Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 31.07.2014 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі. Дітей у них немає. Причинами для розірвання шлюбу позивачка вважає те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та розбіжності поглядів на сімейні стосунки. Відповідач влаштовував постійні сварки та пред'являв до неї необґрунтовані претензії, ображаючи її честь та гідність. Внаслідок таких вчинків спільне життя між сторонами стало нестерпним. Від постійних суперечок та скандалів погіршилося самопочуття позивачки, вона перебувала в стані постійного стресу. Вона зазначає, що розірвати шлюб в органі ДРАЦС відповідач відмовляється. Позивачка вважає, що їх з відповідачем сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, з березня 2015 року сторони проживають окремо. Тому вона просить вказаний шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності, а також відновити їй дошлюбне прізвище «Малука». Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, про що свідчать поштові повідомлення про одержання ним судових повісток- викликів (а.с.18, 26). Надісланий на адресу відповідача судовий виклик в судове засідання 08.07.2015 року відповідачу не вручено з відміткою на поштовому конверті «невірна адреса». Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 31.07.2014 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1343 (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини з березня 2015 року, не вживають заходів для примирення. Тому суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і подальше його збереження суперечитиме інтересам позивачки. За таких обставин шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачці слід відновити дошлюбне прізвище, оскільки вона вказала про це. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved