Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості у сумі 15515,10 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, натомість подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 17). Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відповідач в судове засідання повторно не з'явився, заперечень проти позову не надав, тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. 10 грудня 2014 року між публічним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» (надалі - Банк) та відповідачем [PERSON] (надалі - Позичальник) був укладений кредитний договір №48622-OWNCASH (надалі - Кредитний договір, а.с. 5-6), на підставі якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредитні кошти в розмірі 10427,58 грн. строком до 08 грудня 2017 року, а Позичальник зобов'язався щомісячно здійснювати погашення частини кредиту та процентів згідно з Графіком погашення кредиту (додаток № 1 до кредитного договору а.с. 7), який є невід'ємною його частиною (п. 2 Договору). Банком належним чином було сповіщено відповідача про наявність заборгованості за кредитним договором від 10.12.2014 року №48622-OWNCASH та ініціювання процедури звернення до суду з позовом, про що свідчить повідомлення - вимога від 14.12.2015 року (а.с. 14), який відповідач отримав належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 15). Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить також із того, що згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобов'язання за Кредитним договором відповідачем не виконані. Заборгованість Позичальника станом на 11.03.2016 (розрахунок, а.с. 11-13) за предметом позову у сумі 15515,10 грн. (в т. ч. 10427,58 - неповернута сума кредиту, 1309,75 грн. - відсотки, 2723,10 грн. - комісія за адміністрування кредиту, 1054,67 грн. - пеня) підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 57-60 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Судові витрати по справі у сумі 1378 грн. (а.с. 1) підлягають віднесенню на відповідача відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного,

Outcome: approved