Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: Позивач, [PERSON],звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в житловому будинку, мотивуючи позовні вимоги тим, що їй на підставі договору дарування жилого будинку на праві приватної власності належить домоволодіння по вул.. Пономаренка,74 в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області. Крім позивача в домоволодінні зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Після того як позивач зареєструвала [PERSON] у своєму будинку, останній з часу реєстрації і до 2014 року періодично тільки навідувався до будинку і дозволяв собі негативну поведінку по відношенню до членів сімї позивача і самого позивача, у звязку з чим останні попрохали його не приходити до будинку. У 2014 році відповідач забрав свої речі з будинку і виїхав у невідомому напрямку. Оскільки [PERSON] не вважає відповідача членом своєї родини, та у звязку з тим, що відповідач не проживає у будинку з 2014 року, не виявляє бажання до нього заселитися і не має там особистих речей, позивач звернулася з відповідним позовом до суду в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку по вул.. Пономаренка,74 в с. Червона Слобода Черкаського району. Сторони в судове засідання не зявилися, проте від позивача через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся в установленому законом порядку відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а тому суд зі згоди позивача та враховуючи відсутність відзвиву на позовну заяву, ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі відсутні. Норми права, що підлягають застосуванню: Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надійшло. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Відповідно до ст. 8 [PERSON] України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. [PERSON] України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі [PERSON] України і повинні відповідати їй. [PERSON] України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі [PERSON] України гарантується. Ст. 41 [PERSON] України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. При цьому право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Непорушність права власності проголошена і в низці міжнародних документів (ст. 17 Загальної декларації прав людини (ООН,10.12.1948 року), ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950). Відповідно до ч. 1 ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст.150 ЖК Української РСР передбачає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.1 ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ст.. 379 ЦК України). Згідно Правової позиці, яка міститься в постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 року № 6- Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Встановлені судом обставини: У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить домоволодіння по вул.. Пономаренка,74 в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, що підтверджується договором дарування жилого будинку від 07.07.2008 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.01.2010 року № 24978029 та даними технічного паспорту від 04.02.2008 року в якому містяться дані про власника житлового будинку. Згідно довідки виконкому Червонослобідської сільської ради Черкаського району від 20.02.2018 року № 497 в с. Червона Слобода Черкаського району зареєстровані: [PERSON] власник будинку; [PERSON] дочка; [PERSON] мати та [PERSON] брат. З акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 12.03.2018 року вбачається, що за адресою по вул.. Пономаренка,74 в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області зареєстровано 4 особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], але фактично проживає троє. Зі слів власника домоволодіння [PERSON], її брат [PERSON] з 2014 року не проживає за даною адресою, не приймає участі у веденні господарства, не навідує матір, не спілкується з ними, сімя немає жодних відомостей щодо місця перебування [PERSON] і не має з ним ніякого звязку. Дані факти підтверджують сусіди. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: З наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований, але фактично не проживає в домоволодінні по Пономаренка,74 в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області з 2014 року. В матеріалах справи відсутні дані, щодо укладання будь-яких цивільно-правових угод між відповідачем та власником будинку, які давали б право відповідачу користуватися жилим приміщення у ньому. Особистих речей відповідача в будинку не має і даний факт не спростовується будь-якими доказами, що містяться в матеріалах справи. Також у суду не має даних щодо створення перешкод позивачем у доступі до житла [PERSON] Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що [PERSON] має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщення в будинку по вул. Пономаренка,74, в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області. Судові витрати: Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач є інвалідом другої групи загального захворювання і відповідно до п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved