Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Служба у справах дітей Путивльської районної державної адміністрації Сумської області звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що до них надійшла заява неповнолітньої [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неї її батьків [PERSON] та [PERSON]. Встановлено, що батько дитини [PERSON] ухиляється від виконання передбачених законом обов'язків по її догляду, вихованню та утриманню, не піклується про її духовний та фізичний розвиток. Посилаючись на те, що останній нехтує своїми батьківськими обов'язками, просили позбавити його батьківських прав по відношенню до [PERSON]. В судовому засіданні представники позивача Гудімова О.С. заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві, доповнивши, що мати дитини вже позбавлена за рішенням суду батьківських прав відносно [PERSON]. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлений належними чином, в судове засідання не з'явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву не надав. За згодою представника позивача, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], матір'ю - [PERSON], що вбачається із свідоцтва про народження дитини (а.с.6). 29.08.2017 року до служби у справах дітей Путивльської РДА надійшла заява неповнолітньої [PERSON] про вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав її батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.21) Згідно відомостей служби у справах дітей Путивльської РДА неповнолітня [PERSON] на протязі 2008-2015 років навчалась в комунальному закладі Сумської обласної ради «Путивльська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів», вихованням дитини займався вітчим [PERSON], що також підтверджується листом дирекції школи та актами обстеження житлово-побутових умов (а.с.11,26-27). В теперішній час дитина навчається в державному навчальному закладі «Глухівське вище професійне училище» за професією «Кухар, кондитер». З повідомлення дирекції вказаного навчального закладу вбачається, що батько дитини [PERSON] у житті та навчанні дитини участі не приймає, жодного разу не приїздив до місця її навчання, не телефонував, не проявляв іншого інтересу до її навчальних та соціальних потреб (а.с.12,14). Відповідно до висновку психолога державного навчального закладу «Глухівське вище професійне училище» між батьками і дитиною часто виникають конфлікти та суперечки, тому неповнолітня [PERSON] прагне уникати зустрічі з ними, вважає не припустимим своє проживання хоча б з одним з них через ведення батьками аморального способу життя (а.с.29). Згідно довідки Буринського районного відділу ДВС [PERSON]. аліменти на утримання своєї дочки [PERSON] сплачує не регулярно та не в повному обсязі (а.с.18).. При цьому, відповідач попереджався службовою у справах дітей про відповідальність за неналежне виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до його неповнолітньої доньки [PERSON], однак свідомо нехтує ними. При цьому надав письмові пояснення службі у справах дітей, в яких не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно неї (а.с.23). Висновком органу опіки та піклування Буринської РДА встановлено доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с.30). З врахуванням наведеного, суд вважає встановленим, що відповідач на протязі 2015-2018 років не належно виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, без поважних причин не піклується про стан її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування про неї. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 цього Закону мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У міжнародному та національному законодавстві (ст.3 Конвенції про права дитини 1989 року, ст.ст.51, 52 Конституції України, ст.ст. 2-4, 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року) закріплено принципи пріоритету захисту прав та забезпечення інтересів дітей в усіх діях щодо них, у тому числі при вирішенні судових спорів. Аналізуючи наведені вище положення нормативних актів та фактичні обставини справи, враховуючи характер винної поведінки відповідача, суд приходить до висновку, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своїх дітей свідомо нехтуючи ними, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що збереження батьківства [PERSON] в теперішній час суперечить інтересам дитини і до нього необхідно застосувати крайній захід впливу у вигляді позбавлення батьківських прав, задовольнивши позов.

Outcome: approved