Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 10.12.2013 р. частково задоволений позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: публічне акціонерне товариство «Дельта банк» про визнання права власності та розподіл майна подружжя. Згідно вказаного рішення розподілено між [PERSON] та [PERSON] спільне сумісне майно подружжя: житловий будинок загальною площею 390,5 кв.м, у тому числі житловою 126,4 кв.м, та земельну ділянку загальною площею 0,0332 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS], визнавши за [PERSON] право власності на: 1/2 частину житлового будинку загальною площею 390,5 кв.м, у тому числі житловою 126,4 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0332 га, кадастровий номер 1410137400:00:034:0241, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а врешті позовних вимог відмовлено. Не погодившись зі вказаним рішенням, третьою особою ПАТ «Дельтабанк» була подана апеляційна скарга на рішення районного суду від 10.12.2013 р. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 04.03.2014 р. вищевказана цивільна справа за позовом [PERSON] повернута до Куйбишевського районного суду м. Донецька для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення, оскільки в резолютивній частині рішення суду не зазначено висновок суду про розподіл судових витрат. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] - просила постановити додаткове рішення у відповідності до норм діючого законодавства, не наполягала на стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого останнім при подачі позову. Інші учасники судового розгляду, буду повідомленими про час та місце розгляду питання про постановлення додаткового рішення, до судового засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, в зв'язку з чим у відповідності до ст.220 ч.3 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення за їх відсутності. Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 10.12.2013 р. частково задоволений позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: публічне акціонерне товариство «Дельта банк» про визнання права власності та розподіл майна подружжя. Згідно вказаного рішення розподілено між [PERSON] та [PERSON] спільне сумісне майно подружжя: житловий будинок загальною площею 390,5 кв.м, у тому числі житловою 126,4 кв.м, та земельну ділянку загальною площею 0,0332 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS], визнавши за [PERSON] право власності на: 1/2 частину житлового будинку загальною площею 390,5 кв.м, у тому числі житловою 126,4 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0332 га, кадастровий номер 1410137400:00:034:0241, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а врешті позовних вимог відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 04.03.2014 р. вищевказана цивільна справа за позовом [PERSON] повернута до Куйбишевського районного суду м. Донецька для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат. На час розгляду питання рішення суду від 10.10.2013 р. не виконано. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з позовом, [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 3 441,0 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, оскільки суд, вирішуючи позовні вимоги [PERSON], прийшов до висновку, що задоволенню підлягають вимоги позивача в частині визнання за ним права власності на 1/2 частини спірного спільного сумісного майна подружжя та у розподілі вказаного майна, оскільки вони засновані на законі та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а в частині вимог [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частини вищевказаного спірного майна за дружиною [PERSON] - відмовлено, оскільки ці вимоги не ґрунтуються на законі, то у відповідності до ст.. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи те, що в рішенні суду не вирішено питання про розподіл судових витрат, які складаються із судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати по справі - сплачений ним судовий збір у розмірі 3441,0 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved