Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.02.2007 року відповідно до укладеного того ж дня кредитного договору № ІFА5АЕ00000135 ЗАТ КБ Приват Банк надало відповідачу як позичальнику кредит в сумі 26 828,24 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені цим договором, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 21.02.2014 року. Відповідно до умов вказаного договору відповідач зобовязався надавати щомісяця в період сплати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат згідно з кредитним договором. Однак, відповідач порушив свої кредитні зобов'язання та допустив виникнення і зростання заборгованості за кредитним договором. Тому позивач, збільшивши позовні, просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, загальний розмір якої станом на 08.04.2015 року складає 566 723,18 грн., що еквівалентно 24 115,88 доларам США, та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 20.10.2015 року представник позивача [PERSON] надіслав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності та згідний на заочний розгляд справи. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що даний кредит надавався йому на придбання автомобіля, який з метою забезпечення виконання відповідачем кредитного зобовязання було передано в заставу. На даний час цей предмет застави у відповідача вилучено на користь позивача. Тому відповідач в задоволенні позову просить відмовити. Однак, якщо суд прийде до висновку про наявність підстав для задоволення цього позову, то відповідач просить зменшити розмір нарахованої пені, про що подав письмову заяву. Суд, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджені тими доказами, які досліджені в судових засіданнях, приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 21.02.2007 року між ЗАТ КБ Приват Банк та відповідачем [PERSON] укладено вищевказаний кредитний договір у вигляді непоновлювальної кредитної лінії № ІFА5АЕ00000135, відповідно до якого цей банк надав відповідачу кредит в розмірі 26 828,24 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені договором. Кінцевий термін погашення заборгованості за кредитом - 21.02.2014 року (т.1, а.с.7-9). Відповідно до умов договору відповідач зобовязався щомісяця у визначений період надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) в розмірі 361,67 долари США для погашення заборгованості по кредиту, відсотках та комісії. Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за даним кредитним договором виконав. Відповідно до п.п. 2.2.2, 2.2.4 договору відповідач зобовязався сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.п. 2.3.1, 2.3.2, 3.1, 3.2, 7.1, 7.4 договору, а повну сплату відсотків здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Згідно з п. 4.1 вказаного договору при порушенні позичальником будь-якого зобовязання, передбаченого п.п.2.2.2, 2.2.3, 7.5 договору, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу. Відповідно до висновку судово-економічної експертизи №10/03-15 від 10.03.2015 року, проведеної ТзОВ аудиторською фірмою «Вест-Аудит», в розрахунку, наданому ПАТ КБ «Приват Банк», невірно вказано суму заборгованості за вищевказаним кредитним договором (тіло кредиту, відсотки, пеня, комісія) станом на 28.12.2011 року. Експертом визначено, що станом на вказану дату загальний розмір такої заборгованості становить 13 532,46 долари США, що на 4 459,82 грн. більше, ніж визначено банком. При визначенні цієї заборгованості станом на 28.12.2011 року ПАТ КБ «Приват Банк» збільшено відсоткову ставку за користування кредитом при порушенні позичальником зобов'язань по погашенні кредиту із 2,09 % на місяць (25,08 % на рік) до 26% відсотків на рік від суми залишку заборгованості за кредитом. Проте, незважаючи на це, зазначена в даному розрахунку загальна сума заборгованості (тіло кредиту, відсотки, пеня, комісія) станом на вказану дату на 4 459,82 грн. менша, ніж визначено експертом (т.2, а.с.1-14). Судом встановлено, що відповідач не виконав своїх зобовязань за укладеним кредитним договором, допустивши виникнення значного розміру заборгованості, який станом на 08.04.2015 року складає 287 432,72 грн., що еквівалентно 12 231,18 доларам США, та складається із: заборгованості за кредитом 7 899,59 доларів США, заборгованості по відсотках за користування кредитом 3 458,74 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом - 872,85 доларів США (а.с.39-46). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 11 884,70 долари США. Однак, враховуючи положення ч.3 ст.509 ЦК України щодо добросовісності, розумності та справедливості зобов'язання та підстав його виникнення та ч.3 ст.551 ЦК України щодо можливості зменшення за рішенням суду розміру неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, заяву відповідача про зменшення такої пені, суд вважає, що розумним та справедливим розміром пені буде 23 500 грн., що еквівалентно 1 000 доларам США. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 310 932, 73 грн., що еквівалентно по курсу НБУ станом на 08.04.2015 року 13 231,18 доларам США. Тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Заперечення відповідачем позовних вимог з тих підстав, що в нього вилучено автомобіль предмет застави, суд до уваги не бере, оскільки відповідачем не вказано і надано жодних доказів на підтвердження погашення ним спірної кредитної заборгованості. Судом встановлено, що позивачем за звернення до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 787,84 грн., що стверджується платіжним дорученням від 16.02.2012 року (а.с.1). В зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають присудженню судові витрати в розмірі 3 109,33 грн., тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 1 %. На підставі ст.ст. 509, 526, 1050, 1054 ЦК України та,

Outcome: partial