Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. АТ КБ «Приватбанк» звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 31.07.2007 року [PERSON] та позивач уклали договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 25000 доларів США на термін до 19.07.2012 року. Відповідач своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості, у зв`язку з чим позивач 23.02.2012 року звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 03.04.2012 року, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 10092 доларів США. Оскільки, з відповідача було стягнено заборгованість за кредитним договором за період з дати укладення кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03.04.2012 року, тобто за період з 31.07.2007 року по 22.02.2012 року, то за період після подання позовної заяви від 23.02.2012 року, з 24.02.2012 по 29.05.2020 року відповідач має заборгованість у розмірі - 1746,28 доларів США, що є 3 % річних від простроченої суми. Відповідно курсу НБУ заборгованість станом на 29.05.2020 року складає 46974 грн. 93 коп. З урахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судові витрати у розмірі 2102.00 грн. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 30.07.2020 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Представник позивача згідно письмової заяви підтримав позовні вимоги в повному об`ємі, просить розглядати справу у його відсутності; у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Як вбачається із довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] , однак 13.03.2019 року був знятий з реєстраційного обліку. За останньою адресою місця реєстрації відповідача було надіслано судову повістку рекомендованим поштовим відправленням, однак як вбачається із довідки про причини повернення поштового відправлення адресат за адресою: [ADDRESS] відсутній. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. 24.09.2020 року на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про виклик відповідача [PERSON] в судове засідання на 27.10.2020 року на 10 годину 30 хвилин. На підставі вказаного положення ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідач була належним чином та своєчасно сповіщена про час та місце судового засідання. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Зі згоди позивача, що викладена у письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до кредитного договору №0707/06/А від 31.07.2007 року, позивач надав, а відповідач отримав 25000 доларів США. Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 03.04.2012 року, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь позивача заборгованість в сумі 70636,76 грн. Із розрахунку заборгованості вбачається, що сума боргу (три відсотка річних від простроченої суми) за вищевказаним договором становить 1746,28 доларів США. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене наведеною законодавчою нормою нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Як вбачається із матеріалів цивільної справи, [PERSON] не виконав умови договору, зокрема, не повернув заборгованість за кредитом. Частиною 2 ст.625 ЦК України вказано, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року № 464/3790/16-ц. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стороною позивача доведено факт виникнення зобов`язальних відносин між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] . Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, не висловив своє відношення до заявлених позовних вимог шляхом подання письмової заяви, не з`явився в судове засідання і не представив суду будь-яких доказів на спростування обставин, яким обґрунтовуються позовні вимоги. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що внаслідок невиконання зобов`язань по кредитному договору порушені цивільні права позивача, а тому заявлені вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення від 10.07.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» сплатило 2102 грн. судового збору при зверненні із позовом до суду, а тому дані судові витрати підлягають стягнення з відповідач на користь позивача.

Outcome: approved