Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Рівненське обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області звернулось до суду з вимогами про стягнення надмірно виплаченої пенсії. Позивач зазначав, що відповідачеві було призначено пенсію по втраті годувальника. При масовому перерахунку пенсії внаслідок програмної помилки було проведено надмірне нарахування пенсії. Відповідач добровільно кошти не повернув, у звязку з чим представник позивача просив суд стягнути надмірно виплачену пенсію у розмірі 2242 грн. 00 коп. \~ Представник позивача не зявився в судове засідання. Подав суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без їх участі. Просить задоволити заявлений позов. Відповідач не зявився в судове засідання. Подав суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі. Просить відмовити в задоволенні позову. До суду не був наданий відзив. Від сторін не надходили заяви про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Тому суд вважає, що по справі можливо ухвалити рішення без участі тих осіб, які не зявилися, та провести розгляд справи за правилами позовного провадження. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачеві було призначено пенсію по втраті годувальника. Позивач зазначає, що відповідно до ст. 102 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-ХІІ від 05.11.1991 пенсіонери зобовязані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обовязку і одержання у звязку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Про вищевказані обставини відповідач була повідомлений Управління повідомило відповідача про необхідність вирішення питання переплати пенсії, проте відповідач переплату не поверну. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Зважаючи на наведене позивач просив задоволити позов. Проте суд не погоджується з доводами позивача, виходячи з наступного. Сторони не заперечують той факт, що при масовому перерахунку пенсії внаслідок програмної помилки було проведено надмірне нарахування пенсії, про що позивач повідомив відповідача. Відповідач не повернув надмірно нараховані грошові кошти у сумі 2242, 00 грн., через що позивач був змушений звернутися до суду. Суд встановив, що відповідач не допустив будь-якої недобросовісної поведінки, не подавав до позивача жодної інформації та не вчиняла ніяких дій, які призвели або могли б призвести до виникнення переплати. Так, відповідно до ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При прийнятті рішення суд зважає на положення правової позиції ВСУ від 02.07.2014 у справі №6-91цс14, згідно якої правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презумуються. Суд вважає, що допущена позивачем помилка не може бути віднесена до рахункової помилки (тобто повязаної із арифметичними обчисленнями та підрахунками), оскільки помилка має програмний характер і допущена під час масового автоматичного перерахунку пенсій. А не внесення позивачем відповідних змін до програмного забезпечення та допущення помилок при формуванні даних масового перерахунку не можна вважати рахунковою помилкою, тим більше, що помилка при нарахуванні пенсії була неодноразовою, і повторювалася на протязі декількох років (з 01.05.2012 року по 31.08.2015 року). В українському законодавстві відсутнє визначення поняття «рахункова помилка». А у постанові пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснено, що лічильна (рахункова) помилка - це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок, наприклад, належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період. Матеріали справи не містять жодних доказів, за якими можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з'ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, як стверджує представник позивача; чи помилкою, пов'язаною з неналежним виконанням обов'язків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування пенсії, а також здійснення контрольних та ревізійних функцій. Програмну помилку не можна вважати рахунковою помилкою, тим більше, що помилка при нарахуванні пенсії була не поодинокою, а повторювалася з 30.04.2013 року по 30.04.2016 року, про що було наголошено вище. Крім того, порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення». Так, відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року № 374/7695 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пенсійного фонду № 25-3 від 25.11.2014 року). Зі змісту п. 3 цієї Постанови вбачається, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпний і розширеному тлумаченню не підлягає. Також приймається до уваги, що пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії» (постанова від 05.02.2018 у справі\~№ 556/1231/17). За наведеного суд вважає, що заявлений позов є безпідставним, а тому в його задоволенні слід відмовити. Оскільки позивач був звільнений від сплати судових витрат, то в даному випадку судові витрати покладаються на державу.

Outcome: dismissed