Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади с. Лучани в особі Ходорівської міської ради Львівської області (відповідач), в якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері [PERSON] право власності на земельну ділянку на території Чорноострівської сільської ради площею 0,0786 га, згідно Державного акту на право влсності на земельну ділянку Серія ЯБ №568133 від 29.12.2012, виданого на підставі розорядження голови Жидачівської райдержадміністрації №440 від 15.05.2008. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входив житловий будинок в [ADDRESS] , а також земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 0,2353 га, 02969 га, 1,2469 га та 0,0786 га, розташовані на території Чорноострівської сільської ради. Земельні ділянки належали [PERSON] згідно державних актів. 24.12.2003 мати позивачки на випадок смерті розпорядилася своїм майном, заповівши все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося доньці [PERSON] . Позивачка звернулася в нотаріальну контору для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак їй було відмовлено в цьому у зв`язки з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме на житловий будинок. Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 11.12.2015 за позивачкою визнано в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] право власності на цілий житловий будинок в с. Лучани та на земельні ділянки площами 0,02353 га, 0,2969 га та 1,2469 га. У 2020 році позивачка дізналася, що її матері належить інша земельна ділянка. При зверненні до державного нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері їй було відмовлено в цьому через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку, що належала померлій і є спадковим майном. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву (а.с.30), в якій зазначив про відсутність на час розгляду даної справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення або невизнання позовних вимог. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просить суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак у поданому до суду відзиві зазначив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заяви та клопотання учасників справи. Представник позивача подав заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності його і позивачки та призначення справи до судового розгляду (а.с.31). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 15.03.2021 прийнято справу до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.25-26). Ухвалою підготовчого засідання від 02.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.32-33). Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 24.12.2003 [PERSON] зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що за законом матиме право, земельний пай Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії ЛВ №0153617, виданий на підставі розпорядження Жидачівської райдержадміністрації від 15.10.1996 №659 доньці [PERSON] (а.с.10). Державним акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №568133, виданого 29.12.2012 на підставі розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації від 15 травня 2008 року №440, встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0786 га, яка розташована на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №462150001008904 (а.с.14). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.10.2013, земельна ділянка, площею 0,0786 га, яка розташована на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, кадастровий номер 4621589100:04:000:0596, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.15). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.05.2015, [PERSON] померла [INFO] в с. Лучани Жидачівського району Львівської області (а.с.9). Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 11.12.2015, за [PERSON] визнано право власності у порядку спадкування за заповітом, складеним [PERSON] , на житловий будинок в [ADDRESS] , земельні ділянки: площею 0,2353 га, 0,2969 га, 1,2469 га, які розташовані на території Чорноострівської сільської ради (а.с.12-13). Довідкою Держгеокадастру від 18.02.2021 встановлено, що на [PERSON] зареєстровані державні акти на право приватної власності на землю серії ЯЕ №565830, площа земельної ділянки 0,2353 га, ЯЕ №565829, площа земельної ділянки 0,2969, ЯЕ №565828, площа земельної ділянки 1,2469 га, ЯЕ 568133, площа земельної ділянки 0,0786 га (а.с.17). Постановою від 19.02.2021 нотаріус Жидачівської ДНК відмовив у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті , у зв`язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області (а.с.22). Відповідно до витягу із Спадкового реєстру від 19.02.2021, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №57460752 (а.с.11). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на спадкування за заповітом після смерті матері і неможливістю реалізації цього права через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з приписами частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Приписами частин 1 та 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що матері позивачки [PERSON] за життя, окрім інших прав, належало право власності на земельну ділянки площею 0,0786 га (кадастровий номер 4621589100:04:000:0596), яка розташована на території Чорноострівської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що на її ім`я видано відповідний Державний акт серії ЯБ №568133 від 29.12.2012. За життя [PERSON] зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також все те, що належатиме їй на день її смерті і на що вона за законом буде мати право заповіла дочці [PERSON] . Позивачка [PERSON] прийняла спадщину та за нею визнано право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , про що свідчить відповідне рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 11.12.2015, однак у склад цієї спадщини не увійшла вищезазначена земельна ділянка. Таким чином, [PERSON] має законне право набути право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0786 гектарів (кадастровий номер 4621589100:04:000:0596), однак позбавлена можливості юридично оформити спадщину у визначений законом позасудовий спосіб, оскільки у цьому їй відмовлено уповноваженою особою (нотаріусом). Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1233, 1235, 1236, 1254, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved