Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Стислий виклад позиції заявників. Заявники, в порядку ч.3 ст.293 ЦПК України, звернулися до суду з спільною заявою про розірвання шлюбу, укладеного 11.03.2000 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис №115, оскільки від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , а шлюб носить формальний характер. В обґрунтування заяви [PERSON] та [PERSON] посилаються на те, що перебувають з 11.03.2000 у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинені в кінці 2017 року. Під час спільного проживання між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сім`ю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Таким чином, вважають, що їх сім`я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в них не має. Вказано, що між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживатиме окремо, участі у вихованні дитини, того з батьків, хто проживатиме окремо та розмірі аліментів на дитину, про що укладено договір між батьками щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та сплату аліментів на дитину від 09.04.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Аверіною Є. А. та зареєстровано в реєстрі за №7976. Посилаючись на викладені обставини справи, просять суд розірвати шлюб. Заяви, клопотання учасників справи. Заявники в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на заявлених вимогах наполягає. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24. 04. 2019 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду . Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 11.03.2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис №115 (а.с.32 ). Заявники мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , ( а.с. 8-9). Шлюбні відносини припинили у в кінці 2017 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають, майнового спору та спору стосовно місця проживання дітей не мають. Судом не було відхилено жодного доказу наданого заявниками. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу за відсутності учасників справи, які надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та на підставі наявних у суду матеріалів. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити. Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Статтею 51 Конституції України та 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до вимог ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року) - кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Частиною 3 та 4 ст. 56 СК України, передбачено, що право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушення права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Як вбачається зі спільної заяви подружжя про розірвання шлюбу, їх спільна заява відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Також, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні. Таким чином, само по собі зрозумілим є те, що право особи на шлюб і право відкрито повідомляти про такій вибір охороняються Конвенцією, зокрема статтею 8 (право на повагу до приватного і сімейного життя)». Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, сторони не бажають зберегти шлюбні відносини, причини, що спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, спільна заява подружжя про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, тому суд вважає необхідним заяву задовольнити, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. ст.134,142 ЦПК України, судові витрати вважати по фактичному понесенні сторонами На підставі ст.ст. 104, 105, 109, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 19, 43, 49, 81, 259, 263-265, 293 ЦПК України, -

Outcome: approved