Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 травня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] (надалі Відповідач) було укладено договір №KIF0SM047, згідно умов якого Відповідач отримав кредит у розмірі 250 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08 травня 2018 року. Згідно умов зазначеного договору, погашення заборгованості повинно здійснюватися щомісячно в період сплати, грошовими коштами для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і Відповідач 08 травня 2008 року уклали договір іпотеки №1667, згідно якого, відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, яке належить Відповідачеві на праві власності. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 275\~000 грн. 00 коп. Позивач до звернення із позовом до суду, з метою надання можливості відновити платіжну дисципліну за кредитним зобовязанням, надіслав повідомлення Позичальнику про порушення основного зобовязання та/або іпотечного договору з вимогою добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення у разі продовження порушення. Позивач вказує на те, що Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, Відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав. Сума заборгованості є значною та щомісячно збільшується внаслідок нарахування відсотків, відповідно до кредитного договору №KIF0SM047. Загальна сума заборгованості станом на 21 квітня 2015 року за кредитним договором складає 120\~056,73 грн., яка складається з наступного: -91\~858,76 грн. заборгованість за кредитом; -15\~533,14 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; -12\~664,83 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. На даний час, Відповідач продовжує ухилятись від виконання забовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». Таким чином, Позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №KIF0SM047 від 08 травня 2008 року, в розмірі 120\~056,73 грн.: Звернути стягнення на будинок загальною площею 75,20 кв.м, житловою площею 52,00 кв.м, який розташований за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. С. Лазо, 15, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору іпотеки №1667 від 08 травня 2008 року на користь ПАТ КБ «Приват Банк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул.. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні, зазначеному в Договорі іпотеки, а саме: 275\~000, 00 грн., будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приват Банк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселити Відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. С. Лазо, 15. Стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь ПАТ КБ «Приват Банк», 49094, м. Дніпропетровськ, вул.. Набережна Перемоги, 50, ЄДРПОУ 14360570, р/р 29092829003111, МФО №305299 судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначав, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, повідомлявся судом належним чином, причину неявки суду не повідомив. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає частковомузадоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що від 08 травня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] (надалі Відповідач) було укладено договір №KIF0SM047, згідно умов якого Відповідач отримав кредит у розмірі 250 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08 травня 2018 року. Згідно умов зазначеного договору, погашення заборгованості повинно здійснюватися щомісячно в період сплати, грошовими коштами для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем було укладено договір іпотеки №1667, від 08 травня 2008 року згідно якого, відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 75,20 кв.м, житловою площею 52,00 кв.м, який розташований за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. С. Лазо, 15. Майно належить Відповідачеві на праві власності. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 275\~000 грн. 00 коп. Відповідач зобовязання кредитного договору належним чином не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. Сума заборгованості є значною та щомісячно збільшується внаслідок нарахування відсотків, відповідно до кредитного договору №KIF0SM047. Загальна сума заборгованості станом на 21 квітня 2015 року за кредитним договором складає 120\~056,73 грн., яка складається з наступного: -91\~858,76 грн. заборгованість за кредитом; -15\~533,14 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; -12\~664,83 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Позивач до звернення із позовом до суду, надіслав повідомлення позичальнику про порушення основного зобовязання та/або іпотечного договору з вимогою добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення у разі продовження порушення. Положеннями ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Укладаючи іпотечний договір сторони домовились про те, що у випадку набуття права звернення на предмет іпотеки іпотекодавець передає у власність іпотекодержателю предмет іпотеки. При цьому ціною придбання у власність предмета іпотеки є вартість предмета іпотеки, визначена на момент такого набуття. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові №5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснив, що з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання. У звязку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до вищезазначеного договору іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, яке належить Відповідачеві на праві власності. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 275\~000 грн. 00 коп. За наведених підстав та обставин, встановлених в судовому засіданні, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, з метою задоволення вимог позивача за кредитним договором на суму 120\~056,73 грн., шляхом визнання права власності на нерухоме майно - предмет іпотеки. Позов про виселення відповідача підлягає задоволенню. Разом з тим, суд відмовляє в позові в частині виселення інших осіб, оскільки позивачем не зазначені вказані особи та не залучені до участі у справі. Відповідно до ч.1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи зазначене та

Outcome: partial