Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 19.04.2001 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Причинами для розірвання шлюбу позивачка вважає непорозуміння та суперечки, що виникали з приводу різних побутових питань. Відповідач часто не ночував вдома, а якщо і приходив додому, то пізно ввечері або вночі, оскільки багато часу проводив зі своїми приятелями, з якими вживав спиртні напої. Зазначені обставини призводили до сварок і тривалих конфліктів, які стали причиною фактичного припинення шлюбних відносин сторін. Позивачка зазначає, що їх з відповідачем життєві позиції, погляди на шлюб і сімю є різними. Відповідач не усвідомлював та не бажав розуміти сутності проблем, що виникали в позивачки, їх дитини, він відверто не бажав підтримувати нормальну морально-психологічну атмосферу в сімї, припинив брати участь у вихованні дитини та матеріальному утриманні сім'ї. Спору між сторонами щодо їх спільного майна немає. Позивачка вказує, що спільно з відповідачем вона не проживає впродовж останніх 5 місяців та вважає, що примирення між ними неможливе, їх сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, збереження цього шлюбу суперечить їх інтересам. Тому позивачка просить розірвати даний шлюб, відновити їй дошлюбне прізвище «Івасюк» та залишити проживати з нею малолітню вищевказану дочку сторін. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просить її позовні вимоги задовольнити та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином - за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місця його проживання. Однак, судові виклики в судові засідання 07.12. та 24.12.2015 року відповідачу не вручені у зв'язку із непроживанням відповідача за вказаною адресою. Відповідач не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про одруження сторони одружилися 19.04.2001 року. Шлюб зареєстровано Семаківською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №3 (а.с.4). Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, так протягом 5 останніх місяців проживають окремо, позивачка категорично не бажає примирення з відповідачем та поновлення вказаних відносин. Тому суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, а тому подальше його збереження суперечитиме інтересам позивачки. За таких обставин шлюб слід розірвати та відновити позивачці дошлюбне прізвище, оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. Малолітню дочку сторін [PERSON] після розірвання шлюбу слід залишити проживати з позивачкою, оскільки справа розглядається в заочному порядку і в суду відсутні будь-які відомості щодо наявності спору між сторонами щодо визначення місця проживання вказаної дитини. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved