Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя № 334/6212/20 від 14.04.2021 року у справі № 334/6212/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Добра праця» до [PERSON] про стягнення заборгованості про надання інформаційних послуг, в задоволенні позову відмовлено. 18.05.2021 року від представника позивача\~надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, згідно якої просить стягнути з ТОВ «Добра праця» на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн., оскільки при винесенні рішення суд не вирішив питання з оплати витрат на професійну правничу допомогу. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається\~ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Участь адвоката Левицької Ю.В., яка представляє інтереси відповідача [PERSON] у справі, і факт надання правничої допомоги підтверджено ордером на надання правової допомоги серія № 1030749 від 02.12.2020 року, договором про надання правової допомоги від 02.12.2020 року, копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЗП № 001414, виданого 02.10.20917 року № 18, актом прийому-передачі виконаних робіт від 02.12.2020 року, квитанцією № б/н від 02.12.2020 року. Відповідно до ст.80 ЦПК України,\~\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 81 ЦПК України\~\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що адвокат Левицька Ю.В. не приймала участь у судових засідання, а тому суд приходить до висновку, що вимоги в частині стягнення судових витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню частково у розмірі 2000,00 грн.

Outcome: approved