Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Рішенням суду від 9 червня 2015 року в зазначеній справі позов було задоволено частково: визнано незаконним та скасовано розпорядження першого заступника голови Печенізької районної державної адміністрації Харківської області № 14-к від 16 березня 2015 року «Про звільнення з посади [PERSON]Г.»; поновлено позивачку на посаді редактора Комунального підприємства «Редакція газети «Печенізький край»; стягнуто з Комунального підприємства «Редакція газети «Печенізький край» на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 12\~748 гривень 96 копійок, стягнуто з Печенізької районної державної адміністрації Харківської області на користь позивачки відшкодування моральної шкоди у розмірі 2\~500 гривень 00 копійок. В іншій частині позову було відмовлено. 11 червня 2015 року з метою негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі незаконно звільненого працівника судом було видано виконавчий лист № 633/125/15-ц. У своїй заяві скаржник просив визнати незаконними дії державного виконавця з примусового виконання рішення суду, скасувати акт про порушення від 15 червня 2015 року та вимогу державного виконавця № 777/06-20 від 15 червня 2015 року. В обґрунтування скарги зазначено, що державний виконавець під час вчинення виконавчих дій розмовляв з боржником на підвищеному тоні, не розяснив, як має бути виконано рішення суду, не виклав в акті заперечення боржника проти зазначених в ньому обставин, посилалась на неможливість виконання КП «Редакція газети «Печенізький край» рішення суду в частині поновлення [PERSON] на роботі з огляду на положення Статуту. Заслухавши пояснення учасників процесу та проаналізувавши доводи скарги, суд не вбачає підстав для її задоволення, при цьому виходить з наступного. Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини 3 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.\~\~ Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.\~ \~ Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 3 своєї постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 7 лютого 2014 року, державний виконавець зобовязаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12). Як убачається з матеріалів провадження, на виконання вимог статей 17 та 19 Закону України «Про виконавче провадження» 12 червня 2015 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47842955 на підставі заяви стягувача та наданого ним виконавчого листа № 633/125/15-ц від 11 червня 2015 року. Оскільки рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України та пункту 2 частини 3 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає негайному виконанню, державний виконавець 12 червня 2015 року виніс відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 633/125/15-ц від 11 червня 2015 року, що узгоджується з вимогами частини 4 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження». 12 червня 2015 року державний виконавець, діючи у відповідності до вимог частини 4 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження», особисто вручив постанову про відкриття виконавчого провадження боржнику КП «Редакція газети «Печенізький край». У порядку для виконання рішень, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії, що передбачений статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець 12 червня 2015 року о 15 годині 25 хвилин надав боржнику КП «Редакція газети «Печенізький край», для реєстрації постанову про відкриття виконавчого провадження. 15 червня 2015 року о 14 годині 10 хвилин державним виконавцем було перевірено виконання рішення суду та встановлено, що це рішення не виконано, про що було складено відповідний акт, від підписання якого редактор КП «Редакція газети «Печенізький край» [PERSON] відмовилась у присутності понятих. Того ж дня, тобто 15 червня 2015 року, державним виконавцем, який діяв у межах статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», було особисто під підпис вручено редактору КП «Редакція газети «Печенізький край» [PERSON] вимогу № 777/06-20, в якій було розяснено порядок виконання рішення суду щодо поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлений статтею 76 цього ж Закону, попереджено її про наслідки його невиконання та зобовязано надати державному виконавцю відомості щодо виконання рішення суду. Твердження боржника про те, що державним виконавцем не було розяснено порядок виконання рішення суду, спростовується змістом наведеної вище вимоги, з якої убачається, що державним виконавцем письмово було розяснено редактору КП «Редакція газети «Печенізький край» [PERSON], що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, який прийняв незаконне рішення про звільнення працівника. Доводи боржника щодо відсутності необхідного обсягу повноважень для поновлення [PERSON] на посаді редактора КП «Редакція газети «Печенізький край» є необґрунтованими з огляду на положення пункту 5.5. Статуту цього комунального підприємства, яким редактора було уповноважено на видання наказів з усіх питань діяльності підприємства. Посилання боржника на новий порядок призначення керівника КП «Редакція газети «Печенізький край», передбачений пунктом 5.4. Статуту підприємства, суд не бере до уваги, оскільки питання призначення керівника не було предметом судового розгляду справи. За таких обставин, суд дійшов висновку, що державний виконавець діяв відповідно до закону, в межах наданих йому повноважень, не порушуючи права та свободи учасників виконавчого провадження, що відповідно до частини 3 статті 387 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для відмови в задоволенні скарги. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed