представник позивача подала відповідь на відзив представника відповідача в якому вказала, що Ірпінський міський суд Київської області вирішивши питання про поновлення на роботі [PERSON] та право на отримання стягнення з Національного університету державної податкової служби України на користь останньої середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не визначив розмір середнього заробітку позивача, який стягується за весь час вимушеного прогулу в період з 05 вересня 2015 року по час поновлення на роботі (25 січня 2016 року), зазначивши лише розмір стягнення на день подачі позовної заяви до суду. Середній заробіток за час вимушеного прогулу на час поновлення на роботі Позивача за період з 04.09.2015 року по час поновлення на роботі, тобто по 25.01.2016 року складає 100 070 грн. Сума в розмірі 14\~480,69 грн. відповідачем виплачена, а тому, не виплачена сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 85\~589,31 грн. Заявник звернулась з уточненою позовною заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з Національного університету державної податкової служби України середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 04.09.2015 року по 25.01.2016 року в розмірі 85\~589,31 грн. В судовому засіданні представник позивача вказала, що Ірпінським міським судом Київської області винесено рішення щодо стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але судом враховано початкову суму, але не визначено суму з часу звільнення позивача згідно КЗпП. Тобто, треба стягнути весь середній заробіток за час вимушеного прогулу, з врахуванням виплаченого, просить стягнути 85\~589,31 грн., який розрахований згідно довідки з НУДПС України. В судовому засіданні 29.09.2020 року представник відповідача вказала, що відповідачем було виконано всі вимоги позивача за рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25.01.2016 року про стягнення 14\~480,69 грн., а позивач просить змінити рішення, що є недопустимим. Сума стягнення на користь позивача за час вимушеного прогулу в період з 04.09.2015 року по 25.01.2016 року становила 14\~480,69 грн. НУДПСУ виконав всі вимоги за рішенням суду, виплатив позивачу грошові кошти за час вимушеного прогулу за 97 робочих днів. Розглянувши дану заяву та матеріали справи суд приходить до висновку, що необхідно задовольнити заяву позивача про ухвалення додаткового рішення. У відповідності до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Положення ч. 2 ст. 235 КЗпП України, передбачає, що при винесенні рішення про поновлення на роботі, орган який розглядає спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Середній заробіток працівника згідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оплату праці», № 108/95-вр, визначається за правилами, закріпленими у порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року. Із п. 5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абз. 1 п. 8 цього порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Колегія суддів Апеляційного суду Київської області в своїй ухвалі від 16.02.2017 року звернула увагу і дійшла до висновку, що ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, суд має вирішити питання про виплату середнього заробітку, визначивши при цьому його розмір. Судом встановлено, що в порядку уточнення позовних вимог, [PERSON] було заявлено вимоги про стягнення з Національного університету державної податкової служби України на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 04.09.2015 року, який складає 14\~480 грн. 69 коп. на день подачі позовної заяви до суду, а також допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення з Національного університету державної податкової служби України на користь [PERSON] середнього заробітку за період з 05.09.2015 року по 25.01.2016 року (а.с. 224-226). Крім того, судом встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25.01.2016 року позовні вимоги [PERSON] до Національного університету державної податкової служби України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, задоволені частково. 29.08.2016 року [PERSON] звернулася в суд з заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки абзац четвертий резолютивної частини рішення необхідно викласти у наступній редакції: «Стягнути з Національного університету державної податкової служби України на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 05.09.2015 року по час поновлення на роботі, тобто по 25.01.2016 року в розмірі 85\~589,31 грн. У зв`язку з вищевикладеним, суд задовольняє заяву [PERSON] про ухвалення додаткового рішення та вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по справі.

Outcome: approved