Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПРИВАТБАНК звернулося до суду із позовом до [PERSON]\~ про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.09.2016 року в сумі 45537,80 грн. У позовній заяві зазначено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 12 вересня 2016 року [PERSON]\~ отримала кредит у розмірі 37019,81 грн. у \~вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 24,00% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 01 по 25 числа кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.1.1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. У порушення умов договору, відповідач зобовязання належним чином не виконав, не сплачував щомісячних платежів для погашення заборгованості, у звязку з чим, станом на 17 жовтня 2017 року заборгованість за кредитом становить 45537,80 гривень. Просили позов задовольнити повністю. Стягнути з відповідача по справі на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК заборгованість за договором б/н від 12.09.2016 року в розмірі 45537,80 грн. та понесені ними судові витрати в розмірі 1600,00 грн. Представник позивача позов підтримав повністю із підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити, розгляд справи провести у відсутності представника позивача, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи, про що направив на адресу суду письмове клопотання. Відповідно до вимог, встановлених ст.43 ЦПК України участь у судових засіданнях це право, а не обовязок сторін по справі. Відповідачка позов визнала частково. Пояснила, що\~ дійсно 12.09.2016 року уклала\~ кредитний договір, який складався\~ із Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт. Однак\~ через складне матеріальним становищем не мала можливості виконати умови договору. після проведеного розрахунку заборгованості добровільно здійснювала погашення боргу 21 листопада 2017 року в сумі 5538 грн., 28 грудня 2017 року в сумі 1500 грн. Просила зменшити суму заборгованості на суму добровільно сплаченого боргу - 7038,00 грн. та розстрочити виконання грошового зобовязання терміном на один рік рівними платежами. У судове засідання, призначене на 14 березня не прибула і не повідомила суд про причини неявки у судове засідання, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлялася в установленому законом порядку. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12 вересня 2016 року між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та [PERSON]\~ укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої [PERSON].\~було надано кредит у розмірі 37019,81 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов вищезазначеної Генеральної угоди, вказана угода укладена з метою створення сприятливих умов для виконання [PERSON]\~ зобовязань за кредитним договором № SAMDN51000096733238 від 10.07.2013 року, за яким сторони домовилися, про зменшення розміру заборгованості за кредитом, виплати боржником заборгованості, яка станом на 12 вересня 2016 року становила 39059,82 грн. Дата остаточного погашення заборгованості за кредитним договором 30 вересня 2019 року. Пунктом 2.1. Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 12.09.2016 року визначено, що банк надає позичальнику строковий кредит в розмірі 37019,82 грн. на строк 36 місяців на період з 12 вересня 2016 року по 30 вересня 2019 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в розмірі 37019,82 грн. в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків в розмірі 2,0 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Оплата заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник сплачує банку грошові кошти (щомісячний платіж) у розмірі 1452,39 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат відповідно до Умов і правил. [PERSON]\~ була ознайомлена з Умовами і правилами надання продукту кредитнихкарт, про що свідчить її підпис у Генеральній угоді про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 12.09.2016 року. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» умови Генеральної угоди виконав в повному обсязі, про що свідчить розрахунок заборгованості за договором № б/н від 12.09.2016 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та клієнтом [PERSON], та перерахував на рахунок відповідача кошти у розмірі 37019,82 грн. За ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З розрахунку заборгованості [PERSON] вбачається, що станом на 17 жовтня 2017 року заборгованість за кредитом становить 45537,80 гривень. Сума заборгованості складається з заборгованості за кредитом в розмірі 32316,18 гривень, заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 5024,42 гривень, заборгованості за пенею та комісією в розмірі 6463,20 гривень, а також штрафу відповідно до пункту 2.2. Генеральної угоди в розмірі 1734,00 гривень. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Як визначено ч. 1\~ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до вимог\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Згідно положень\~ст. 509 ЦК України\~зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обовязковим для виконання сторонами. Ст. 530 ЦК України\~передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, при порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 31 день, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 1734,0 грн. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строки виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що в в задоволенні вимоги про стягнення пені слід відмовити, оскільки положеннями закону не передбачено одночасного застосування подвійної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. На підставі викладеного, оцінивши та перевіривши в сукупності усі наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково. Стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом в сумі 32 316,18 грн., заборгованість за процентами - 5024,42, штраф в сумі 1734, 00 грн. Оскільки розрахунок заборгованості за договором без номера від 12 вересня 2016 року проведено станом на 17 жовтня 2017 року, позивачкою добровільно 21 листопада 2017 року та 28 грудня 2017 року здіснено погашення заборгованості в сумах відповідно 5538,00 грн., 1500 грн., (на загальну суму7038,00 грн.), що підтверджується квитанціями, долученими до справи, до стягнення підлягає сума заборгованості по кредиту - 30 583, 60 грн. (7038 - 1734 (штраф)= 5304 грн.; 5304 - 5024 (проценти) = 280 грн.; 32316,18- 280,00=32036,18 грн.) Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може надати відстрочення або розстрочення виконання про що зазначає в рішенні. Згідно ст 265 ч.7 п.2 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині вказується про надання розстрочення рішення суду. Відповідачка заявила клопотання про розстрочення рішення суду терміном на один рік у зв'язку з складним матеріальним становищем. [PERSON] працює на посаді прибиральниці службових приміщень в опорному закладі Рогатинській спеціалізованій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №1. На даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 5 років (з 03.09.2017 року по 03.09.2018 року згідно наказу №148-К від 01.09.2017 року). [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення як малозабезпечена сім'я, отримує допомогу в сумі по 3889,77 грн. щомісячно (довідка №3/499 від 27 листопада 2017 року, видана УСЗН Рогатинської РДА), чоловік відповідачки [PERSON] визнаний інвалідом ІІІ групи загального захворювання, згідно висновку МСЕК йому протипоказані фізичні та додаткові навантаження, продовжує хворіти, потребує постійного лікування (довідка АВ №0784052, виписки з історії хвороби). Розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим. За наведених обставин суд приходить до висновку, що клопотання відповідачки щодо розстрочення рішення суду слід задовольнити та розстрочити сплату боргу в сумі 32036, 18 грн. на 10 місяців рівними платежами по 3203,62 грн. щомісячно.

Outcome: partial