Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 25 липня 2019 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Львівської міської ради, Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання незаконною та скасування ухвали Львівської міської ради, визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування витягу з Державного реєстру правочинів, визнання права спільної сумісної власності, зобов`язання до вчинення дій. Стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] 3 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Компенсовано за рахунок держави [PERSON] 3 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. 30 липня 2019 року на адресу суду надійшла заява представника [PERSON] - [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у справі, зокрема вирішити питання про розподіл додаткових судових витрат, понесених відповідачем [PERSON] . Просить покласти на позивачів [PERSON] та [PERSON] судові витрати, понесені [PERSON] в сумі 13 750 гривень, на оплату послуг адвоката в межах договору про правову допомогу №09/18-1 від 1 вересня 2018 року - за період з 15 грудня 2018 року до 25 липня 2019 року включно, які пов`язані з розглядом даної справи в суді першої інстанції. Подану заяву мотивує тим, що договором про надання правової допомоги №09/18-1 від 1 вересня 2018 року було підписано акт приймання-передачі наданих послуг від 24 травня 2019 року, у відповідності до якого адвокатом надано послуги з консультацій клієнта та підготовки документів у справі №463/3724/18 в період з 15 грудня 2018 року до 24 травня 2019 року, загальною вартістю 4500 грн, детальний перелік та обсяг яких наведено у такому акті. Надані послуги частково оплачені [PERSON] на суму 1000 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №2 від 24 травня 2019 року. Крім того, між сторонами підписано акт приймання-передачі наданих послуг від 25 липня 2019 року у відповідності до якого адвокатом надано послуги в період з 15 грудня 2018 року до 25 липня 2019 року, пов`язані з забезпеченням явки та участі в судових засіданнях та ознайомленням з матеріалами справи на загальну суму 9250 грн. Відповідно до квитанції №67740149542215264941 від 27 липня 2019 року [PERSON] здійснено оплату наданих послуг по договору про правову допомогу №09/18-1 від 1 вересня 2018 року на суму 12 814,07 грн, з яких 12 750 грн вартість наданих та неоплачених послуг згідно з актами від 14 травня 2018 року та 25 липня 2019 року, а 64,07 грн - комісія за зарахування коштів на рахунок одержувача. Вказує що розрахунки за договором про правову допомогу №09/18-1 від 1 вересня 2018 року проведені сторонами у повному обсязі. З урахуванням наведеного, просить подану заяву задовольнити. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд здійснює розгляд даної заяви без виклику сторін у судове засідання. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] 1 вересня 2018 року уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом Шпаком В.В., яким було визначено загальний орієнтований розмір судовий витрат у розмірі 13 750 грн. До матеріалів заяви про ухвалення додаткового рішення адвокатом Шпаком В.В. додано акти про надану правничу допомогу, а також квитанцію до прибуткового касового ордеру від 24 травня 2019 року (на суму 1000 грн) та квитанцію №67740149542215264941 від 27 липня 2019 року (на суму 12 814,07 грн), з яких вбачається, що [PERSON] сплачено адвокату Шпаку В.В. 13 814,07 грн. Разом з тим, під час ухвалення рішення суду від 25 липня 2019 рокуз позивача [PERSON] в користь відповідача [PERSON] було стягнуто 3 000 гривень, а 3 000 гривень компенсовано за рахунок держави у відповідності до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач [PERSON] звільнений від сплати судових витрат на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відтак, беручи до уваги наведене вище, те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує обґрунтування розміру таких, їх пропорційність до предмета спору, виходячи є ціни позову, значення справи для сторін, того факту, що на користь відповідача судом стягнуто 6 000 грн судових витрат, понесених останньою на професійну правничу допомогу, а також

Outcome: dismissed