Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачки: [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування в особі Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, в якому просив скасувати усиновлення ним неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідачки на його користь судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що 28 квітня 2011 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, який в подальшому було розірвано згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 21.07.2014 року. [INFO] в них народився син [PERSON], який проживає з матір'ю, відповідачкою по справі. До одруження з [PERSON] в останньої вже було двоє малолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.09.2011 року ним усиновлено малолітнього [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], в актовому записі про народження якого змінено прізвище усиновлюваного з «[INFO]» на «[INFO]», а по батькові з «[INFO]» на «[INFO]». Однак, його одруження з відповідачкою виявилося невдалим, разом вони прожили близько одного року, після чого посварилися та розійшлися і з того часу спільно не проживають та не спілкуються. Відповідачка втратила інтерес до їх сімейного життя, тому він не мав можливості приймати участь у вихованні сина, хоч сплачував аліменти в присудженому судом розмірі. Він не може бути повноправним батьком усиновленої дитини, оскільки не має змоги приймати участі в її вихованні в зв'язку з розірванням шлюбу з відповідачкою, яка не сприймала його як батька цієї дитини, не виявляла до нього поваги. На даний час він проживає окремо, не спілкується з відповідачкою та її дітьми, участі у вихованні усиновленої дитини не приймає. Усиновлення суперечить інтересам неповнолітньої дитини, оскільки вони з відповідачкою розлучилися, тому вважає, що спільне проживан\-ня з усиновленою дитиною є неможливим і усиновлення ним цієї дитини слід скасувати. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю від 10.12.2018 року Коцкович Р.М. позовні вимоги підтримав повністю, зіславшись на вищевикладені обставини, просив суд ухвалити рішення, яким скасувати усиновлення позивачем неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідачки на користь [PERSON] судові витрати по справі. Відповідачка відзив на позов не подавала, однак в судовому засіданні її представник за довіреністю від 28.01.2019 року [PERSON] позовні вимоги не визнала та просила в задоволенні позову [PERSON] відмовити, оскільки відсутні підстави для скасування усиновлення. Шлюб між її дочкою відповідачкою [PERSON] та позивачем розірвано з ініціативи останнього, який поїхав за кордон і покинув сім»ю. Останній дійсно з відповідачкою та дітьми не спілкується, оскільки проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою. Однак, вважає, що скасування усиновлення негативно вплине на дитину, тому просить в позові відмовити. В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: органу опіки та піклування в особі Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, за довіреністю № 25/01-09/55 від 15.01.2019 року [PERSON] позов визнала та просила скасувати усиновлення [PERSON] малолітньої дитини [PERSON], [INFO], оскільки це відповідає інтересам дитини. Заяви та клопотання учасників справи: Сторони та третя особа заяв чи клопотань не подавали. Процесуальні дії: Ухвалою суду від 02.01.2019 року позовну заяву залишено без руху. 16 січня 2019 року відкрито провадження в даній справі. 01 лютого 2019 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі з 28.04.2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторне) серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області 19.03.2013 року (а.с. 7). Під час перебування в шлюбі з [PERSON] позивач усиновив сина відповідачки [PERSON], [INFO], що підтверджується рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.09.2011 року в справі № 2-о-61/2011 (а.с. 15). Як вбачається з повідомлення Долинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області № 2024/13.5.-06-20 від 02.11.2018 року (а.с. 11), на підставі вказаного рішення суду внесено відомості про усиновлення в актовий запис № 47 про народження [PERSON]. Свідоцтво про народження (повторне) серії [NUMBER] від 19.03.2013 року, видане відділом РАЦСУ Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області (а.с. 9), підтверджує, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], зазначено [PERSON] та [PERSON]. Про те, що шлюб між сторонами по справі розірвано, а неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], залишено на проживанні з [PERSON], свідчить рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 21.07.2014 року в справі № 343/1605/14-ц (а.с. 14). Відповідно до висновку щодо доцільності скасування усиновлення та відповідності його інтересам дитини Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області № 146/01-09/55 від 18.02.2019 року (а.с. 34-35), враховуючи інтереси дитини, а також у зв»язку з виникненням обставин, передбачених підпунктами 1,3 пункту 1 ст. 238 Сімейного кодексу України, вбачається доцільним скасування усиновлення [PERSON] малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та таким, що відповідає інтересам дитини. Оцінка суду: Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Частиною 2 ст. 207 Сімейного кодексу України передбачено, що усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно п.п. 1, 3 ч. 1 та ч. 4 ст. 238 даного Кодексу, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків. Усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду. У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім'ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров'я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив'язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом України № 3017-VI від 15.02.2011 року із застереженням та заявою, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. В судовому засіданні встановлено, що між неповнолітньою дитиною [PERSON], [INFO], та його усиновлювачем [PERSON] погіршилися стосунки, оскільки після розірвання шлюбу між сторонами по справі в 2014 році вони зовсім не спілкуються та проживають окремо, що об'єктивно ускладнює можливість забезпечення умов для виховання та розвитку позивачем усиновленого в умовах сім'ї. Як стверджує в судовому засіданні представник позивача адвокат Коцкович Р.М., між позивачем та неповнолітнім [PERSON] склалися такі відносини, які унеможливлюють подальше виховання [PERSON] останнього і їх спільне проживання та суперечать інтересам усиновленої дитини, що також підтверджується висновком органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України,при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. За таких обставин, враховуючи висновок органу опіки та піклування в особі Долинської РДА Івано-Франківської щодо доцільності скасування усиновлення та відповідності його інтересам дитини, а також досліджені в судовому засіданні докази, які підтверджують, що усиновлення не забезпечує дитині сімейного виховання, оскільки між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків, суд вважає, що скасування усиновлення відповідає інтересам дитини, а тому заявлений позов слід задоволити, скасувати усиновлення позивачем неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. При цьому той факт, що рішення суду про розірвання шлюбу між сторонами по справі було ухвалено за позовом [PERSON], на думку суду, не є доказом того, що стосунки, які роблять неможливим спільне проживання усиновленого та усиновлювача і виконання останнім своїх батьківських обов'язків склалися по вині позивача, оскільки з пояснень сторін встановлено, що вони перестали спільно проживати задовго до розірвання шлюбу і відповідачка чинила позивачу перешкоди в спілкуванні з дітьми, в зв»язку з чим він звертався з відповідними заявами до органу опіки та піклування. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, Конвенції про права дитини, Європейської конвенції про усиновлення дітей, ст.ст. 207, 238-240 Сімейного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved