Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції, третя особа [PERSON] про звільнення квартири [ADDRESS], квартири [ADDRESS], земельних ділянок площею 0,0151 га та площею 0,0120 га, розташованих за адресою: вулиця Леніна,34, міста Умань, Черкаської області з-під арешту. В обґрунтування своїх позовних вимог, посилаються на те, що 21 вересня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11216499000 у формі поновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту поновлювальної кредитної лінії, що дорівнює 60000 доларів США 00 центів. В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним договором 21.09.2007 між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки за участю майнових поручителів, згідно з яким предметом застави є квартира [ADDRESS], квартира [ADDRESS]; земельні ділянки площею 0,0151 га та площею 0,0120 га, розташовані за адресою: вулиця Леніна,34, міста Умань, Черкаської області. 15.11.2013 року державним виконавцем Уманського міського відділу ДВС Уманського МРУЮ [PERSON] було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках виконавчого провадження за №40553139, що було відкрите згідно виконавчого листа №705/1804/13-ц 2/705/764/13 року по цивільній справі про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість в сумі 434530,02 гривень. Згідно даної постанови накладено арешт на майно [PERSON] - квартиру [ADDRESS], квартиру [ADDRESS], не житлову будівлю павільйон по вул.Леніна, 42а, м.Умань, не житлову будівлю магазин по вул.Леніна, 42а, м.Умань. Також в цей день була винесена ще одна постанова державним виконавцем Уманського міського відділу ДВС Уманського МРУЮ [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках виконавчого провадження за №40553139, що було відкрите згідно виконавчого листа №705/1804/13-ц 2/705/764/13 року по цивільній справі про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість в сумі 434530,02 гривень про накладення арешту на все майно боржника. 05.05.2014 Уманським МВ ДВС Уманського МРУЮ було винесено постанову про арешт нерухомого майна в рамках виконавчого провадження №35698041, відповідно до якої було накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] В даний час [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання щодо погашення сум згідно кредитного договору. У звязку з цим, ПАТ «УкрСибБанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], щодо звернення стягнення на предмет іпотеки (справа №705/627/15ц суддя Коваль А.Б.), яка знаходиться на стадії розгляду по суті. [PERSON] не виконує умови кредитного договору, тому ПАТ «УкрСибБанк», вважає, що має право в повному обсязі задовольнити свої майнові вимоги за рахунок предмету іпотеки, а саме квартири [ADDRESS], квартири [ADDRESS], оскільки на момент укладення кредитного договору вказане майно не було нічим обтяжене. Представник ПАТ «УкрСибБанк» в судове засідання не зявився, попередньо надавши заяву, згідно з якою позовну заяву публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції, третя особа [PERSON] про звільнення майна з-під арешту підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції [PERSON] в судове засідання не зявився, попередньо надавши листа, згідно якого позов визнає, проти задоволення не заперечує. В судовому засіданні третя особа [PERSON] та його представник [PERSON] позов визнали та пояснили, що [PERSON] дійсно не виконує умов кредитного договору і згоден, щоб в забезпечення виконання зобовязань було здійснено звернення стягнення на предмет іпотеки, але оскільки рішення по цивільній справі про звернення стягнення на предмет іпотеки не прийнято, просив суд зняти арешт з майна, що належить йому на праві власності з метою його подальшої реалізації та виконання зобовязань укладеного кредитного договору. Суд, заслухавши пояснення третьої особи, його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11216499000, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит у розмірі 60 тис. доларів США на строк до 20 вересня 2018 року із сплатою 12,0% річних за користування кредитом. У забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між банком та [PERSON], за участю майнових поручителів [PERSON] та [PERSON] укладено договір іпотеки від 21 вересня 2007 року, відповідно до якого банку було передано в іпотеку нерухоме майно квартиру [ADDRESS], загальною площею 30,8 кв.м., квартиру [ADDRESS], загальною площею 19,4 кв.м., земельні ділянки цільового призначення для обслуговування житлового будинку, що знаходяться в м. Умані по вул. Леніна 34 площею 0,0151га та 0,0120 га. Постановою старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського МРУЮ [PERSON] від 15.11.2013 №\~40553139 накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] на підставі виконавчого листа №\~705/1804/13-ц, виданого 01.10.2013 Уманським міськрайонним судом Черкаської області (стягувач ТОВ «ОТП Факторинг Україна»). Постановою старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського МРУЮ [PERSON] від 15.11.2013 №\~40553139 накладено арешт на квартиру [ADDRESS], квартиру [ADDRESS], нежитлову будівлю павільйон по вул. Леніна, 42 у м. Умані, нежитлову будівлю магазин по вул. Леніна, 42а в м. Умані, що належить [PERSON] на підставі виконавчого листа №\~705/1804/13-ц, виданого 01.10.2013 Уманським міськрайонним судом Черкаської області (стягувач ТОВ «ОТП Факторинг Україна»). 20 лютого 2015 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області постановлено ухвалу про відкриття провадження в цивільній справі за позовною заявою ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Остаточного рішення суду по вказаній справі, що набрало законної сили, на час розгляду справи про звільнення майна з-під арешту не ухвалено. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно зі\~ст. 41 Конституції України, встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути його протиправно позбавлений. Згідно з ч.1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» розяснив, що за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. З наведеного слідує, що з позовом про звільнення майна з-під арешту може звернутися лише особа, яка вважає себе власником або володільцем вказаного майна. В судовому засіданні встановлено, що банк не є ані власником, ані володільцем спірного майна. Одночасно згідно з правовим висновком Верховного Суду України у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки від 13.12.2013 «Верховний Суд України на спільному засіданні Судових палат у цивільних та господарських справах 11 грудня 2013 року ухвалив постанову у справі № 6-124цс13, предметом якої був спір про звернення стягнення на предмет іпотеки і зробив правовий висновок, про те, що відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про іпотеку»\~у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом\~\~-\~\~у черговості їх державної реєстрації. Пунктом\~1 ч.\~1 ст.\~44 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна. Таким чином, права іпотекодержателя при наявності інших обтяжень спірного майна задовольняються не шляхом звільнення цього майна з-під арешту, а пріоритетом задоволення його вимог. У зв'язку з наведеним, суд вважає, що права банка як іпотекодержателя при наявності інших обтяжень спірного майна задовольняються не шляхом звільнення цього майна з-під арешту, а пріоритетом задоволення його вимог. Крім того судом констатовано, що права позивача як іпотекодержателя спірного майна, не пов'язані ні з правом власності на майно, ні з правом володіння ним, а тому вимоги банку про звільнення майна з-під арешту не ґрунтуються на законі, а тому в задоволенні таких слід відмовити. На підставі ст.ст. 16, 317, 321, 391, 526 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: dismissed