Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа:\~Великобурлуцький районний\~відділ державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Харків), з вимогами: - визнати [PERSON] , який народився [INFO] в смт. Великий Бурлук Великобурлуцького району Харківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , зареєстрованого проживаючим за адресою: [ADDRESS] , батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] в смт. Великий Бурлук Великобурлуцького району Харківської області; - стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця смт Великий Бурлук Великобурлуцького району Харківської області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання даного позову до досягнення дитиною повноліття; - стягнути із відповідача судові витрати. На обґрунтування позову позивач зазначила, що в період із липня 2014 року по травень 2015 року вона зустрічалась із відповідачем. В травні 2015 року позивач завагітніла. Через різні погляди щодо необхідності народження дитини вони з відповідачем припинили зустрічі і спілкування. [INFO] народилася донька [PERSON] . На момент народження дитини позивач не перебувала у шлюбі і жодних контактів з батьком дитини вже не підтримувала, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведено відповідно до положень частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Позивач не зверталася до [PERSON] із пропозицією визнати батьківство дитини, чи звернутися до суду із позовом про визнання батьківства. В червні 2019 року, за ініціативи відповідача, вони відновили стосунки, розповіли донці, що відповідач є її батьком та з 28.01.2020 почали разом проживати однією сім`єю в квартирі відповідача за адресою: [ADDRESS] . В подальшому, сімейне життя не склалося і з 06.06.2020 вона разом з донькою переїхали проживати окремо. Відповідач, визнавши [PERSON] своєю рідною донькою, знову відмовився від неї. З метою захисту прав та інтересів дитини, яка має право на належне батьківське виховання, на безперешкодне спілкування із батьком та належне матеріальне утримання з боку батька, позивач звернулась до суду із даною позовною заявою. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 01.09.2020 провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою суду від 29.09.2020 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Великобурлуцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Ухвалою суду від 15.10.2020 призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, (61036, місто Харків, Харківська область, вул. Ковтуна, буд. 34), провадження по справі зупинено до отримання висновку експерта. 18.01.2021 від Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи від 05.01.2021 № 9/1831СЕ-20 разом з матеріалами цивільної справи № 616/497/20 у зв`язку з неявкою [PERSON] до Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для відбору експериментальних зразків, станом на 05.01.2021 зразок біологічного матеріалу [PERSON] до Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України не надходив. 18.01.2021 ухвалою суду поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10.00 годину 03.02.2021. 03.02.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. 25.03.2021 ухвалою суду за клопотанням позивача повторно направлено до Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ухвалу суду від 15.10.2020 та матеріали справи для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, провадження по справі зупинено до отримання висновку експерта. 24.06.2021 від Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи від 14.06.2021 № СЕ-19/121-21/8450-БД разом з матеріалами цивільної справи № 616/497/20 у зв`язку з неявкою [PERSON] до Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для відбору експериментальних зразків, станом на 14.06.2021 зразок біологічного матеріалу [PERSON] до Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України не надходив. 24.06.2021 ухвалою суду поновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10.00 годину 09.07.2021. 09.07.2021 належним чином повідомлені учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим судовий розгляд відкладено. 21.07.2021 учасники справи повторно на судовий розгляд не з`явилися. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , який повідомлявся про розгляд справи рекомендованими листами, направленими йому судом на адресу зареєстрованого місця проживання, та в порядку, визначеному частиною 13 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, шляхом направлення повідомлень про призначення судового засідання з використанням засобів мобільного зв`язку, не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання. Від отримання судової повістки про виклик у судове засідання, призначене на 21.07.2021, [PERSON] відмовився, про що свідчить відмітка в довідці про повернення поштової кореспонденції. Належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання представник третьої особи - Великобурлуцького районного\~відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Харків) до суду не з`явився, від начальника відділу Лебединської Н.О. надійшов лист про розгляд справи без участі представника. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечувала позивач. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: [INFO] народилась дитина жіночої статі - [PERSON] , матір`ю якої зазначено [PERSON] , а батьком якої, зі слів матері, був записаний [PERSON] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України № 00024698777 від 26.11.2019, виданого Великобурлуцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області та копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 21.01.2016 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великобурлуцького районного управління юстиції у Харківській області (а. с. 12, 13). З копії паспорта громадянина України [PERSON] та довідки виконавчого комітету Великобурлуцької селищної ради Куп`янського району Харківської області № 08-17/734 від 26.11.2019 вбачається, що з 26.11.2019 [PERSON] зареєстрована проживаючою за адресою: [ADDRESS] , разом з нею за вказаною адресою з 26.11.2019 зареєстрована проживаючою її донька [PERSON] , [INFO] (а. с. 8-10, 14). На підтвердження факту батьківства позивачем, зокрема, надано: фотокартки, на яких відображено спільне проводження вільного часу [PERSON] разом з дитиною [PERSON] (а. с. 15). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року N 3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до частини першої та другої статті 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (частина четверта статті 128 Сімейного кодексу України). Тлумачення статті 128 Сімейного кодексу України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень Цивільного процесуального кодексу України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Щодо предмету доказування у даній справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved