Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»(надалі-ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 26 червня 2013 року, посилаючись на те, що відповідач звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв»язку із чим підписала заяву б/н від 25.11.2010 року, згідно якої отримала кредитну картку «Універсальна». 26.06.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок [NUMBER] згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 16500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на офіційному банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею та позивачем договір про надання банківських послуг, що підтверджується особистим підписом [PERSON] у анкеті-заяві від 25.11.2010 року. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, розміщених на веб-сайті позивача ПАТ КБ «Приватбанк» публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг»., що за своїм змістом є публічною офертою, що містить умови та правила надання банком послуг клієнтам. Укладення договору між сторонами повністю відповідає вимогам ч.1 ст. 634 ЦК України відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. В даному випадку таким формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які розміщені на офіційному сайті позивача. Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердила свою згоду із запропонованими умовами майбутнього договору про надання банківських послуг на запропонованих позивачем умовах та своїм підписом засвідчила той факт, що вона повністю ознайомлена із умовами кредитування,які були надані їй у для ознайомлення у письмовій формі. Факт отримання та використання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою з карткового рахунку, з якої слідує, що відповідач користувалася коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, однак, станом на 12.10.2016 року утворилася заборгованість по сплаті платежів за кредитом та відсотками у розмірі, 23639,91 грн., з яких: 7704,78 грн.- тіло кредиту, 11767,39 грн.-нараховані відсотки за користування кредитом; 1965,84 грн.- пеня за прострочення зобов»язання; 600 грн.- пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн.- штраф(фіксована складова) та 1101,90 грн.-штраф(процентна складова), які позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях до позову. Вказав, що відповідач своїм особистим підписом у анкеті-заяві від 25.11.2010 року засвідчила той факт, що вона ознайомлена та згідно із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді, а також те, що зазначена анкета-заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами Банку становить укладений між нею та позивачем договір надання банківських послуг, а тому у відповідності до положень ст.ст.202,207,634,639 ЦК України зазначений договір є укладеним. Зміст договору зафіксовано в заяві позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Відповідач особисто заповнила анкету-заяву, вказавши необхідну інформацію про себе та висловила згоду на укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна», про що свідчить відповідна відмітка у в анкеті та її особистий підпис. На підставі даної заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок, ключем до якого є пластикова картка, які отримала відповідач та вказаний нею у заяві номер мобільного телефону. Перевипуск даної карти на карту «Універсальна Gold» повністю підтверджується фото відповідача із картою та банківською випискою по картковому рахунку, підписання нової анкети-заяви у даному випадку не було необхідним, оскільки особу відповідача було попередньо ідентифіковано під час підписання первинної анкети 25.11.2010 року. До матеріалів справи позивачем долучено «Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду», яка власноруч підписана [PERSON] та з якої чітко вбачається, що відповідачу на моменту кладення кредитного договору було встановлено поточну проценту ставу у розмірі 2,5%(30% на рік), вказано розміри комісій та штрафів. Тобто сторонами було погоджено усі істотні умови договору. Банком на виконання положень Закону України «Про захист прав споживачів» було надано відповідачу всю необхідну інформацію щодо умов кредитування у письмовому вигляді, доказом наявності факту виконання вимог даного закону є положення ч.2 ст.638, ч.2 ст.642 ЦК України, тобто фактичне прийняття відповідачем пропозиції до укладання договору, засвідчене відповідними діями з її боку -отриманням кредитних коштів та сплатою періодичних платежів. Позивачем представлено суду фото відповідача із кредитною карткою до та після її перевипуску та виписку з карткового рахунку, у якій відображено рух кредитних коштів, якими підтверджується, що відповідач користувалась кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, що неможливо було виконати без отримання відповідної картки, а також свідчить про те, що відповідач знала про наявність заборгованості, що утворилася та усвідомлювала характер та наслідки невиконання договірних зобов»язань. Вчиняючи дії, спрямовані на погашення заборгованості відповідач додатково підтвердила свою згоду зі всіма умовами укладеного із позивачем договору про надання банківських послуг, а також той факт, що їй були добре відомі та зрозумілі умови договору, а тому її твердження щодо незнання тарифів, умова та правил не відповідають дійсності. Зазначив, що відповідачем жодним чином не спростовано наданий банком розрахунок заборгованості, а тому підстави вважати його неналежним доказом у справі відсутні. Також вказав, що оскільки кредит було надано шляхом встановлення кредитного ліміту на картку, формування меморіальних ордерів за даним кредитним договором не здійснюється. Вважає необґрунтованим посилання відповідача на незаконність одночасного нарахування позивачем штрафу і пені, оскільки чинне цивільне законодавство не містить обмежень і заборон на одночасне застосування стороною за договором до винної сторони зазначених штрафних санкцій, оскільки штраф застосовується за порушення виконання зобов»язання, а пеня за несвоєчасність виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи те, що характер правопорушень у даному випадку різний, застосування банком у кредитному договорі штрафу та пені як окремих видів неустойки не є подвійним притягненням до відповідальності. Зазначив, що пам»ятка клієнта містить інформацію стосовно Тарифів, які дають на момент видачі картки, порядку та строку погашення заборгованості та іншу інформацію щодо користування карткою та видається банком клієнту при оформленні кредитної картки разом із карткою, а тому зазначена пам»ятка не може бути долучена позивачем до позовної заяви. Також вказав, що відповідач у своїх запереченнях безпідставно посилається на правову позицію Верховного Суду України викладену у постанові №6-16цс15 від 11.03.2015 року, оскільки зазначена правова позиція стосується порядку застосування судами положень ч.3 ст.254, ст.256-258, ч.1,5 ст.261 ЦК України та не стосується справ з використанням кредитних карт. В даній справі доведенню підлягає наявність між сторонами кредитних правовідносин та виконання ними зобов»язань за договором. При зміні кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, підписання відповідачем анкети-заяви є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, а тому встановлення та зміна кредитного ліміту здійснюється позивачем самостійно і згоди позичальника на це не потрібна. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просить у задоволенні позову відмовити, з підстав, викладених у письмових запереченнях та доповненнях до заперечень на позов. Вказав, що у позивача відсутнє право на звернення до суду, а позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» є незаконними та необґрунтованими. Відповідач не уклала жодного кредитного договору із позивачем. Вважає, що підписана [PERSON] анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 25.11.2010 року не може вважатися ні офертою, ні договором кредиту, оскільки за своєю формою та змістом не відповідає вимогам щодо договору споживчого кредиту який у відповідності до вимог ст.1047,1055 ЦК України укладається у письмовій формі та всупереч Закону України «Про захист прав споживачів» не містить усіх істотних умов, необхідних для укладення такого договору зокрема: детального розпису загальної вартості кредиту споживача; дати видачі кредиту або, якщо кредит видається частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та умови надання кредиту; строку на який кредит видається; дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка, кредитом; інші умови, визначені законодавством. Договір кредиту вчинений без дотримання обов»язкової письмової форми є нікчемним. Згідно анкети-заяви від 25.11.2010 року відповідачем була отримана платіжна карта і відкритий картковий рахунок для зарахування власних коштів та коштів від третіх осіб, щоб в подальшому здійснювати безготівкові розрахунки. Під час підписання заяви відповідач була ознайомлена із Тарифами, Умовами та Правилами надання банківських послуг тільки як карткового платіжного засобу. Зазначені документи не містили жодних посилань на те, що між сторонами додатково виникають ще і кредитні відносини, свідчення чого є відсутність обраного відповідачем розміру бажаного кредитного ліміту у заяві. Надана позивачем довідка про умови кредитування також не містить істотних умов необхідних для договору споживчого кредиту і у ній не зазначено, що сторони досягли згоди щодо можливого використання кредитних коштів. Долучені до матерів справи Тарифи, Умови та Правила надання банківських послуг відповідачу для ознайомлення не надавались та нею не підписувались. Крім цього, позивачем не надано суду Пам'ятку Клієнта із її підписом, яка є невід'ємною частиною договору у випадку оформлення видачі платіжної карки за кредитною схемою. Отже, позивачем не надано належних доказів оформлення та укладання договору про надання банківських послуг. Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у справі №6-16цс15, відповідно до якої Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору, якщо вони не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника. Наведене свідчить про те, що підписуючи заяву-анкету від 25.11.2010 року відповідач не брала на себе жодних зобов»язань з отримання та повернення кредитних коштів, сплати відсотків за кредитом та неустойки за порушення строків повернення кредитних коштів. Також вказав, що жодних кредитних коштів відповідач від ПАТ КБ «Приватбанк» не отримувала. Факт надання грошових коштів, може бути підтверджений відповідним первинним платіжним документом, який є єдиним можливим та належним доказом здійснення надання кредитних коштів, проте позивач не надав жодного доказу здійснення видачі відповідачу кредитних коштів. Твердження позивача, що він належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором надавши тільки можливість розпорядження кредитними коштами в межах кредитного ліміту, при цьому не надавши самих кредитних коштів, є необґрунтованими, та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є незрозумілим та не підтверджений жодними належними та допустимими доказами. Позивачем не обгрунтовано чому розмір основного боргу складає 7704,78 грн., якщо у доданій позивачем анкеті-заяві визначено розмір кредитного ліміту у 0,00 грн.; з розрахунку не можливо встановити дату, коли саме були надані вищезазначені кредитні кошти; необґрунтованим є розрахунок заборгованості по процентах, які обраховуються від суми основного боргу від невідомої дати; штраф та пеня є різновидами неустойки, тобто одного і того ж самого виду юридичної відповідальності, до якої позивач намагається притягнути відповідача, що прямо суперечить ст. 61 Конституції України, та правовій позиції Верховного Суду України від 31.10.2012 року у справі № 6-47цс12. Окрім цього розрахунок заборгованості не є доказом, яким підтверджує наявність або відсутність коштів на рахунку особи та факт проведення певних фінансових операцій. Твердження позивача про те, що відповідачем фактично прийняті умови кредитного договору шляхом внесення чергових платежів на погашення кредитної заборгованості не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки із банківської виписки слідує, що жодних платежів на погашення заборгованості відповідачем не здійснювалось. Надана позивачем Довідка про зміну умов кредитування містить в собі ознаки фальшування доказів в ручному режимі, оскільки дата відкриття карткового рахунку не відповідає даті фактичного відкриття та передує їй майже на два роки, черговість операцій щодо зміни кредитного ліміту не відповідають їх суті, зокрема первинне встановлення кредитного ліміту відбулось після операції щодо його зменшення. При цьому, як вказано у довідці, всі операції щодо зміни ліміту відбулись після узгодження з відповідачем та здійснені протягом одного дня, а саме 19.10.2016 року, тобто в день написання позовної заяви. Вказав,що позивач, як сторона по справі, зобов'язана довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог, зокрема виникнення договірних правовідносин позики між сторонами на підставі договору банківського кредиту, надання кредитних коштів та не виконання відповідачем взятих на себе договором грошових зобов'язань - подавши відповідний оригінал договору банківського кредиту або ж його належним чином завірену копію, оригінали первинних платіжних документів, оскільки обов'язок подання доказів покладається на сторін Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних обставин. Відповідно до ст.ст. 1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 25.11.2010 року позивач [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк» предметом якої є надання кредитного ліміту за платіжною кредитною карткою «Універсальна». При цьому відповідач своїм особистим підписом у анкеті-заяві підтвердила свою згоду на укладення договору із Банком шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та погодилась, що її заява разом із Пам»яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач засвідчила, що вона ознайомлена та погоджується із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді, та зобов»язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті ПАТ КБ «Приватбанк» www.privatbank.ua та регулярно ознайомлюватися зі змінами. За умовами цього договору відповідачу було видано кредитну карту «Універсальна» [NUMBER], в подальшому 26.06.2013 року відповідачу було оформлено кредитну картку «Gold» [NUMBER] з терміном дії до травня 2017 року та надано кредит у розмірі 16500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності з ч. 2 ст.639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved