Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (надалі -ПАТ КБ Приватбанк) 23.09.2015р. звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідачу згідно укладеного договору № б/н від 07.05.2008 року було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач у порушення норм Закону та умов договору не повертає кредит та кошти за користування кредитом, станом на 30.06.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 33495,26 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 9981,04 гривень, заборгованість по процентах за користування кредитом 20865,55 гривень, заборгованість за пенею та комісією 2648,67грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 18571,24 грн., яка була задоволена рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 10.01.2012 року з відповідача [PERSON] в користь позивача ПАТ КБ ПриватБанк , різниця становить 14924,02 грн. Також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 746,20 грн. штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 16170,22грн. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованість за кредитним договором в сумі 16170,22гривень та 1218 грн. судового збору. Представником позивача суду було подано заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу згідно укладеного договору № б/н від 07.05.2008 року було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Судом встановлено, що банк взяті на себе зобовязання по кредитному договору виконав в повному обємі. Однак, [PERSON] не повертає отримані кредити відповідно до графіків погашення кредитів та відсотків, в звязку з чим не виконує зобовязання належним чином і згідно розрахунку позивача станом на 30.06.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 33495,26 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 9981,04 гривень, заборгованість по процентах за користування кредитом 20865,55 гривень, заборгованість за пенею та комісією 2648,67грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 18571,24 грн., яка була задоволена рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 10.01.2012 року з відповідача [PERSON] в користь позивача ПАТ КБ ПриватБанк , різниця становить 14924,02 грн. Також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 746,20 грн. штраф (процентна складова). Отже, до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає заборгованість в сумі 16170,22гривень. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача встановлену в судовому засіданні заборгованість за кредитним договором в сумі в сумі 16170,22гривень. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених судових витрат.

Outcome: approved