Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У січні 2021 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її діда [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує наступними обставинами: [INFO] помер її дідусь [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне спадкодавцеві на час смерті нерухоме майно, у тому числі і на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Сільцівської сільської ради Ковельського району Волинської області, на житловий будинок [ADDRESS] , та право на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності КСП «Іскра». За життя її дідусь посвідчив заповітне розпорядження за яким належне йому майно заповів їй . Однак позивач не прийняла спадщину після смерті дідуся у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, оскільне не знала про наявність заповіту. У грудні 2020 року вона дізналась у селищній раді про наявність заповіту на її користь, а тому вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і видачу свідоцтва про спадщину за законом, однак отримала від нотаріуса роз`яснення, що нею пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, вона прохає визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Стислий виклад заперечень відповідача. Від відповідача Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області заперечень проти задоволення позову не надійшло. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 26.01.2021 року. Провадження у справі відкрито 27.01.2021 року. Визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.02.2021 року. В підготовче засідання сторони не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Враховуючи визнання відповідачем позову суд відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України у підготовчому засіданні ухвалює рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом. [INFO] померла [PERSON] (повторне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 06.03.2020 року Ковельським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану). [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 11.09.2002 року Сільцівською сільською радою Ковельського району Волинської області). [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 11.07.2008 року Сільцівською сільською радою Ковельського району Волинської області). [INFO] помер дідусь позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 01.04.2012 року виконавчим комітетом Сільцівської сільської ради Ковельського району Волинської області). Згідно з повідомлення Ковельської державної нотаріальної контори спадкові справи після смерті [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не заводилися. Заповіти від імені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не посвідчувалися. Згідно з заповітом посвідченим секретарем Сільцівської сільської ради Ковельського району Волинської області 23.02.2011 року та зареєстрованим в реєстрі за №11 [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що він буде мати право за законом заповів своїй онуці [PERSON] , яка проживає у с. Сільце, Ковельського району, Волинської області. Відповідно до довідки №430 від 28.02.2020 року виданої виконавчим комітетом Велицької сільської ради в [ADDRESS] рахувалося господарство в якому були зареєстровані та постійно проживали з 1960 року по день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , з 1967 року по день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , з 1977 року по день смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] , [INFO] , є онукою спадкодавця, що стверджується її свідоцтвом про народження (серії [NUMBER] від 06.08.1985 року) та свідоцтвом про народження її матері, дочки спадкодавця [PERSON] (серії [NUMBER] від 15.03.1962). Позивач після укладення шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 12.07.2003 року. Згідно з сертифікатом серія ВЛ №0110196 від 12.12.1996 року [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Іскра» розміром 2,96 в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №067371, яка розташована на території Сільцівської сільської ради Ковельського району Волинської області, площею 2,5361 га., цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, належить - [PERSON] . Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №067370, яка розташована на території Сільцівської сільської ради Ковельського району Волинської області, площею 2,5322 га., цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, належить - [PERSON] . З травня 2010 року по грудень 2012 року, з травня 2013 року по грудень 2016 року позивач працювала в Сільськогосподарському товаристві з обмеженою відповідальністю «Вежа», що підтверджується записами в трудовій книжці від 01.06.2003. Згідно з свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 04.09.2013 року виданим Сільцівською сільською радою Ковельського району, Волинської області 22 серпня 2013 року позивач народила дочку [PERSON] та в подальшому здійснювала догляд за нею. Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Ковельської районної державної адміністрації від 02.03.2020 року №372 позивач з 13 листопада 2017 року по даний час здійснює догляд за особою, яка досягла 80 років. [PERSON] дочка [PERSON] народилася [INFO] та не належить до спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Інших спадкоємців не встановлено, позивач у позовній заяві вказав на їх відсутність. Відповідач також не надав суду доказів наявності інших спадкоємців за законом і за заповітом. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому засіданні відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.ст.1217,1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі відсутності заповіту майно спадкується за законом. Згідно з ч. 1 ст 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 1235, 1236 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.1 та ч.3 ст. 1272 ЦК України). Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватись тим, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів справи позивач є спадкоємцем за заповітом. Позивач через відсутність інформації про посвідчений на її користь заповіт та через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно не мала можливості реалізувати спадкові права у встановленому законодавством порядку. Враховуючи викладені обставини, суд вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк два місяці для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved