Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Представник позивача\~ [PERSON] \~ адвокат\~Фрей А.В.\~подав до\~суду позовну\~заяву до\~ [PERSON] (відповідач), у якій просить: встановити факт прийняття спадщини [PERSON] шляхом постійного проживання за однією адресою на момент відкриття спадщини із спадкодавцем - [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11 березня 2005 року, виданим Тетевчицькою сільською радою Радехівського району Львівської області; визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок, позначений літерою «А1-1» загальною площею 63,5 м.кв. з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті діда - [PERSON] , який помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 3 та підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11 березня 2005 року, виданим Тетевчицькою сільською радою Радехівського району Львівської області. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивача покликається на те, зокрема, що [INFO] помер дід позивача - [PERSON] , [INFO] померла баба позивача - [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт на користь [PERSON] . Останній проживав разом із [PERSON] без реєстрації в [ADDRESS] . При зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з тим, що [PERSON] пропустив строк у шість місяців для прийняття спадщини. Відповідачка правом на подання відзиву не скористалась. У підготовче засідання сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Заяви та клопотання учасників справи Представник позивача подав на розгляд суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити (а.с.43). Відповідачка подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення рішення на користь позивача не заперечує, позовні вимоги визнає(а.с.42). Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 1, 3 статті 211, частини 1 статті 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Процесуальні дії суду у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 01.11.2021 позовну заяву [PERSON] залишено без руху, позивачу надано строк у п`ять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви(а.с.2-3). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 06.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено до відкритого підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.36-37). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 07.12.2021 виправлено описку, допущену в ухвалі суду від 06.12.2021, в частині дати призначення підготовчого засідання(а.с.38). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 28.06.1960 серії [NUMBER] (а.с.16). Згідно свідоцтва про смерть від 11.03.2005 [PERSON] помер [INFO] у с. Тетевчиці, Радехівського району Львівської області(а.с.14). [INFO] померла баба позивача - [PERSON] в с. Тетевчиці, Радехівського району Львівської області, що встановлено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.07.2000 року(а.с.15). Згідно витягу\~з Державного\~реєстру актів\~цивільного стану\~громадян про\~державну реєстрацію\~шлюбу щодо\~підтвердження дошлюбного\~прізвища №00032738974\~від 23.09.2021,\~02.06.1979\~виконавчим комітетом\~Тетевчицької сільської\~ради Радехівського\~району Львівської\~області було\~зареєстровано шлюб\~між [PERSON] та [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини: « [PERSON] » (а.с.17). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 19.01.1982р.н., серії [NUMBER] (а.с.18). Довідкою №378 від 10.08.2021 встановлено, що [PERSON] постійно до\~дня смерті\~-\~ [INFO] \~проживав і\~був зареєстрований\~в [ADDRESS] . Разом з ним в одному будинку проживав без реєстрації [PERSON] (а.с.19). Відповідно до заповіту, складеного 05.04.2001 у с. ТетевчиціРадехівського району Львівської області, [PERSON] на випадок свої смерті зробив особисте розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що за законом матиме право заповів [PERSON] (а.с.20). Згідно свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 07.07.1988, виданого на підставі рішення виконкому Радехівської міської ради №133 від 16.06.1988 року та зареєстрованого в реєстровій книзі за № 47 Червоноградського міжміського бюро технічної інвентаризації, в [ADDRESS] знаходиться будинковолодіння, яке належить на праві особистої власності [PERSON] (а.с.21). Відповідно до витягу зі спадкового реєстру за №66324693, сформованого 08.09.2021, після смерті [PERSON] інформація щодо заведення спадкової справи відсутня (а.с.25). 23.06.2021 Радехівською ДНК Львівської області [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки він вважається таким, що не прийняв спадщину, адже протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини(а.с.24). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування і неможливістю реалізації цього права через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту. Водночас, нормою частини 2 цієї статті ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Норми статей 293 та 294 ЦПК України, визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення та визначають обсяг суб`єктивних прав і юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах. Окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм процесуального закону, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі Постанова Пленуму ВСУ). Так, у пункті 1 Постанови Пленуму ВСУ звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 16 постанови звернуто увагу на те, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Нормою частини 1 статті 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS] належав на праві особистої власності [PERSON] . За життя [PERSON] 05.04.2001 зробив особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що за законом матиме право заповів [PERSON] . З огляду на дату смерті спадкодавця - 10.03.2005 спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, після смерті діда фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявляв про відмову від неї. Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт спільногого проживання позивача [PERSON] разом з дідом [PERSON] на час смерті останнього повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами (письмовими доказами), які відповідають критеріям належності і допустимості, у своїй сукупності є достатніми та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Таким чином, суд доходить обґрунтованого переконання про наявність достатніх підстав вважати доведеність факту постійного спільного проживання позивача з дідом [PERSON] на час відкриття спадщини - [INFO] . Встановлення зазначеного факту породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в одержанні ним у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після смерті діда [PERSON] . Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право на житловий будинок) не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. З огляду на обґрунтованість та підставність заявлених вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1223, 1233, 1235, 1236, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved