Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивачка) подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , 2016 р.н., у розмірі 5\~000,00 грн щомісячно з дня подання позовної заяви до досягнення сином повноліття. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликалася на те, що від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею у житловому будинку її батьків та знаходяться виключно на її утриманні. Відповідач тривалий час ухиляється від участі в утриманні сина, немає постійної роботи, тому виїхав на роботу за кордон. ЇЇ мінімальна заробітна плата не дозволяє забезпечити належний рівень життя дитини. Враховуючи збільшену потребу у витратах на утримання сина вважає, що відповідач зможе надавати їй місячну матеріальну допомогу в розмірі 5\~000,00 грн. За кордоном заробітки чоловіка найменше складають 25-30 тисяч гривень у місяць. Відповідач не має аліментних зобов`язань перед іншими стягувачами, стягнення по виконавчих документах не проводиться. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоч належним чином повідомлений про дату, час і місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Заяви та клопотання учасників справи. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог та задоволення позову (а.с.21). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 21.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.9-10). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/1269/20 відповідача [PERSON] (а.с. 18, 19, 20) Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 19.09.2015 та свідоцтвом про народження від 09.12.2016 (а.с.3, 5). Син [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом з матір`ю [PERSON] , про що свідчить довідка від 15.09.2020 (а.с.6). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання свого сина до досягнення ним повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України (далі СК України), Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі Закон №2402-III) та Конвенції ООН про права дитини. Так, утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України та стаття 180 СК України). Відповідно до положень частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з приписами частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім цього, суд враховує норми статей 8, 11, 12 Закону №2402-III, які передбачають право дітей на достатній життєвий рівень, рівність батьків у правах та обов`язках щодо дитини та права, обов`язки і відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено, що у 2020 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2020 року 1779 гривень, з 1 липня 1859 гривень, з 1 грудня 1921 гривня. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою. Відповідач, як батько дитини, належним чином не виконує обов`язок щодо його утримання. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання дитини покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, зважаючи на те, що син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] , а відповідач [PERSON] є його батьком і на нього покладено однаковий з [PERSON] обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, тому суд доходить переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з огляду на вибір позивачкою способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі суд надає оцінку обґрунтованості визначеної позивачкою суми аліментів 5\~000,00 грн. Надаючи оцінку аргументам позивачки суд зауважує, що її покликання про розмір середньомісячного заробітку відповідача близько 25-30 тисяч гривень не підтверджені жодними фактичними даними, відтак суд вважає їх припущеннями, на яких не може ґрунтуватися доказування. Доказів, які б свідчили про матеріальний стан відповідача і давали б суду підстави дійти висновку про спроможність відповідача сплачувати аліменти у визначеній позивачем сумі суду не надано та судом не здобуто. Суд також позбавлений можливості надати оцінку аргументам відповідача, оскільки такі ним не наведені. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, зважаючи на розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та встановлений законом мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, відсутність фактичних даних, які б свідчили про непрацездатність відповідача або його незадовільний стан здоров`я, та беручи до уваги приписи статті 13 ЦПК України, суд вважає, що на утримання та виховання сина [PERSON] , [INFO] , створення для нього такого рівня життя, який був би достатнім для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку необхідно стягнути з батька дитини [PERSON] аліменти у сумі 1\~500,00 грн щомісячно, відтак позов слід задовольнити частково. Розподіл між сторонами судових витрат. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (840,80 грн). Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України допустити негайне виконання цього рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі статей 150, 180-182, 184 СК України та

Outcome: partial