Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз» (далі - ПАТ «Криворіжгаз» ) звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за не облікований (донарахований) обєм природного газу, обґрунтовуючи свій позов тим, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS]. Квартира за зазначеною адресою устаткована газовою плитою. 15.11.2015 року газопостачання за адресою відповідача було відключено шляхом перекриття крану на вводі та встановлення пломби за борги. 02.04.2016 року за вказаною адресою відповідача представниками ПАТ «Криворіжгаз» було складено Акт про порушення № 5-178, відповідно до якого було встановлено порушення, а саме « несанкціоноване відновлення газопостачання, шляхом зриву пломби на газовій плиті , газом користуються». Відповідач підписав зазначений акт та вказав в ньому, що зауваження написано вірно. Таким чином за вищевказаною адресою було здійснено нарахування не облікованого обєму та обсягу природного газу з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв відповідача та кількості зареєстрованих осіб за період з 05.11.2015 року до 02.04.2016 року. Так згідно акта про порушення від 02.04.2016 року відповідачу була нарахована сума заборгованості за період з 05.11.2015 рік по 02.04.2016 рік в розмірі 2818,48 грн., яку ПАТ «Криворіжгаз» просить суд стягнути з відповідача на свою користь, а також 208,57 грн. інфляційних витрат, та 56,40 грн. - 3% річних відповідно до ст. 625 ч. 2 ЦК України та судові витрати. Представник позивача ПАТ «Криворіжгаз » [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON]В в судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлялася. 02 серпня 2017 року від відповідача [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява про доручення до матеріалів справи оригіналу квитанції від 31.07.2017 року про сплату боргу у розмірі 2818,48 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Разом з ним також є зареєстрованими [PERSON], [PERSON]. (а.с.7 - довідка). Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач є споживачем природного газу, вказана квартира за даною адресою устаткована газовою плитою. Позивач на підтвердження своїх вимог надав суду акт від 02.04.2016 року про порушення № 5-178, акт про відключення газу № 1438 від 05.11.2015 року та розрахунок заборгованості. Так відповідно до Акту про відключення газу № 1438 від 05 листопада 2015 року, за адресою: [ADDRESS], було відключено газопостачання шляхом перекриття крану на вводі та встановлення пломби за борги (а.с. 12). Відповідно до акту про порушення від 02 квітня 2016 року № 5-178 складеного представниками Оператора ГРМ, за адресою [ADDRESS], встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме несанкціоноване відновлення газопостачання, шляхом зриву пломби на газовій плиті, газом користуються. У своєму поясненні [PERSON] зазначила, що зауваження написано вірно (а.с. 8). Таким чином, судом встановлено, що за адресою [ADDRESS], мало місце несанкціоноване відновлення газопостачання. Відповідно до Кодексу газороздільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП України № 2494 від 30.09.2015 року, у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий обєм природного газу визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки) а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Згідно акту порушення від 02.04.2016 року відповідачу з урахуванням; кількості зареєстрованих осіб, нарахована заборгованість за період з 05.11.2015 року по 02.04.2016 року у розмірі 2818,48 грн. (а.с. 5), яка беззаперечно підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до положень Кодексу газорозподільних систем, вказана сума пред'явлена до сплати відповідачу окремим платіжним рахунком шляхом надіслання йому разом із вимогою про компенсацію вартості не облікованого обєму та обсягу природного газу від 14.11.2016 року (а. с. 9), проте, відповідач цю вимогу залишила без реагування . Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, яка відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦЦК України є обов'язковою для суду). Враховуючи надану відповідачем квитанцію № 4/33 від 31.07.2017 року про сплату боргу на суму 2818,49 грн. , відповідачем сплачено у повному обсязі суму заборгованості. Однак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача також 3 % річних у розмірі 56,40 грн., та інфляційні витрати у розмірі 208,57грн.(а.с. 5 - розрахунок). Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, виходячи з вищенаведеного, враховуючи обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги доведені, обґрунтовані та такі, що підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1600,00 грн., що документально підтверджено. На підставі викладеного та

Outcome: partial