Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який навчається в Ковельському центрі професійно-технічної освіти на денній формі навчання. Термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2022. У зв`язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу. Позивач просила стягувати з відповідача аліменти на навчання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду. Заперечення відповідача. Відповідач зазначив, що єдиним джерелом його доходів є пенсія за віком. Крім цього, він також надає допомогу іншому сину [PERSON] , 1990 року народження. Також, на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, батько є інвалідом другої групи та потребує постійного лікування. Його матеріальне становище не дозволяє сплачувати аліменти на навчання. Позивач не довела, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги і того, що вона сама не спроможна її надати. Просив у задоволенні позову відмовити. Мотивувальна частина рішення. [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] . [PERSON] навчається в Державному навчальному закладі «Ковельський центр професійно-технічної освіти» на денній формі навчання за професією монтажник санітарно-технічних систем, електрозварник ручного зварювання, термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2022, що підтверджено довідкою навчального закладу. Відповідно до ст.199 СК України: «1. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. 2. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. 3. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.» Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] має вік, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовжує навчатись. [PERSON] проживає з позивачем. Обов`язок довести, що повнолітня дитина не потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, і ту обставину, що позивач спроможна надати таку допомогу самостійно, покладається на особу, зобов`язану за законом сплачувати аліменти, особа, до якої звертаються з позовом, а не навпаки, як вважає відповідач. Так само, ця ж особа зобов`язана довести, що її матеріальне становище не дозволяє сплачувати аліменти, позивач не повинен доводити спроможність відповідача сплачувати аліменти. Відповідач не довів, що [PERSON] має достатній дохід для того щоб не потребувати матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, отже, слід вважати, що він такої допомоги потребує. Відповідач не довів, що позивач має можливість самостійно надавати [PERSON] матеріальну допомогу у зв`язку з навчанням. Відповідач не довів, що він не має можливості надавати [PERSON] матеріальну допомогу у зв`язку з навчанням. Зокрема, відповідач не довів, що інший його син [PERSON] , 1990 року народження, потребує матеріальної допомоги, яку він за законом зобов`язаний надавати. Не довів, що він утримує своїх непрацездатних батьків, не надав щодо цього докази. Відповідач має дохід - пенсію і не довів, що він утримує за рахунок цієї пенсії будь-кого, крім самого себе. Відповідач не довів, що позивач має істотно більший дохід, ніж у нього. Тому, відповідач зобов`язаний надавати [PERSON] матеріальну допомогу у зв`язку з навчанням. Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Позивач просить визначити аліменти у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Відповідно до довготривалої судової практики на одну дитину за відсутності особливих обставин призначаються аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Позивач не обґрунтувала, чому у цьому випадку вона просить більший розмір аліментів, ніж розмір, який присуджується зазвичай, не надавши з цього приводу ні доводів, ні доказів. Слід врахувати також можливість надання утримання і з боку матері, необхідність забезпечення справедливого балансу між інтересами дитини та можливістю батька сплачувати аліменти. З врахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що аліменти у розмірі ј від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно відповідатимуть принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст.7 СК України, майновому стану сторін і потребам повнолітнього сина. Згідно ст.ст.191, 201 СК України, аліменти стягуються з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 23.12.2020. Із змісту заяви зрозуміло, що позивач просить стягувати аліменти на період навчання [PERSON] . Таким періодом, згідно наданої позивачем довідки учбового закладу, є період з 01.09.2019 по 30.06.2022 року. Отже, позивач просить стягувати аліменти з 23.12.2020 - дня звернення до суду і до закінчення навчання - 30.06.2022. Відсутні розумні підстави тлумачити вимогу позивача інакше. Тому, доводи відповідача про неконкретність вимоги позивача суд відхиляє. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial