Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 23 червня 2020 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини: сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано та прізвище залишила [PERSON] . Від даного шлюбу народилися діти: сини - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею. 10 січня 2017 року вона вдруге одружилася та набула прізвища [PERSON] . За рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 30 серпня 2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2002 року народження та [PERSON] , 2006 року народження стягувалися аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів прибутків. На даний час вона виховує синів одна, офіційно не працює, пербуває на обліку по безробіттю в центрі зайнятості, її матеріальне становище доволі скрутне, так як син - [PERSON] досяг повноліття, пішов навчатися на платну форму навчання, а [PERSON] навчається в школі та знаходяться на її повному утриманні. Дітипотребують повноцінного харчування, піклування, розвитку, періодичного лікування. На теперішній час вона вважає що відповідач як працездатна особа,який працює, отримує заробітню платню, має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнь ого сина в розміру ј частини від усіх доходів. В ході розгляду справи позивач зменшила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/5 частини з усіх видів прибутків, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23 червня 2020 року та до його повноліття. Позивач, в судове засідання не з`явилася надала до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за своєї відсутності та прохала зменшені позовні вимоги задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився надав до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за своєї відсутності, та проти задоволення позову стягнення з нього аліментів, в розмірі 1/5 частини на утримання неповнолітнього сина не заперечував. Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності позивача та відповідача, що відповідає положенням ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільно-процесуального кодексу України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі. 21 липня 2020 року після усунення недоліків та отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами загального провадження, призначено підготовче судове засідання на 06 серпня 2020 року. Також відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовні вимоги. Відповідачем подана письмова заява з клопотанням про розгляд справи за його відсутності та визнання ним позовних вимог позивача. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 Цивільно-процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER] виданого Старовірівською сільською радою Шевченківського району Харківської області 17 квітня 2006 року) вбачається, що [INFO] народився - [PERSON] , батьками відповідно вказані: [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження, ( серія [NUMBER] , видане Старовірівською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 29 травня 2002 року) вбачається, що батьками [PERSON] [INFO] вказано відповідно: [PERSON] , [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (серія [NUMBER] ) (а.с.10). За рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 30 серпня 2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2002 року народження та [PERSON] , 2006 року народження стягувалися аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів прибутків. Позивач, 10 січня 2017 року вдруге одружилася та набула прізвища [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (серія [NUMBER] від 10 січня 2017 року) (а.с.6). Довідкою №160 від 07 липня 2020 року засвідчено той факт, що позивач перебуває (зареєстрована) як безробітна в Шевченківській районній філії Харківського обласного центру зайнятості з 19 грудня 2019 року та отримує допомогу по безробіттю. Офіційно не працює. Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. З положень ст.180 Сімейного кодексу України вбачається ,що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначені розміру аліментів суд враховує обставини передбачені ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відомостей про стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб; наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення, сторонами суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду аліменти можуть бути визначені в частці від заробітку (доходу ) матері , батька дитини. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 Сімейного кодексумУкраїни, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Частиною 1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із роз`ясненнями наданими у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 Цивільно-процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оцінівши надані докази у їх сукупності , надавши їм належну правову оцінку, також враховуючи той факт ,що відповідач працює в філії «Старовірівська» Приватна наукова-виробнича компанія «Інтербізнес», отримує офіційно заробітну платню, суд вважає можливим стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення сином повноліття. Судові витрати. Відповідно до ст.133, 141 Цивільно-процесуального кодексу України судовий збір суд стягує з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved