Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: 02.01.2020 року, [PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою до Білозірської об`єднаної територіальної громади про визначення додаткового строку для звернення з заявою про прийняття спадщини, мотивуючи її тим що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді: житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] . Позивач є донькою спадкодавиці [PERSON] , та спадкоємцем першої черги та згідно ст. 1265 ЦК України позивач має право на спадщину за законом. При зверненні до нотаріуса Черкаської районної державної нотаріальної контори нотаріус повідомила [PERSON] , що вона повинна зібрати відповідні документи та подати їх до нотаріуса та граничних строків на їх зібрання та підготовку немає. Довіряючи фахівцям нотаріальної контори позивач вважала, що може подати заяву про прийняття спадщини у будь-який час не пропускаючи ніяких строків. В установлений законом термін позивач не звернувся до нотаріальної контори та не подала заяву про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що вона сама та її мати була тяжко хворою, [PERSON] , здійснювала догляд за нею. У зв`язку з тяжким захворюванням матері позивач була вимушена бути постійно з нею, та здійснювати за нею догляд. Крім того, за смертю матері, позивач поховала батька та брата та переживала тяжкі душевні хвилювання, так як брат позивача тривалий час перебував в комі і позивач здійснювала за ним догляд, а після його смерті відвідувала судові засідання в якості потерпілої в кримінальному провадженні. Позивач вважає причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною і просить суд визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , строком у 03 місяці. Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 08.01.2020 року даний позов прийнято до розгляду з відкриттям провадження. 24.02.2020 року на адресу суду надійшла письмова заява [PERSON] , про розгляд справи без її участі та участі її представника. 24.02.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 05.03.2020 року від Білозірської сільської ради надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Проти задоволення вимог сільська рада не заперечує. Встановлені судом обставини: [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.03.2005 року серія [NUMBER] (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження дитини, [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , серія [NUMBER] (а.с.7) Відповідно до свідоцтва про одруження від 03.06.2004 року, актовий запис №510 [PERSON] одружилась з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.8) Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] помер батько позивача [PERSON] [INFO] . (а.с.12) Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] помер брат позивача [PERSON] [INFO] . (а.с.13) Відповідно до довідки Білозірської сільської ради від 14.11.2008 року №2871, [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день смерті, крім неї в будинку зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Земельна ділянка, розміром 0,06 га не приватизована (а.с. 14) Відповідно до листа з Черкаської районної державної нотаріальної контори від 22.01.2020 року №14/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у нотаріальній конторі не заводилась. Про фактичне прийняття спадщини спадкоємцями нотаріальній конторі не відомо (а.с.35) Отже судом встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилась спадщина в тому числі і на домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] . Спадкова справа після смерті [PERSON] , у Черкаській районній державній нотаріальній конторі не заводилась. Позивач, який є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, в установлений законом строк не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, з підстав того, що доглядала тяжко хворих родичів, які потребували сторонньої допомоги. Норми права, що підлягають застосуванню: ч. 4 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ч. 1, ч. 2 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Згідно ч. 24 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни «Просудову практикуу справахпро спадкування»№ 7від 30травня 2008року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та повноті, суд при прийнятті рішення керується засадами справедливості і приходить до висновку, що перебування позивача поряд з тяжко хворими родичами, які потребували постійної сторонньої допомоги, у період часу коли позивач мав встановлене законом право на звернення з заявою про прийняття спадщини є поважною причиною, з якої позивачем пропущено встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини. Враховуючи, визнання позову відповідачем, а також те, що спадкова справа після смерті [PERSON] у нотаріальній конторі не заводилась, є можливим визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Судові витрати: Суд вирішує порядок розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, проте оскільки позивач не просив суд стягувати судовий збір з відповідача, останній слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved