Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] - про стягнення заборгованості. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 18. 01. 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір про видачу та використання кредитних карток №VG1527, відповідно до якого відповідачу було видано платіжну картку і відкрито картковий рахунок для обліку операцій за платіжною карткою. Для транзакції з підприємствами, а також для зняття готівки відповідачу було надано ліміт в розмірі 40 000,00 грн. Позивач зазначає, що відповідач не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих по ньому процентам, чим порушує прийняті на себе договірні зобов'язання, в зв'язку з чим станом на 11. 02. 2014 року утворився борг за кредитним договором в сумі 41 454,31 грн., який позивач просив суд стягнути з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив суд про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, направивши до суду замість себе представника, який в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем було пропущено строк позовної давності на звернення до суду з даним позовом, в зв'язку з чим представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову повністю. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 18. 01. 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір про видачу та використання кредитних карток №VG1527, відповідно до якого відповідачу було видано платіжну картку і відкрито картковий рахунок для обліку операцій за платіжною карткою (а.с. 4-15). Вбачається, що для транзакції з підприємствами, а також для зняття готівки відповідачу було надано ліміт в розмірі 40 000,00 грн. Позивач при звернені до суду посилається на те, що відповідач не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих по ньому процентам, чим порушує прийняті на себе договірні зобов'язання, в зв'язку з чим станом на 11. 02. 2014 року утворився борг за кредитним договором в сумі 41 454,31 грн., який позивач просив суд стягнути з відповідача. Представник відповідача заперечуючи проти вимог позивача подав до суду заяву про відмову у позові в зв'язку із спливом строку позовної давності. Встановлено, що договір про видачу та використання кредитних карток №VG1527 був укладений між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 18. 01. 2008 року. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, який був наданий позивачем вбачається, що останній платіж здійснений відповідачем із використанням кредитної картки за кредитним договором відбувся 02. 03. 2010 року (а.с. 17-25). Згідно з умовами кредитного договору термін погашення становить 20-те число кожного місяця. Отже, відповідач повинен був погасити заборгованість за користування кредитною карткою, а саме: кредитними коштами за кредитним договором, 20.04.2010 року. Таким чином вбачається, що пройшло маже 4 роки з моменту виникнення заборгованості відповідача перед позивачем. Статтею 257 ЦК України встановлений загальний строк позовної давності тривалістю три роки, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, відносно вищезазначених спірних вимог щодо стягнення заборгованості в розмірі 41 454,31 грн. за кредитним договором строк позовної давності сплинув. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed