Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] звернувся 17 березня 2021 року до Любашівського районного суду Одеської області з позовом до відповідача про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 22314 грн., стягнення витрат на правову допомогу в сумі 10000 грн. та 2500 грн. оплати за проведення експертизи. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 17 листопада 2019 року об 11 годині 30 хвилин на проспекті Небесної Стні, навпроти будинку № 65 в м. Одеса мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний йому автомобіль «Kia Soul» державний номерний знак [NUMBER] . Винним у скоєні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди було визнано відповідача - [PERSON] , який керував автомобілем «Toyota corolla», державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується постановою Одеського апеляційного суду від 03.06.2020 року (номер провадження 33/813/255/20). На його замовлення було проведено експертне дослідження щодо встановлення вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу. Згідно висновку № 4205 від 18.06.2020 року розмір матеріального збитку, завданого йому як власнику автомобіля «Kia Soul» державний номерний знак [NUMBER] становить 43564 грн. 27 коп. Відповідальність відповідача згідно полісу цивільної відповідальності була застрахована страховою компанією «УПСК», в яку він звернувся за відшкодуванням заподіяних збитків. 21.10.2020 року страхова компанія відшкодувала йому 21250 грн. 10 коп. заподіяних збитків. Таким чином, з урахування виплати страхової суми невідшкодованими залишились збитки в сумі 22314 грн. (43564 грн. 27 коп. - 21250 грн. 10 коп.). Тому, просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування збитку заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди 22314 грн. Крім того, позивач поніс витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн., а також 2500 грн. оплати за проведення експертного дослідження. Тому, просив зазначені суми стягнути з відповідача також на його користь. В судовому засіданні [PERSON] та його представник адвокат Мангул П.М. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі із підстав викладених в позові. Представник відповідача - адвокат Крупка О.О. позов не визнала повністю, обґрунтовуючи тим, що ліміт страхового відшкодування складає 130 000 грн., а отже цих коштів в разі доведеності розміру збитку, достатньо для відшкодування заподіяної шкоди позивачу. А тому, [PERSON] не є належним відповідачем у справі, так як належним відповідачем є страхова компанія, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність [PERSON] , як власника транспортного засобу. Крім того, згідно висновку експертного дослідження №10-D/77/6 від 19.06.2020 року, проведеного за заявою ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», вартість матеріального збитку завданого власнику майна «Kia Soul» державний номерний знак [NUMBER] внаслідок ДТП складає 28620 грн. 13 коп. (в.т.ч. 2650 грн. 82 коп. ПДВ на вартість матеріалів та складових). Експертний висновок № 4205 від 18.06.2020 року, зроблений за заявою [PERSON] 20.06.2020 року, згідно якого розмір матеріального збитку, завданого йому як власнику автомобіля «Kia Soul» державний номерний знак [NUMBER] становить 43564 грн. 27 коп., не може бути прийнятий судом до уваги, так як він містить протиріччя. Так, калькуляція робіт складена 01.07.2020 року, а сам висновок 20.06.2020 року. Згідно калькуляції робіт до зазначено висновку, вказано ремонт лівої сторони автомобіля, хоча при ДТП було пошкоджено праву частину автомобіля. Крім того, в разі незгоди позивача із сумою страхового відшкодування, він вправі оскаржити рішення страхової компанії щодо страхового відшкодування. Тому, просила в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 26 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 15 квітня 2021 року задоволено клопотання представника відповідача та постановлено проводити розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 07 травня 2021 р. Ухвалою від 19 травня 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено що [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди 17 листопада 2019 року був власником автомобіля марки «Kia Soul» державний номерний знак [NUMBER] . 17 листопада 2019 року о 11 годині 30 хвилин, [PERSON] , керуючи автомобілем «Toyota corolla», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись в м.Одеса по другорядній дорозі вул. Левітана, виїжджаючи на пр.Небесної Сотні, навпроти будинку № 65А, під час проїзду перехрестя, в порушення п.16.11 Правил дорожнього руху, не надав перевагу у русі транспортному засобу «Kia Soul» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Одеського апеляційного суду від 03 червня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП та провадження у справі закрито , у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с. 36-39). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Toyota corolla», державний номерний знак [NUMBER] , застрахована ПрАТ «УПСК, що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/2226115, строк дії якого з 29 жовтня 2019 року до 28 жовтня 2020 року. За вказаним полісом ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну встановлений в розмірі 130 000 грн. (а.с. ). 16 червня 2020 року позивач звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. ). 18 червня 2020 року страховиком було проведено огляд транспортного засобу та складено протокол № 1, який підписав особисто позивач. В зазначеному протоколі було зафіксовано наявні пошкодження на автомобілі «Kia Soul» державний номерний знак [NUMBER] , які були спричинені 17.11.2019 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с. ). Відповідно до звіту вартості матеріального збитку № 10-D/77/6 від 19.06.2020 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Kia Soul» державний номерний знак [NUMBER] становить 2862 грн. 13 коп. (а.с. ). В подальшому, 21.10.2020 року ПрАТ «УПСК» сплатило позивачу страхове відшкодування в сумі 21250 грн. 10 коп. (а.с. ) Позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь майнову шкоду в розмірі 22314 грн. (43564 грн. 27 коп. - 21250 грн. 10 коп.), спричинену йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. На підтвердження розміру спричиненої майнової шкоди позивач посилається на звіт вартості матеріального збитку № 4205 від 18.06.2020 року, який проведено на його замовлення (а.с. 5-30). Мотиви, з яких виходить суд та застосування норм права. За загальними правилами, визначеними ст.ст.1166,1167,1187, 1190 ЦК України, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Відповідно до ст.999 ЦК законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1.07.2004 №1961-IV. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності закон №1961-IV (ст.3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 закону №1961-IV). Згідно зі ст.6 закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом закону №1961-IV (стст.9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до вимог ст.21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон №1961-ІV) на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. У постанові від 04.07.2018 р. у справі №755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Проте покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування відповідальності та сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Велика Палата вважає, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у разі виникнення деліктного зобов`язання страховик бере на себе виконання обов`язку страхувальника у межах суми страхового відшкодування. Порядок відшкодування шкоди пов`язаний з пошкодженням транспортного засобу закріплений у ст. 29 Закону №1961-IV, де вказано, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу,розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити настоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного. Судом встановлено і визнано сторонами, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Toyota corolla», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] була застрахована відповідно до полісу серії № АО/2226115, строк дії якого з 29 жовтня 2019 року до 28 жовтня 2020 року. Ліміт відповідальності страховика визначено в сумі 130 000 грн (а.с. ). Також, в судовому засіданні встановлено, що суму страхового відшкодування в сумі 21250 грн. 10 коп., яка була визначена страховиком, позивачем отримана. В судовому засіданні позивач пояснив, що йому невідомо було про наявність іншого висновку про розмір збитків, який проводився на замовлення страхової компанії, а тому він не звертався до страхової компанії щодо відшкодування збитків відповідно до висновку, який було проведено на його замовлення. Таким чином, вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини [PERSON] , (згідно звіту № 4205ЕЕ, проведеного за заявою [PERSON] - 43564 грн. 27 коп.) не перевищує розмір страхового відшкодування (ліміт - 130000грн.), однак позивач не скористався своїм правом на відшкодування в повній мірі шкоди за страховим полісом, відповідно до якого ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну встановлений в розмірі 130 000 грн., а саме не оскаржив рішення страховика про визначення розміру заподіяної йому шкоди, не звернувся до страховика з позовом про відшкодування заподіяного збитку. В силу положень статті 1194 ЦК України, винна особа несе відповідальність тільки у тому розмірі, яка не покрита страховим відшкодуванням, а тому [PERSON] не може бути належним відповідачем в справу про відшкодування позивачу збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди (розмір заподіяних збитків не перевищує передбачений ліміт страхового відшкодування). Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування майнової шкоди не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В задоволенні позовних вимог відмовлено, а тому підстав для стягнення витрат з відповідача не має, а відповідач не заявляв про наявність будь-яких судових витрат, тому судові витрати необхідно залишити за сторонами. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed