Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідач не виконує умови кредитного договору № 32.2/АА-126.07.2 від 15.10 2007 року, відповідно до умов якого відповідачу [PERSON] було відкрито відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 19 502 доларів США 00 центів терміном по 15.10.2014 року включно. Згідно умов кредитного договору процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі 12,5 % річних, відповідно до додаткової угоди до кредитного договору від 22.10.2008 року про внесення змін до п. 1.5 кредитного договору процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі 16% річних. Відповідач [PERSON] в свою чергу зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом, а у разі невчасного її погашення сплатити пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6 процента від суми простроченої заборгованості. Відповідач не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих відсотків, чим порушує прийняті на себе зобов'язання та внаслідок чого утворилась значна заборгованість. В зв'язку із зазначеним позивач з урахуванням уточнень просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, яка утворилась станом на 04.03.2015 року в сумі 14 171, 54 доларів США, з яких сума заборгованості за кредитом - 9 447, 19 доларів США; сума заборгованості за процентами по кредиту - 4 724, 35 доларів США; та також просить стягнути суму пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 3 992 774,94 гривень і загальну суму 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 20 513,27 гривень. Представник позивача в судовому засіданні уточнену позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, просили суд відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що розрахунок заборгованості позичальника по пені з відповідача є завищеним, та значно перевищує розмір збитків, понесених позивачем, окрім того просили зважити суд на те, що відповідач вчасно сплачувала кошти за кредитними зобов'язаннями, але в зв'язку тим, що на даний час її матеріальне становище значно погіршилось коштів на сплату кредиту не вистачає,а позивач має на утриманні неповнолітню дитину, то в 2012 році вона зверталась до банку з проханням надати згоду реалізувати автомобіль на придбання якого було взято кредитні кошти, щоб погасити заборгованість та щодо списання повністю чи частково штрафних санкцій, але банк залишив її звернення без уваги. Заслухавши пояснення учасників по справі присутніх в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 15 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 32.2/АА-126.07.2, за умовами якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 19 502,00 доларів США зі сплатою 12,5 % річних терміном по 15 жовтня 2014 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] 15 жовтня 2007 року було укладено договір застави № 32.2/АА-126.07.2, предметом якого є автомобіль марки NISSAN модель TIIDA. 22 жовтня 2008 року року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 32.2/АА-126.07.2 від 15 жовтня 2007 року, згідно якої сторони узгодили встановити процентну ставку за Кредитним договором в розмірі 16% річних. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідальність позичальника за невиконання або неналежне виконання умов договору встановлена розділом 3 кредитного договору № 32.2/АА-126.07.2 від 15 жовтня 2007 року, в т.ч. п. 3.9 кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язується сплачувати банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 1,6 процентів від суми простроченої заборгованості. Станом на 04 березня 2015 року у позичальника за кредитним договором № 32.2/АА-126.07.2 від 15 жовтня 2007 року існує заборгованість перед банком у розмірі 14 171, 54 доларів США, з яких сума заборгованості за кредитом - 9 447, 19 доларів США; сума заборгованості за процентами по кредиту - 4 724, 35 доларів США; а також нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 3 992 774,94 гривень і загальна сума 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 20 513,27 гривень. Суд встановив, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитним договором 14 171, 54 доларів США та 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 20 513,27 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк. Відповідно до ст. 548 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно із роз'ясненнями, наданими у п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», істотними обставинами у розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Таким чином, з урахуванням положень ч. 3 ст. 551 ЦК України та розміру фактичної заборгованості позичальника, а саме: станом на 04 березня 2015 року позивачем нараховано заборгованість відповідача за кредитом у розмірі 14 171, 54 доларів США, що еквівалентно 336875,40 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, 3 992 774,94 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості; 20 513,27 грн. - трьох відсотків річних від суми простроченої заборгованості за кредитним договором, суд вважає, що розмір неустойки (пені) в даному випадку є неспіврозмірним та значно перевищує розмір збитків, тому суд вважає за можливе зменшити розмір пені, що підлягає стягненню на користь ПАТ «Родовід Банк» з 3 992 774,94 грн. до 294 000,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 3654,00 грн.

Outcome: partial