Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Рішенням Рівненського міського суду від 18 січня 2011 року по цивільній справі №2-1301/11 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості з [PERSON], як позичальника, та [PERSON], як поручителя за Договором поруки №738/76-Д-3 від 11 серпня 2011 року, було солідарно стягнуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по Договору кредиту №738/76-Д від 11 серпня 2008 року у розмірі 567 599,22 грн. та судові витрати по справі в розмірі 1 820 грн. Рішення набрало законної сили. Ухвалою суду від 02 липня 2014 року було задоволено клопотання [PERSON] про поновлення строку на подачу заяви про перегляд у зв'язку ново виявленими обставинами рішення рівненського міського суду від 18.01.2011 року . В поданій заяві [PERSON] просить переглянути рішення Рівненського міського суду від 18 січня 2011 року по цивільній справі №2-1301/11 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості, у зв'язку з нововиявленими обставинами та скасувати його в частині стягнення з [PERSON] солідарно заборгованості в розмірі 567 559,22грн. та судових витрат по справі. Підставою для перегляду рішення [PERSON] вказує те, що про існування вищевказаних рішення суду, кредитного договору та договору поруки йому абсолютно нічого відомо не було, оскільки договору поруки він не укладав та не підписував, а підписи зазначені в договорі поруки виконані іншими особами, що свідчить про недійсність договору, у зв'язку з чим вважає, що стягнення з нього заборгованості на користь банку за Рішенням Рівненського міського суду від 18 січня 2011 року є незаконною, безпідставною, чим порушено його права. Дані обставини вважає істотними для перегляду вищевказаного рішення, оскільки вони існували, але не були відомі ні йому, ні суду на час розгляду справи, у зв'язку з чим не були враховані судом, хоча могли вплинути на висновки суду при ухваленні зазначеного судового рішення. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити. Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, хоча згідно ст.74 ЦПК України про час і місце судового засідання повідомленні належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи судові повідомлення, причини неявки суду не повідомили, а тому у відповідності до ст.365 ЦПК України, неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду справи. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Ухвалюючи Рішення Рівненського міського суду від 18 січня 2011 року про задоволення позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» про солідарне стягнення заборгованості з [PERSON], суд виходив з того, зокрема, що 11 серпня 2008 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №738/76Д. Відповідно до умов договору кредиту, банк надав відповідачу кредит у сумі 50000 дол. США на засадах строковості, зворотності, цільового характер використання, платності та забезпеченості, зі сплатою 13,5% річних та комісій, в розмірі та порядку, визначених у договорі кредиту та кінцевим терміном погашені заборгованості до 10 серпня 2025 року. Банк свої зобов'язання за договором кредиту виконав у повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки №авт/153 від 11.08.2008 року. Своє зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредиту та плати користуванням кредиту [PERSON] не виконав, розрахунок за користування позиченим коштами не провів, строк повернення позики порушено, відповідач в добровільному порядку грошові кошти не повертає, в зв'язку з чим станом на 30 вересня 2010 року заборгованість відповідача [PERSON] становила 567 599,22 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 49510,0 дол. США, що по курсу НБУ складає 391797,39 грн., заборгованості за відсотками в сумі 13554,83 дол. США, що по курсу НБУ складає 107266,15 грн.; розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 1769,21 грн, розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 4029,83 грн., розміру штрафу в сумі 7927,80 доларів США, що по курсу НБУ складає 62736,65. Крім того, одним з видів забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання кредиту від 11 серпня 2008 року за №738/76-Д є порука [PERSON]. Так, 11 серпня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки за №738/76-Д-3, відповідно до п.1.1. якого останній зобов'язався у повному обсязі солідарно відповідати перед ПАТ «Укрсоцбанк» за виконання [PERSON] договору кредиту, а саме: повернення суми кредиту, сплати відсотків і користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу). Відповідно до п. 3.1. договору поруки, [PERSON] зобов'язаний протягом одного робочого дня від дати отримання повідомлення позивача про невиконання [PERSON] забезпеченого порукою зобов'язання, виконати відповідне зобов'язання. 26 березня 2009 року [PERSON] направлена претензія №02-06/272 з вимогою про виконання зобов'язання за договором кредиту, яка отримана останнім 28 березня 2009 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №2067792. Однак [PERSON] взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та процентів за договором поруки, в односторонньому порядку виконувати відмовився, що підтверджується відсутністю відповіді на письмову вимогу та несплатою боргу. Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON] та [PERSON] відповідають за виконання зобов'язань за кредитним договором №738/76-Д від 11 серпня 2008 року у повному обсязі як солідарні боржники. Відповідно до положень ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» (далі - Постанови Пленуму №4 від 30 березня 2012 року), нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені судом до нововиявлених обставин (ч.2 ст.361 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.п.1, 2 ч.2 ст.361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Згідно роз'яснень п.6 Постанови Пленуму №4 від 30 березня 2012 року зазначено, що при вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч.2 ст.361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в ст.ст.362, 364 ЦПК України. Виходячи з аналізу вказаних норм права, суд вважає, що для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами характерно те, щоб було виявлено обставини, які суд не міг оцінити під час ухвалення судового рішення, оскільки вони не були та й не могли бути відомі - про них стало відомо тільки після ухвалення рішення суду. Мова може йти тільки про ті обставини, які існували на момент вирішення справи, але з різних причин не були відомі суду, і які були виявлені після набрання судовим рішенням законної сили. Крім того, слід зазначити, що однією з умов перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотність цих обставин для вирішення спору. Тому результат перегляду судового рішення залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення. Так, судом встановлено, що про існування вищевказаних рішення суду, кредитного договору та договору поруки [PERSON] зміг дізнатися лише з 20 серпня 2012 року, коли отримав повідомлення з ВДВС Рівненського МУЮ про накладення арешту на належне йому майно, а до цього часу ні про наявність цивільної справи в суді, ні про будь-яке рішення суду стосовно нього не знав, оскільки судових повісток на своє ім'я жодного разу не отримував, як і копії рішення суду. На початку вересня 2012 року він звернувся в Рівненський міський суд та ознайомився з матеріалами відповідної цивільної справи, в якій вперше побачив копію Договору поруки від 11 серпня 2008 року №738/76-Д-3, де зазначалось, що він укладений між ним - [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк», та виявив, що даний договір поруки був підписаний не ним, як і підпис його дружини [PERSON] не відповідав її фактичному підпису. З огляду на викладене, та обставина, що [PERSON] не було відомо про існування ні договору кредиту, ні договору поруки є нововиявленою в розумінні ст. 361 ЦПК України. Разом з тим, оскільки волевиявлення [PERSON] на укладення договору поруки не було, тому 20 вересня 2012 року він звернувся із апеляційною скаргою на Рішення Рівненського міського суду від 18 січня 2011 року по справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості, однак Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 08 листопада 2012 року його апеляційну скаргу було відхилено, а Рішення Рівненського міського суду від 18 січня 2011 року залишено без змін. В подальшому, за захистом своїх порушених прав та законних інтересів [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», [PERSON] про визнання договору поруки недійсним, який Рішенням Рівненського міського суду від 20 червня 2013 року (справа №1715/20273/12), залишеним без змін Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 30 вересня 2013 року, був задоволений. В межах вищевказаної цивільної справи за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи №320 від 24 травня 2013 року було складено висновок експерта НДЕКЦ УМВС України в Рівненській області, з якого слідує, що підписи в Договорі поруки укладеному між ПАТ «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON], №738/76-Д-3 від 11 серпня 2008 року, розташовані в графі «Від імені Поручителя» та навпроти імені [PERSON], виконанні не [PERSON] та не [PERSON], зразки підписів яких надані на експертизу, а іншими особами. Таким чином, оскільки оспорюваний договір поруки [PERSON] не підписувався, чим підтверджується той факт, що договір поруки останній наміру укладати не мав, не укладав та не підписував, тому враховуючи, вимоги ч.1 ст.202, ч.3 ст.203, ч.2 ст.207, ст.547 ЦК України, вказаний договір поруки є недійсним і його недійсність встановлена законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Двостороннім правочином є погоджена дія двох сторін, що визначено ч.4 ст.202 ЦК України. Як встановлено ч.3 ст.203 ЦК України, до загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, відносяться волевиявлення учасника правочину, яке має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Крім того, як визначено ч.4 ст.203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно ст.553 ЦК України визначено, що зміст договору поруки полягає у тому, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Таким чином, згідно ч.1 ст.546 ЦК України, порука є одним з видів забезпечення виконання зобов'язання. Порядок укладення, зміни та розірвання договору поруки регулюється загальними положеннями про угоди, які встановлені нормами цивільного законодавства, за винятком спеціального правила, що міститься у ст. 547 ЦКУ, про обов'язкову письмову форму будь-якого правочину щодо забезпечення виконання зобов'язання (зрозуміло, що у тому числі й договору поруки), незалежно від форми укладення основної угоди. Недодержання письмової форми тягне за собою нікчемність договору поруки. Відповідно до вимог ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Як визначено у ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Отже, вищевказаним висновком експерта фактично підтверджується та обставина, що Договір поруки №738/76-Д-3 від 11 серпня 2008 року [PERSON] не підписувався і, відповідно, не укладався, у зв'язку з чим даний договір є недійсним, а з огляду на зазначені обставини щодо недійсності даного договору, які не були відомі на час розгляду справи, підстави для звернення стягнення солідарно на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості з [PERSON] - відсутні. Крім того, суд приймає до уваги ті факти, що у повідомленні ПАТ «Укрсоцбанк» на адресу ВДВС Рівненського МУЮ від 11 липня 2011 року вказано, що [PERSON] працює в ТОВ «Фіона» (вул. Київська, 34/122, м. Рівне), що дійсності не відповідає, оскільки з 2006 року останній постійно працює технічним директором на фірмі «Сінт Рівне», що підтверджується копією його трудової книжки та відповідною довідкою, та, беручи до уваги наявність матеріалів кримінального провадження за неодноразовими заявами [PERSON] до правоохоронних органів про вчинення злочину працівниками Рівненської філії ПАТ «Укрсоцбанк» по підробці підписів в договорі поруки від 11 серпня 2008 року, суд вважає, що наведене свідчить про те, що договір поруки [PERSON] не укладався, а був сфальсифікований. З огляду на все вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] не залучався до участі в розгляді цивільної справи за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості та не приймав участі в її розгляді, і зовсім випадково дізнався про наявність оскаржуваного рішення, то за таких обставин останній з об'єктивних, незалежних від нього причин, не знав і не міг знати на час розгляду судом справи про недійсність договору поруки, що має істотне значення для правильного вирішення справи та існувало на час ухвалення даного судового рішення, проте стало відомо вже після набрання рішенням суду законної сили, а отже є нововиявленою обставиною. Відповідно до ч.2 ст.365 ЦПК України розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. Згідно роз'яснень, викладених в абз.5 п.2 Постанови Пленуму №4 від 30 березня 2012 року - якщо в одне провадження було об'єднано кілька позовних вимог (ч.2 ст.118, ст.126 ЦПК України), рішення може бути переглянуто тільки в частині тих вимог, які стосуються нововиявлених обставин. Отже, той факт, що [PERSON] не підписував договору поруки, який став підставою для стягнення з нього на користь ПАТ «Укрсоцбанк» грошових коштів за договором кредиту від 11 серпня 2008 року №738/76-Д, свідчить про недійсність договору поруки, що в свою чергу є істотною обставиною, яка існувала, але не була відомою ні заявнику, ні суду на час розгляду справи, у зв'язку чим не була врахована судом, хоча могла вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення, що переглядається, а тому відповідно до положень ч.2 ст.361 ЦПК України, є нововиявленою обставиною. З огляду на викладені обставини справи та зазначені приписи чинного законодавства суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами. На підставі викладеного,

Outcome: approved