Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (надалі ПАТ КБ «Приват Банк») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) № б/н від 17.12.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 13 754,36 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві з якими можна ознайомитися на сайті http://privatbank.ua/rules/. При укладанні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У порушення ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України відповідач не виконав зобов'язання належним чином за вказаним договором, а тому станом на 11 серпня 2016 року виникла заборгованість на загальну суму 37 796 грн. 73 коп. Одночасно ПАТ КБ «Приватбанк» подало до суду клопотання про розгляд справи у відсутності його представника, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату і час розгляду справи, з огляду на положення ч.5 ст.74 ЦПК України повідомлявся належно. Оскільки представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, а відповідач, будучи належно повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, суд відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України розглядає справу на підставі зібраних в ній доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, № б/н від 17.12.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 13 754,36 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. ( ч. 2 ст. 1050 ЦК України ). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Встановлено, що 17 грудня 2013 року відповідно укладеної Генеральної угоди [PERSON] отримала кредит у розмірі 13 754 грн. 36 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банком зобов'язання за цим договором виконані. Відповідач не виконував зобов'язання за Генеральною угодою. Станом на 11 серпня 2016 року виникла заборгованість на загальну суму 37 796 (тридцять сім тисяч сімсот дев'яносто шість) грн. 73 (сімдесят три) коп., яка складається з наступного: - 13 754 грн. 36 коп. - заборгованість за кредитом; - 6 663,98 грн. 38 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 12 103 грн. 74 коп. - заборгованість за пенею та комісією; - 5 274 грн. 65 коп. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Вказані обставини стверджуються розрахунком заборгованості за договором № б/н від 17.12.2013 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] станом на 11.08.2016 року, Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 17.12.2013 року, заявою позичальника та довідки про умови кредитування. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що з [PERSON] необхідно стягнути заборгованість в сумі 37 796 (тридцять сім тисяч сімсот дев'яносто шість) грн. 73 (сімдесят три) коп. Крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved