Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03.12.2020 року частково задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , витребувано у [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Харків, мешкає за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , квартиру [ADDRESS] та передати квартиру [ADDRESS] [PERSON] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] . Скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець Олени Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 16551270 від 17.10.2014 року, а саме про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Визнано недійсним іпотечний договір, укладений між [PERSON] і [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Міщенко Марією Володимирівною 25.10.2014 року за реєстровим № 887, предметом якого є квартира [ADDRESS] . Скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Міщенко Марії Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 16745738 від 25.10.2014 року, яким було зареєстроване інше речове право, а саме іпотека на квартиру [ADDRESS] . Скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Міщенко Марії Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 16745496 від 25.10.2014 року, яким було зареєстровано обтяження - заборона на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] . Вселено [PERSON] , [INFO] , в квартиру [ADDRESS] . В іншій частині в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Міщенко Марія Володимирівна, приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець Олена Миколаївна, [PERSON] , - відмовлено. Не погоджуючись з рішенням суду [PERSON] 17 лютого 2021 року подав апеляційну скаргу. 18.02.2021. до суду надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення про стягнення на її користь судового збору в сумі 3642,28 грн. В обгрунтування заяви посилається на те, що при ухваленні рішення 03.12.2020 року суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, які позивач понесла, а саме: сплаченого судового збору при поданні позовної заяви до Московського районного суду м. Харкова - 3258,08 грн. та судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду - 384,20 грн., разом - 3642,28 грн. Оригінали квитанцій про сплату судового збору знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Виходячи з обставин справи та положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд вважає, що немає необхідності викликати сторони в судове засідання для ухвалення додаткового рішення. За правилами ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши доводи заяви та матеріали справи, прийшов до наступного. Частинами першою та другою статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно з ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. При зверненні до суду (головуючий суддя Задорожна А.М.) позивач [PERSON] 16.12.2014. сплатила судовий збір у розмірі 3258 грн.08. коп. На час звернення до суду в 2014 році ставки судового збору становили: за подання: позовної заяви майнового характеру: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати - 243,60 грн. та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати - 3654 грн. Позовної заяви немайнового характеру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати - 243,60 грн. Ціну позову позивач в позовній заяві не зазначила. Зміст позовної заяви та заяви про ухвалення додаткового рішення не містить, з яких критеріїв виходила позивач, сплачуючи зазначений судовий збір, оскільки позовна заява містить сім позовних вимог, які містять позовні вимоги майнового і немайнового характеру. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання іпотечного договору недійсним, скасування рішень державних реєстраторів - приватних нотаріусів, виселення з квартири та вселення [PERSON] зокрема сплачено 3258 грн. 08 коп. судового збору, що підтверджується відповідною квитанцією від 12 грудня 2014 р. (т.1 а.с.1). Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2019 р. зазначену позовну заяву було залишено без розгляду. 02.01.2020. [PERSON] зверталася з апеляційною скаргою на зазначену ухвалу суду та сплатила згідно з квитанцією про сплату від 30.12.2019. 384 грн. 20 коп. судового збору (т.4 а.с.193). Постановою Харківського апеляційного суду від 11 березня 2020 року апеляційну скаргу [PERSON] , в особі її представника [PERSON] , задоволено частково. Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2019 року скасовано, справу направлено до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, а також згідно із пунктами 35-37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, із змінами, зазначено, що, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ст. 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору на загальну суму 3642 грн. 28 коп. в рівних частках по 910 грн. 57 коп.

Outcome: approved