Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Рішенням Чернігівського районного суду від 27 липня 2017 року позов [PERSON] до [PERSON] та Іванівської сільської ради Чернігівського району про виділ в натурі частки майна, що знаходиться у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою - задовольнити частково, виділено у власність [PERSON], в натурі, в рахунок 48/100 частин будинку з надвірними будівлями по вулиці Шевченка,20 у с. Іванівка Чернігівського району Чернігівської області, що складаються з: кухні «2-1» площею 17,4 кв.м., кімнати «2-3» площею 25,0 кв.м., кімнати «2-4» площею 10,9 кв.м., загальною площею 53,3 кв.м., в тому числі житловою площею 35,9 кв.м., ганок літ «а2», гараж літ. «Б-1», льох літ. «Г-1», ? частину сараю літ «в-1», а колодязь літ. «К1», ворота №1, хвіртка №2, паркан №3 залишити у спільному користуванні з [PERSON]., а всього майна на загальну вартість 186227 грн, відповідно до додатку №1 варіанту №1 схеми поділу житлового будинку висновку судової будівельно-технічної експертизи №01-17 від 24.04.2017 року; припинено право спільної власності між [PERSON] та [PERSON] на будинок №20 по вулиці Шевченка у селі Іванівка Чернігівського району, встановлено [PERSON] порядок користування земельною ділянкою по вулиці Шевченка,20 у с. Іванівка Чернігівського району Чернігівської області по запропонованому у додатку №3.2 (варіант №2) до висновку судової будівельно-технічної експертизи №01-17 від 24.04.2017 року, виділивши йому у користування земельну ділянку площею 0,1165 га, на плані показано зеленим кольором, у томі числі: під будинком 0,0067 га; під господарськими будівлями 0,0043 га; під прибудинковою територією 0,1055 га; земельна ділянка спільного користування [PERSON] та [PERSON] площею 0,0170 га, на плані показана білим кольором, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію в сумі 6706 грн. за переотриману частку у майні, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 6696,78 грн., у відшкодування судових витрат. В апеляційній скарзі [PERSON] просить рішення суду першої інстанції змінити в частині вирішення питання про відшкодування витрат на правову допомогу та задовольнити вимоги в цій частині. Зазначає, що в матеріалах справи наявній оригінал квитанції про оплату витрат на правову допомогу, договір про надання правової допомоги і акт витраченого адвокатом часу. Посилається на те, що він є людиною похилого віку і без отримання правової допомоги не може захистити свої права. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Відмовляючи у задоволенні вимог відповідача про покладання на позивача понесених витрат з надання правової допомоги адвокатом, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для такого відшкодування з посиланням на ненадання відповідачем предметного розрахунку таких витрат і значне завищення час для попередньої консультації та складання позовної заяви. Однак апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, судом невірно застосовано норми процесуального права. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до судових витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України до витрат на правову допомогу відносять витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, 12 вересня 2016 року між [PERSON] та адвокатом [PERSON], що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №141 від 20 жовтня 1994 року (а.с.50), було укладено договір про надання правової допомоги (послуг адвоката) (а.с. 51), згідно якого адвокат зобовязалась вивчити всі документи клієнта та надати консультацію щодо способів та процедури вирішення спору, підготувати позовну заяву до суду та надати консультацію щодо порядку подачі позову, представляти інтереси клієнта в судах всіх інстанцій, підготовлювати для клієнта заяви, клопотання та інші документи п.п. 1-3, 5 договору. 27 липня 2017 року зазначеними вище сторонами складено акт розрахунку витраченого адвокатом часу, згідно якого адвокатом затрачено 7,5 годин та гонорар адвоката склав 3000 грн (а.с. 157). Кошти у сумі 3000 грн. були сплачені [PERSON] адвокату [PERSON], про що в матеріалах справи наявна квитанція до прибуткового касового ордеру б\\н від 08 вересня 2016 року (а.с.156). Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Таким чином, виходячи з вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» максимальний розмір компенсації витрат відповідача на оплату послуг адвоката по даній справі становить 4485 грн. ((3,5 години у 2016 році х550 грн. + 4 години у 2017 році х 640 грн.). Проте апеляційний суд погоджується із доводами представника відповідача [PERSON] про те, що розрахунок визначеного адвокатом часу є завищеним, зокрема, дії адвоката щодо вивчення наданих клієнтом документів щодо предмету спору, аналіз цих документів, консультація клієнта щодо способів вирішення спору, а також підготовка ним та складання позовної заяви, консультація щодо порядку подання клієнтом документів до суду є тотожними діями. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи наявність в матеріалах справи належним чином оформленого договору про надання правової допомоги, що підтверджує участь [PERSON] у справі як адвоката, квитанції до прибуткового касового ордеру б\\н від 08.09.2016 року як документального підтвердження понесених заявником витрат на правову допомогу, суд першої інстанції безпідставно відмовив у відшкодуванні витрат на правову допомогу. Апеляційний суд вважає, що відшкодуванню [PERSON] підлягають витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн. 00 коп. Відтак, апеляційна скарга [PERSON], підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині визначення судом розміру судових витрат.

Outcome: partial