Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Рух справи 03.06.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана заява, датована 03.06.2021, в якій заявники просять встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2021 для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11.06.2021 дану заяву прийнято до розгляду в порядку окремого провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 28.09.2021. 23.09.2021 від представника заявників до суду надійшла заява про виклик свідків, в якій просить допитати в якості свідків: - [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ; тел.: [NUMBER] ); - [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ; тел.: [NUMBER] ). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23.09.2021 заяву про допит свідків задоволено. Викликано у судове засідання зазначених свідків. У судове засіданні 28.09.2021 з`явився заявник ( [PERSON] ), представник заявників, представник Комунального підприємства та Солом`янської РДА, яким оголошувався склад суду та роз`яснювалось право на відвід. Відводів складу суду не заявлено. 28.09.2021 до суду надійшло клопотання від представника Солом`янської РДА про залучення її до розгляду у справі як зацікавленої особи. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 28.09.2021 залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Солом`янську районну у місті Києві державну адміністрацію, розгляд справи відкладено на 26.10.2021. У зв`язку з клопотанням Міськради про направлення копії заяви [PERSON] та [PERSON] (з додатками) на адресу Міськради, у судовому засіданні 26.10.2021 було ухвалено розгляд справи було перенести на 11.11.2021. У судове засідання, призначене на 11.11.2021 заявився заявник ( [PERSON] ), його представники, а також представники Солом`янської РДА та Комунального підприємства. Заявник та його представники доводи та вимоги заяви підтримали, просили задовольнити. Представник Солом`янської РДА наполягав на закритті провадження у справі, вважаючи, що існує спір про право. Представник Комунального підприємства залишив розгляд заяви на розсуд суду. Обґрунтування заяви В заяві, що є предметом розгляду, заявники звертають увагу на наступні обставини : «28.04.1970 [PERSON] , дідусь [PERSON] (Заявник-1) та [PERSON] (Заявник-2), на підставі ордеру № В134415 на жиле приміщення (Додаток № 3 до позовної заяви), отримав для проживання квартиру [ADDRESS] (надалі за текстом Квартира). 17.09.1980 [PERSON] одружився на нашій бабусі [PERSON] . Бабуся від першого шлюбу мала сина (батька Заявників-1,2) [PERSON] . [PERSON] прийняв та виховував [PERSON] , як власного сина. 16.07.1987 [PERSON] та [PERSON] (батьки Заявників-1,2) одружились, приблизно в цей же період бабуся [PERSON] розлучилась із [PERSON] та переїхала проживати до себе, при цьому батьки Заявників-1,2 залитись проживати однією сім`єю з [PERSON] . Приблизно одразу після народження [PERSON] (Заявник-2) в 1991 році [PERSON] (батько Заявників-1,2) покинув сім`ю та переїхав проживати до своєї мами. Так, у Квартирі залишились проживати Заявники-1,2 із мамою [PERSON] та дідусем [PERSON] однією сім`єю, при цьому завжди вважали і сприймали себе членами родини по відношенню один до одного. Хочемо звернути увагу суду, що мама [PERSON] була зареєстровано у Квартирі з 1989 року, що підтверджується Додатками №8, 9, 11 до заяви, а Заявники-1,2 від народження і по сьогодні, що підтверджується Додатками № 6, 7, 10, 11 до заяви. Згідно ст. 61 ЖК УРСР договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до ст. 106 ЖК УРСР повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. Статтею 64 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства. В п. 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Згідно п. 7 інформаційної карти адміністративних послуг щодо оформлення та видачі свідоцтва про право власності на житло, затвердженої Розпорядженням Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 26.04.2019 за № 354, для отримання адміністративної послуги необхідно подати копію ордеру на жиле приміщення. А у разі зміни наймача долається копія витягу рішення (розпорядження) про зміну наймача. Так з метою отримання рішення (розпорядження) про зміну наймача Квартири, Заявники-1, 2 звернулись до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» (надалі - Заінтересованої особи). Однак, оскільки із дідусем [PERSON] (наймачем за ордером) Заявники-1,2 фактично не мають кровного споріднення відповідно, із посиланням на вищевказаний п. 7, Заінтересована особа рекомендували звернутися до суду для встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю із [PERSON] . З вищевикладеного вбачається, що з метою переведення на заявників прав та обов`язків наймача квартири, за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість [PERSON] , необхідно встановити факт проживання заявників із попереднім наймачем квартири - [PERSON] однією сім`єю.» Щодо правової позиції Солом`янської РДА Від Солом`янської РДА до суду надійшли письмові пояснення за змістом яких вона заперечує проти задоволення заяви з наступних підстав: «Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Заявники порушили справу про встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з метою підтвердити в наступному своє право на жиле приміщення. Відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 року № 1112 «Про питання комунальної власності територіальної громади м. Києва» зі змінами та доповненнями житловий будинок [ADDRESS] , переданий до сфери управління Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації і рішення вплине на права та обов`язки територіальної громади міста Києва як власника.» Фактичні обставини справи, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до ордеру № 134415 від 28.04.1967 [PERSON] було надано в дозвіл на вселення в квартиру [ADDRESS] . Як вбачається з повторного свідоцтва про смерть від 22.09.2012 серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] у віці 59 років. В акті мешканці будинку [ADDRESS] від 30.03.2021 зазначено, що [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) із самого народження і по сьогоднішній день проживають у квартирі [ADDRESS] , в тому числі до дня смерті дідуся [PERSON] , з яким проживали однією сім`єю у вказаній квартирі. Як вбачається з витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва, за адресою: [ADDRESS] станом на 27.09.2021 зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації - 06.12.1990); [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації - 20.04.2006). В судовому засіданні 28.09.2021 свідки позивача [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), які є сусідами заявників, дали покази за змістом яких, зокрема, [PERSON] та [PERSON] проживали в квартирі [ADDRESS] , з народження; відносини з дідусем, [PERSON] за його життя у них були хороші. У суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомили свідки. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Враховуючи наведену доказову базу, суд приходить висновку, що факт спільного проживання заявників з [PERSON] з дня їх народження до моменту смерті [PERSON] доведено. Суд бере до увага що відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. При цьому, суд враховує, що метою подання заяви у даній справі є переведення обов`язків [PERSON] як наймача квартири, на заявників. Відсутність кровного споріднення заявниками не приховується. Момент звернення суду з заявою, що є предметом розгляду, заявниками пояснено необхідністю вирішення юридичних питань, які раніше не підіймались у зв`язку з віком заявників та їх юридичною необізнаністю. Правовідносини, що виникають у зв`язку з наймом житла, що перебуває у державній або комунальній власності, регулюється Житловим кодексом УРСР (далі - ЖК) та іншими актами житлового законодавства (ч. 1 ст. 3 ЖК). Жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд (ч. 1 ст. 4 ЖК). Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Заявники доводять, що зверталися з заявами, в яких просили змінити договір найму після померлого [PERSON] , однак їм було відмовлено у задоволенні заяв через відсутність правових підстав. Заявники пояснили, що у спірній квартирі проживають постійно: з народження по даний час, вселилися туди за згодою [PERSON] , з яким з дитинства проживали однією сім`єю, зареєстровані за визначеною адресою. Суд приймає до уваги зазначені пояснення заявників, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи та показами допитаних у судовому засіданні свідків. Відповідно до статті 64 ЖК члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Згідно із положеннями статті 65 ЖК наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Аналіз приведених норм закону свідчить про те, що право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися в якості членів сім`ї наймача в установленому законом порядку. Вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням Вказана правова позиція викладена в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового кодексу України із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункту 15 постанови від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність реєстрації сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Зважаючи на встановлені обставини справи та наведені правові положення, суд дійшов висновку про доведеність факту спільного проживання заявників з померлим [PERSON] однією сім`єю у період з дня народження заявників по день смерті [PERSON] , а отже обґрунтованість вимог заявників. Враховуючи викладене,

Outcome: approved