Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] \~(далі\~ [PERSON] ,\~позивач)\~звернулась до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~(далі\~ [PERSON] ,\~відповідач)\~про позбавлення права користування жилим приміщенням громадянина [PERSON] , [INFO] та зняття його з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власницею житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якому, також, зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] . Однак, з травня 2015 року відповідач за адресою своєї реєстрації не проживає. Факт реєстрації [PERSON] у належному їй житлі суперечить її інтересам, а також обмежує та звужує її права як власника нерухомого майна, призводить до сплати комунальних платежів у збільшеному розмірі, а тому просить суд позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 29.07.2021. 31.08.2021 на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача. 31.08.2021\~ухвалою судді\~прийнято позовну\~заяву до\~розгляду,\~відкрито провадження\~у справі\~та призначено\~підготовче судове\~засідання. Ухвалою суду від 08.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують повністю, просять його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, а тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до статті 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Стислий виклад заперечень відповідача. Письмового відзиву на позовну заяву відповідач суду не надав. Фактичні обставини справи. [PERSON] , являється власницею житлового будинку , яка знаходиться в будинку [ADDRESS] , що стверджується витягом про державну реєстрацію прав комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» №36457979 від 28.11.2021 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №20208331 від 09.04.2014. Як вбачається\~з будинкової\~книги серії\~А №120924\~для прописки\~(реєстрації)\~громадян,\~які проживають\~у будинку[ADDRESS] у даному житловому приміщенні зареєстровані позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] , а також, [PERSON] та [PERSON] . Згідно із повідомлення Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області №8562/51/01-2021 від 18.06.2021 [PERSON] тривалий час не проживає за адресою своєї реєстрації: [ADDRESS] . Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. Частинами першої та другої статті 319\~ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до частини першої статті 321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із статтею 150\~ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Вищевказана норма чинного законодавства кореспондується з положенням статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною другою статті 405\~ЦК України передбачено,\~що член\~сім`ї\~власника житла\~втрачає право\~на користування\~цим житлом\~у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] будучи членом сім`ї позивачки (сином) без поважних причин не проживає за місцем своєї реєстрації понад п`ять років. Будь-яких належних, допустимих та беззаперечних доказів на підтвердження того, що відповідачу чиняться перешкоди у користуванні житловим будинком та проживанні в ньому, про поважність причин відсутності з дня її реєстрації, наявність між ним і власником житла домовленості про збереження права користування житлом або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання ним таким, що втратив право користування житлом, в матеріалах справи немає та в ході судового розгляду даної справи таких фактів встановлено не було. Крім того, суд вважає доведеним, що реєстрація [PERSON] в належному позивачу житловому приміщенні, впливає на вартість комунальних послуг, у зв`язку з чим остання змушена нести додаткові витрати, що істотно впливає та обмежує реалізацію її права власності на житлове приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, суд приходить до висновку, що є всі передбачені законодавством підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Отже,\~проаналізувавши зібрані\~та досліджені\~в судовому\~засіданні докази\~в їх\~сукупності,\~суд прийшов\~до висновку,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~до [PERSON] \~в частині позбавлення права користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Що стосується вимоги позивача про зняття відповідача з реєстрації місця проживання, то така задоволенню не підлягає з огляду на те, що діючим законодавством повноваження щодо зняття з реєстрації місця проживання особи не віднесено до компетенції суду. Судові витрати у справі залишити за позивачем.

Outcome: partial