Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія - Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі - АТ «Державний ощадний банк України», Банк) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №631655 від 02.07.2018 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 липня 2018 року між сторонами укладено договір банківського рахунку та кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 54 000 гривень на платіжну картку зі сплатою 38 % річних. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява від 02 липня 2018 року №631655 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу разом з Договором, розміщеним на у вільному доступі на Інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua, складає Кредитний договір. [PERSON] користувалась кредитними коштами, проте свої зобов`язання по їх поверненню виконує не повному обсязі, внаслідок чого станом на 12 травня 2020 року утворилась заявлена до стягнення заборгованість в розмірі 71 342,82 грнивень, яка складається з : 53 994,54 гривень тіла кредиту, 10 217,10 гривень процентів, 1 553,31 гривень комісії, 4 039,99 гривень пені, 1 382 гривень 3% річних по ст.625 ЦК, 154,92 гривень інфляційних втрат. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву на позов у встановлений судом строк не скористалась. Неодноразово клопотала про відкладення розгляду справи з різних підстав, до заяв додала виписку по рахунку та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019030110000079 від 10.01.2019 року зокрема за фактом викрадення невстановленими особами з її заробітної та кредитної карти 09.01.2019 року коштів в розмірі 2140 гривень та 52579,50 гривень. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 25 травня 2020 року. 28 травня 2020 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 26 червня 2020 року. 26 червня 2020 року судове засідання відкладено на 21 серпня 2020 року у зв`язку з наміром відповідача скористатись професійною правничою допомогою. 21 серпня 2020 року судове засідання відкладено на 10 вересня 2020 року за клопотанням представника позивача. 10 вересня 2020 року судове засідання відкладено на 04 листопада 2020 року за клопотанням відповідача у зв`язку з оскарженням постанови про закриття кримінального провадження та зайнятістю представника. Також за клопотанням представника позивача з Ковельського ВП витребувані матеріали кримінального провадження №12019030110000079 від 10.01.2019 року. 04 листопада 2020 року розгляд справи відкладено на 07 грудня 2020 року у зв`язку з перебуванням відповідача на самоізоляції через COVID 19. 07 грудня 2020 року розгляд справи відкладено на 15 січня 2021 року через хворобу відповідача. Також за клопотанням представника позивача витребувані докази : інформація з ПрАТ «ВФ Україна» за фінансовим номером відповідача щодо вхідних, вихідних дзвінків та СМ повідомлень за 09.01.2019 року. 15 січня 2021 року відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Суд ухвалив рішення у справі. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 02 липня 2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Договір №631655 комплексного банківського обслуговування із відкриттям поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. За умовами Договору (блок 6) Банк встановив клієнту кредит у сумі 54 000 гривень, з процентною ставкою 38,0 % річних. Строк кредитування становить 60 місяців, повернення кредиту та відсотків повинно відбуватись щомісяця в розмірі 5% від суми заборгованості. Відповідач отримала заробітну платіжну карту та кредитну платіжну карту, якими користувалась. Відповідач у п. 3.3.2 Договору визначив свій фінансовий номер мобільного телефону [NUMBER] та підключився до послуг СМС інформації. Станом на 12 травня 2020 року за [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 71 342,82 гривень, яка складається з : - 53 994,54 грн тіла кредиту, - 10 217,10 грн процентів, - 1 553,31 грн комісії, - 4 039,99 грн пені, - 1 382 грн 3% річних по ст.625 ЦК, - 154,92 грн інфляційних втрат. 09 січня 2019 року з використанням Інтернет ресурсу «Ощад 24/7» з кредитного рахунку відповідача були здійснені чотири операцій по переказу коштів на карту іншого банку (Кyiv Mobile Banking): о 15.18 на суму 18 000 грн, о 15.19 на суму 20 000 грн, о 15.26 на суму 13 000 грн та о 15.27 на суму 950 грн., що підтверджується випискою по рахунку. Того ж дня [PERSON] звернулась до Ковельського ВП із заявою про злочин, повідомивши, що станом на 09 січня 2019 року на її зарплатному рахунку залишались кошти в розмірі 2140 грн, в обідню пору вона мала намір через банкомат зняти 1000 грн, проте отримала інформацію про недостатність коштів. У відділенні АТ «Ощадбанк» в м.Ковелі їй не змогли пояснити причину відсутності коштів на рахунку, тому вона звернулась в правоохоронні органи. Також повідомила, що о 12 год 53 хв на її мобільний телефон надійшло повідомлення : код доступу в My Vodafone не повідомляти нікому 2614, після чого телефон заблокувався і не працював. 10 січня 2019 року [PERSON] надала слідчому додаткові пояснення, згідно яких 10 січня 2019 року вона звернулась у відділення АТ «Ощадбанк» за випискою по зарплатному рахунку та на пропозицію керуючого банком перевірили кредитний рахунок на якому виявила списання коштів 09.01.2019 року в розмірі 52 579,50 гривень. Кошти з кредитної карти списані раніше ніж із заробітної. Жодних персональних даних стороннім особам вона не повідомляла. Також [PERSON] пояснила, що о 12.53 на її мобільний телефон надійшло повідомлення від оператора Водафон : «здійснено вхід у мобільний додаток My Vodafone, якщо це не ви, то перейдіть за посилання». Проте дане повідомлення вона прочитала лише ввечері, оскільки з 16 години до 18 години її телефон був заблокований. 10 січня 2019 року [PERSON] звернулась до АТ «Ощадбанк» із письмовою заявою про повернення коштів списаних із зарплатної та кредитної карток. Відповідно до службової перевірки, операції через Інтернет ресурс «Ощад 24\\7» проведено з використанням усіх реквізитів платіжної картки Банку, а також з правильним введенням паролів, які скеровані на фінансовий номер мобільного телефону клієнта (лист №19 від 04.02.2019 року). На виконання ухвали суду про витребування доказів оператором телекомунікацій надано роздруківку вхідних та вихідних телефонних зв`язків та смс-повідомлень за фінансовим номером відповідача, згідно якої 09 січня 2019 року переадресація дзвінків була увімкнута в телефоні лише з 16.28 до 18.22 год., до того відповідач користувався послугами зв`язку ( о.12.23, 12.25, 12.31, 12.34, 13.12, 14.18). Крім того о 12.52, 12.53 та 15.08 мав місце зв`язок із номером [NUMBER] , [NUMBER] , який у Інтернет ресурсах оголошений як шахраї. У цей час також надходили СМС-повідомлення від Vodafone. О 15.09 розпочалась реєстрація в Інтернет ресурсі «Ощад 24», про що відповідачу від АТ «Ощадбанк» надходили СМС повідомлення за номером, який використовується банком для спілкування із клієнтами [NUMBER] . На фінансовий номер відповідача також від Банку надходили СМС повідомлення в період з 15.09 до 15.36 години. Представником позивача надано суду витяг з СМС повідомлень Банку на фінансовий номер відповідача, згідно якого Банк скерував інформацію для реєстрації в Ощад 24/7, повідомляв про відхилення операцій по списанню коштів через перевищення ліміту, а також про списання 18 000, 20 000, 13 000 гривень, вказавши залишок на балансі. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, у яких закріплюються їхні права та обов`язки, що складають зміст договірного зобов`язання. Судом встановлено, що між сторонами 02.07.2018 року укладено договір комплексного банківського обслуговування, який передбачає відкриття рахунку та надання кредитних коштів. Відповідно до ст.1071 ЦК банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка. Пунктом 5 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (далі - Положення № 705), визначено, що користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції (пункт 9 розділу VI Положення № 705). Обов`язок доведення факту порушення користувачем вимог нормативних актів, внаслідок якого ініційовано платіжну операцію, яку користувач не санкціонував та/або не здійснював, законодавством покладено на емітента платіжного засобу. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст.76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Позивач належними та допустимими доказами підтвердив факт вчинення 09.01.2019 року операцій по списанню коштів з рахунку відповідача через Інтернет ресурсу «Ощад 24\\7» з використанням усіх реквізитів платіжної карти та паролю, які відповідач зобов`язана не розголошувати. Позивач довів також суду скерування на фінансовий номер телефону відповідача повідомлень про здійснення підключення до системи «Ощад 24\\7» та про списання коштів. На час списання кредитних коштів відповідач користувався мобільним зв`язком за фінансовим номером. Доказів протилежного відповідач суду не надав. Таким чином, відповідальність за списання кредитних коштів покладається на відповідача. Щодо розміру доведеної кредитної заборгованості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частин першої, третьої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною другою статті 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. За правилами частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, сторони повинні досягти згоди щодо розміру відсотків, пені, штрафу, умов їх нарахування, строків внесення платежів, за невиконання яких наступає передбачена ч.2 ст.625 ЦК України відповідальність. Підписана відповідачем заява приєднання не містить відомостей про строки внесення щомісячних платежів, тому з відповідача підлягає стягненню тіло кредиту, відсотки за користування кредитом, неможливим є застосування пені за ставкою передбаченою у паспорті кредитування, а також процентів за ч.2 ст.625 ЦК України. Заява приєднання містить погоджену процентну ставку за користування кредитом в розмірі 38 % річних, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість лише за тілом кредиту в розмірі 53 994,54 гривень та процентів в розмірі 10 217,10 гривень (всього 64 211,64 гривень). Щодо судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги на загальну суму 71 342,82 гривень задоволені судом на 90% (64211,64 х100: 71 342,82 = 90), тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 1891,80 гривень ( 2102х90:100=1891,80).

Outcome: partial