Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.04.2017 року позов [PERSON] до Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», генерального директора Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: заступник генерального директора Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» [PERSON], про скасування наказу про розірвання трудового договору, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди задоволено частково:визнано\~ наказ Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» №135-К від 22.09.2015 року «Про розірвання трудового договору» незаконним;поновлено [PERSON] на роботі у Державному підприємстві «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на посаді начальника нормативно-технічного відділу Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» з 22.09.2015 року;стягнуто з Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на користь [PERSON], ІН [NUMBER], заробітну плату за час вимушеного прогулу з 22.09.2015 року по 27.04.2017 року в сумі 179173 (сто сімдесят девять тисяч сто сімдесят три) грн. 80 коп.;стягнуто з Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на користь [PERSON], ІН [NUMBER], моральну шкоду, повязану з незаконним звільненням у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.;у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено; рішення суду в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання; вирішено питання про розподіл судових витрат. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26.06.2017 року, вищезазначену цивільну справу повернуто до Дзержинського районного суду міста Харкова\~для вирішення вказаних в ухвалі питань, встановлено для цього строк десять днів з часу надходження справи. 06.07.2017 року до суду надійшла заява [PERSON] на виконання ухвали Апеляційного суду Харківської області від 26.06.2017 року з доданим оригіналом квитанції про сплату судового збору за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 640 грн. (квитанція №ПН 3530 від 06.07.2017 року на суму 640 грн.). Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні проти ухвалення додаткового рішення по справі не заперечував. Представник відповідача - Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» [PERSON] у судовому засідання при вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення покладався на розсуд суду. Згідно з вимогами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Згідно положень пункту 1 частини 1\~статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах\~про стягнення заробітної плати\~та поновлення на роботі. Відповідно до вимог частини 3 статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. Згідно частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, з відповідача Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» підлягають стягненню на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. за вимогу про стягнення моральної шкоди, а також на користь держави витрати по сплаті судового збору за вимогу майнового характеру стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з 22.09.2015 року по 27.04.2017 року у розмірі 1791 грн. 74 коп. (1 % від 179173 грн. 80 коп.), оскільки ця вимога задоволена у повному обсязі. Таким чином, оскільки судом не вирішено питання щодо стягнення судового збору за вимогу про відшкодування моральної шкоди, а також судового збору з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог за вимогу майнового характеру, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у даній цивільній справі.

Outcome: partial