Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача АТ КБ «ПриватБанк»(далі- позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яким просить стягнути з останньої суму заборгованості за кредитним договором б/н від 22 червня 2011 року у розмірі 29 678,93 гривень станом на 28 жовтня 2020 року, яка складається із заборгованості за тілом кредита у розмірі 24 253, 07 гривень та заборгованості за простроченими відсотками нарахованими на кредит у розмірі 5 425,23 гривень, а також судові витрати у розмірі 2 102,00 гривні. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та 26 червня 2011 року підписала заяву, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконала належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 28 жовтня 2020 року за нею утворилась заборгованість у розмірі 24 253, 07 гривень та заборгованості за простроченими відсотками нарахованими на кредит у розмірі 5 425,23 гривень. Відповідач не скористалась своїм правом на подання до суду відзиву та його не надала. До канцелярії суду відповідачем надана заява про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Рух справи 25 січня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов позов Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] , у якому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором б/н від 22 червня 2011 року у розмірі 29 678,93 гривень та судові витрати у розмірі 2 102,00 гривні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 січня 2021 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду, відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача Дашко В.М. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справи за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог позивача у повному обсязі. Будь-яких заяв та клопотань в ході проведення судового розгляду від сторін не надходило. Встановлені фактичні обставини справи, застосовані норми права та мотиви суду Судом встановлено, що 22 червня 2011 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Друкованим текстом анкети-заяви передбачено, зокрема, наступне: «Я згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, а також Тарифами становить між мною і банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www: privatbank.ua. Я зобов`язуюсь виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з правилами на сайті Приват Банку - www: privatbank.ua.» (а.с. 14)». Відповідно до довідки(а.с.12) вбачається, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був підписаний кредитний договір №б/н за яким було надані наступні кредитні картки: [NUMBER] від 22 червня 2011 року терміном дії до березня 2015 року, [NUMBER] від 09 січня 2014 року терміном дії до жовтня 2017 року, 41494629391116803 від 04 травня 2017 року терміном дії до березня 2021 року, [NUMBER] від 23 червня 2017 року терміном дії до травня 2021 року, [NUMBER] від 21 листопада 2017 року терміном дії до вересня 2021року. У довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (а.с.13) зазначено, що 22.06.2011 року був встановлений кредитний ліміт у розмірі 1 100,00грн, 22.06.2011 року відбулась зміна кредитного ліміту до 300,00грн, 22 липня 2011 року кредитний ліміт був збільшений до розміру 1 300,00 гривень, 23 липня 2011 року кредитний ліміт був зменшений до розміру 1 300,00 гривень, 21 серпня 2011 року кредитний ліміт був змінений до розміру 1 500,00 гривень, 29 липня 2014 року кредитний ліміт був зменшений до 0,00 гривень, 04 травня 2017 року кредитний ліміт був збільшений до 7 500,00 гривень,22 листопада 2017 року кредитний ліміт було зменшено до 2 500,00 гривень, 24 листопада 2017 року кредитний ліміт було збільшено до 12 000,00 гривень, 26 листопада 2017 року кредитний ліміт збільшено до 15 000,00 гривень, 27 листопада 2017 року кредитний ліміт збільшено до 15 000,00 гривень, 18 липня 2018 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 гривень. До позовної заяви банк також додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» (а.с.16) та Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку», які розміщені в мережі Інтернет на сайті https://privatbank.ua (а. с. 17-41). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість за вказаним кредитним договором №б/н від 22 червня 2011 року станом на 28 жовтня 2020 року становить 29 678,93 грн (а.с.5-11), що повністю визнано відповідачем в своїй заяві. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять, умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України вказано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В частини 1 статті 1048 ЦК України вказано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як зазначено в статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до пункту 24 Постанови ПВСУ 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що при відмові позивача від позову суд лише перевіряє повноваження на такі дії його представника, якщо він бере участь у справі та висловив такий намір. У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, суд вбачає наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 29 678,93грн. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову, оскільки відповідач [PERSON] безумовно визнала позов, та таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Щодо розподілу судових витрат За правилами частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При пред`явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 102,00 грн (а.с.1). Таким чином, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача - [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» . На підставі викладеного,

Outcome: approved