Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі за текстом Позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення [PERSON] (Відповідач) заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13 вересня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який загальними зборами акціонерів АКБ «Укрсоцбанк» 14 червня 2010 року перейменований на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства», та [PERSON] укладено Договір кредиту № 2006/13-2.06/782 (Договір кредиту), відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 5 406,00 доларів США, з графіком повернення кредиту, передбаченим пунктом 1.1. Договору кредиту та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 12 вересня 2010 року зі сплатою 13,5 процентів річних. Свої зобовязання, визначені п. 3.1. Договору позивачем виконано належним чином в повному обсязі. Проте, Позичальником не виконувались умови Договору кредиту порушено строки повернення кредиту та сплати процентів. Пунктами 3.3.7, 3.3.9 Договору кредиту встановлено, що відповідач зобовязаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п. 2.4., 2.5. цього Договору, своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.п. 1.1. цього Договору. Відповідно п. 4.1 Кредитного договору, у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, визначених п.2.4 Договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п.1.1 Договору, Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення , що діяла у період прострочення. Неналежне виконання взятих на себе зобовязань Позичальником призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка становить 8 221,10 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 21 травня 2015 року становило 171 103,07 гривень, а тому позивач змушений був звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлявся належним чином. В матеріалах справи містяться заяви представників Позивача про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 23, 25, 31, 32). Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, повідомлялась належним чином. Отже, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та згоди позивача. Також, в силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Так, 13 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 5 406,00 доларів США під 13,5 % річних на строк до 12 вересня 2010 року. Зазначений договір сторони підписали (а.с. 7-8). Рішенням загальних зборів акціонерів від 14 червня 2010 року АКБ «Укрсоцбанк» перейменований на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (а.с. 12-14) Судом встановлено, що відповідачем не були виконані належним чином умови кредитного договору по поверненню кредитних грошових коштів, внаслідок чого перед банком за договором кредитування у неї виникла заборгованість по кредиту, яка становить 8221,10 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 21 травня 2015 року становить 171 103,07 грн. з них: - 3 363,74 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 70 008,38 грн. сума заборгованості за кредитом; - 2 918,52 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 60 742,13 грн. сума заборгованості за відсотками; - 1 135,36 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 23 629, 77 грн. сума пені за несвоєчасне повернення кредиту, - 803,49 долара США, що згідно курсу НБУ становить 16 722,79 грн. сума пені за несвоєчасне повернення відсотків (а.с. 10-11). Відповідно кредитного договору сторони встановили кінцевий термін повернення заборгованості 12 вересня 2010 року (а.с. 7). За положеннями ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Частиною 1 ст. 259 ЦК України передбачається, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Статтею 260 ЦК України передбачається, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). За статтею 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. В матеріалах справи відсутні дані про те, що між сторонами існує домовленість про збільшення позовної давності. За наведених обставин при вирішенні даної справи суд виходить із загального строку позовної давності у три роки, передбаченого ст. 257 ЦК України. Отже з урахуванням кінцевої дати повернення кредиту - 12 вересня 2010 року, строк позовної давності почав відраховуватися з 13 вересня 2010 року і сплив відповідно 13 вересня 2013 року. Як вбачається з поштового штампу на конверті, позивачем направлено позовну заяву із додатками до суду 23 липня 2015 року, тобто зі спливом строку позовної давності (а.с. 16). Відповідно до матеріалів справи про пропуск позивачем строків позовної давності сторона повідомляла суд при ініціюванні перегляду заочного рішення (а.с. 40-42). Запобігаючи обмеженню доступу до правосуддя у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд вважає за можливе зазначену заяву прийняти і задовольнити. За приписами п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14 встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Отже суд доходить висновку про необхідність ухвалення рішення про відмову в задоволенні позовних вимог через сплив строку позовної давності. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed