Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 14.09.2013 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який рішенням Коломийського міськрайонного суду від 07.11.2017 року розірвано. [INFO] у них народився син [PERSON] , який проживає з позивачем. Позивач працює менеджером у ТОВ «Між-Буд» та її середньомісячна зарплата становить 4 900 грн., яку практично всю вона витрачає на утримання сина та забезпечення його всім необхідним. Крім того, син періодично хворіє на застудні захворювання, у зв`язку з чим їй доводиться додатково витрачати кошти на лікування та профілактику захворювань. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має неофіційний дохід, оскільки працює різноробочим, стан його здоров`я та матеріальне становище дають йому можливість сплачувати аліменти. Крім того, інших утриманців у відповідача немає. Позивачу важко самостійно утримувати сина згідно з його потребами, тому відповідно син потребує і з боку батька матеріального утримання. Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01.07.2020 року в розмірі 1 859 грн., з 01.12.2020 року - 1921 грн. Тому вона, посилаючись на ст. 180, 184 СК України, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаного сина в розмірі 2 000 грн. щомісячно до досягнення останнім повноліття Позивач в судове засідання не з`явилася, 29.10.2020 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності (а. с. 22). Відповідач в судове засідання не з`явився, 29.10.2020 року він подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а.с. 21). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до даних свідоцтва про народження сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а. с.6). Згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду від 07.11.2017 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано, вказаного сина залишено проживати з позивачем (а.с. 5). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.184 цього Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, вік та стан здоров`я сина сторін та пов`язані з цим витрати на його харчування, забезпечення найбільш необхідними речами, майновий стан платника аліментів, суд вважає за можливе визначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі, з яким погодилися сторони. Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved