Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 23 жовтня 2019 року Кредитна спілка «Харківська Каса Взаємодопомоги» (далі КС «ХКВ») звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами про споживчий кредит. Позивач зазначив, що 26.07.2018 між КС «ХКВ» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 176/12, на підставі якого остання отримала кредит у сумі 5 800,00 гривень. Відповідно до графіку наведеного в додатку до кредитного договору відповідач зобов`язалася 25 числа кожного місяця сплачувати проценти за користування кредитом. Остаточно кредит мав бути сплачений до 25.01.2020, але свої зобов`язання відповідач не виконує, останній платіж було проведено 26.10.2018. Станом на 22.10.2019, борг відповідача перед позивачем за договором № 176/12 від 26.07.2018 складає 11 467,71 грн, з яких: 5 177,54 - заборгованість по кредиту, 3 390,17 грн - заборгованість по процентам, 2 900,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями. Крім того, 13.11.2018 між КС «ХКВ» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 258/12, на підставі якого остання отримала кредит у сумі 6 600,00 гривень. Відповідно до графіку наведеного в додатку до кредитного договору відповідач зобов`язалася 25 числа кожного місяця сплачувати проценти за користування кредитом. Остаточно кредит мав бути сплачений до 25.04.2020 року, але свої зобов`язання відповідач не виконує. Станом на 22.10.2019, борг відповідача перед позивачем за договором № 258/12 від 13.11.2018 складає 13 993,40 грн, з яких: 6 600,00 - заборгованість по кредиту, 4 093,40 грн - заборгованість по процентам, 3 300,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями. Посилаючись на викладене, КС «ХКВ» просила суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договорами про споживчий кредит № 176/12 від 26.07.2018 та № 258/12 від 13.11.2018 у загальному розмірі 25 461,11 гривень. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Разом з позовною заявою подав клопотання згідно якого позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відзив на позовну заяву не подала. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 04.11.2019 позовну заяву КС «ХКВ» до [PERSON] про стягнення заборгованості було прийнято до провадження Балаклійського районного суду Харківської області, відкрито провадження та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 11.12.2019, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача [PERSON] , на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 26.07.2018 між КС «ХКВ» » та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 176/12, за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 5 800,00 грн на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. [PERSON] зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені договором (а.с. 6, 7). Згідно п. 3.1 Договору плата за користування кредитом становить 67% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка розрахунків до 25.01.2020 (а.с. 8). Внаслідок порушення договірних зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 22.10.2019 року становить 11 467,71 грн, з яких: 5 177,54 - заборгованість по кредиту, 3 390,17 грн - заборгованість по процентам, 2 900,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (а.с. 13). Відповідачу [PERSON] 10.08.2019 року направлялась письмова вимога про повернення виниклої заборгованості та дострокового повернення грошових коштів протягом 30 днів, яка залишилась без виконання (а.с. 15). Крім того, 13.11.2018 між КС «ХКВ» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 258/12, за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 6 600,00 грн на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. [PERSON] зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені договором (а.с. 9, 10). Згідно п. 3.1 Договору плата за користування кредитом становить 66% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка розрахунків до 25.04.2020 (а.с. 11). Внаслідок порушення договірних зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 22.10.2019 року становить 13 993,40 грн, з яких: 6 600,00 - заборгованість по кредиту, 4 093,40 грн - заборгованість по процентам, 3 300,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (а.с. 12). Відповідачу [PERSON] 10.08.2019 року направлялась письмова вимога про повернення виниклої заборгованості та дострокового повернення грошових коштів протягом 30 днів, яка залишилась без виконання (а.с. 14). Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Мотиви суду. В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі договорів про споживчий кредит № 176/12 від 26.07.2018 та № 258/12 від 13.11.2018. Спір стосується стягнення заборгованості за договорами, а саме заборгованості за кредитом, відсотками, а також штрафу. Зазначеними договорами були визначені їх предмети, розміри кредитів, строки та умови повернення кредитів, розміри плати за користування кредитними коштами, штрафні санкції інші умови правовідношення. Відповідачем [PERSON] були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманих кредитів та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 22.10.2019 року відповідач має заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 25 461, 11 грн. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги КС «ХКВ» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 1921,00 грн. судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved