Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 30.04.2020 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі позивач) звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з [PERSON] (далі відповідач 1) та [PERSON] (далі позивач 2) заборгованість у розмірі 9002,70 грн. за кредитним договором № б/н від 08.02.2011. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 08.02.2011, згідно якої отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Заявою позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався пунктами 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 договору, на підставі яких позичальник дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Пунктами 1.1.1.6.7, 1.1.5.1, 1.1.5.2. договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак позичальник не надав своєчасно банку грошові кошти, для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку з чим станом на 11.11.2019 виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9002,70 грн. 12.08.2017 позичальник [PERSON] помер. Його спадкоємцями, які постійно проживали разом з ним на час відкриття спадщини є [PERSON] та [PERSON] 13.08.2018 банком була направлена претензія кредитора до Сумської міської державної нотаріальної контори Сумської області. 08.11.2018 отримано відповідь Сумської міської державної нотаріальної контори Сумської області, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмові від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПРИВАТБАНК». 27.09.2019 до спадкоємців [PERSON] та [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно яких їм пред`явлено вимоги, але ніяких дій не було виконано. 20.05.2020 від відповідачів [PERSON] та [PERSON] до суду поштою надійшов відзив на позов, відповідно до якого просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення мотивують тим, що при укладенні договору між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з [PERSON] не дотримання вимог щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Укладений між спадкодавцем та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитний договір у вигляд анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження фактично отриманої позичальником суми кредитних коштів. Не зрозуміло, яким чином тіло кредиту без додаткової видачі з 7000 грн. збільшилося до 9002,70 грн., оскільки жодного обґрунтування та підтвердження погодження таких дій з позичальником позовна заява не містить. Позивачем щомісячно з 03.05.2016 погашалися відсотки за рахунок кредиту і додавалися до тіла кредиту. В анкеті-заяві відсутні домовленості щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, тому позивач безпідставно нараховував відсотки, а також безпідставно спрямовував отриманні кошти на погашення вказаних відсотків, тому залишок заборгованості є невірним. Вказує, що відповідачами не було отримано спадщину, до складу спадщини не входить жодне майно, майно не було передано спадкоємцям у натурі. Будь-яких доказів наявності садкового майна позивач не надав. Квартира у якій був зареєстрований спадкодавець належить на праві власності [PERSON] , спадкодавцю не належала, до спадщини частка у цій квартирі не входила. Позивачем пропущено шестимісячний строк пред`явлення вимог до спадкоємця. Крім того, відповідач [PERSON] не є рідною донькою спадкодавця тому вона не є спадкоємцем та не може взагалі нести будь-яку відповідальність. 15.06.2020 від представника позивача [PERSON] до суду електронною поштою надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що позичальником було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. На підставі вказаної заяви йому було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] . З виписки з карткового рахунку прослідковується, що позичальнику було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що позичальник користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку «УНІВЕРСАЛЬНА», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості вбачається, що позичальник частково сплачував заборгованість за договором. Відповідачам розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий. Вказує, що банком надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Грошові кошти надавалися у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Погашаючи заборгованість по кредиту позичальник прийняв умови договору та погодився з ними. Зазначає, що банком розподіляються кошти у відповідності до умов кредитного договору. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків. У разі якщо в дату нарахування відсотків згідно цих умов, клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Вказує, що банк у встановлений строк заявив претензійну вимогу до спадкоємців боржника. Оскільки відповідачі не відмовились від спадщини, тому прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі і кредитні зобов`язання померлого позичальника. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказував, що позивачем не надано доказів отримання [PERSON] суми кредитних коштів, а також позивачем безпідставно нараховувались та погашалися відсотки за рахунок кредиту. Будь-яких домовленостей щодо сплати відсотків за користування кредитом між позивачем та [PERSON] не було. Відповідачі не отримували спадщину після померлого, оскільки до складу спадщини не входить жодне майно, а будь-яких доказів наявності спадкового майна позивач не надав. Зазначив, що [PERSON] не є спадкоємцем, оскільки не є рідною донькою [PERSON] , а тому взагалі не може бути відповідачем у справі. Заяви, клопотання. 30.04.2020 разом з позовною заявою представником позивача подано клопотання про витребування доказів. 20.05.2020 від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі. 15.06.2020 від представника позивача [PERSON] електронною поштою надійшла заява про відкладення судового засідання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 07.05.2020 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 27.01.2020 ухвалою суду за клопотанням представника позивача витребувано докази. Фактичні обставини, встановлені судом. Заслухавши представників сторін, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. 08.02.2011 [PERSON] підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (далі Анкета-заява), у якій містяться персональні дані [PERSON] та наявна відмітка в полі «пенсійна карта», будь-яких інших відомостей Анкета-заява не містить. Зокрема, не містить умов щодо видачі кредитної карти (не зазначено номер кредитної карти) та умов щодо сплати процентів за користування кредитними коштами (а.с. 16). До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, які відповідачем не підписані (а.с. 17, 18-34). У Довідці АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вказано, що [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н за яким було надано наступні кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття 30.01.2015, термін дії 01/19; № [NUMBER] , дата відкриття 04.05.2017, термін дії 03/21 (а.с. 93). Відповідно до Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] 30.01.2015 відбувся старт карткового рахунку № [NUMBER] , 14.03.2015 встановлено кредитний ліміт 300 грн., 14.03.2015 збільшено кредитний ліміт 2000 грн., 13.12.2015 збільшено кредитний ліміт 5000 грн., 16.03.2016 знижено кредитний ліміт 1714,29 грн., 23.06.2016 збільшено кредитний ліміт 5000 грн., 07.02.2017 збільшено кредитний ліміт 7000 грн., 04.05.2017 встановлено кредитний ліміт 7000 грн., 20.07.2017 збільшено кредитний ліміт 9000 грн., 28.07.2018 знижено кредитний ліміт 0,00 грн. (а.с. 94). З виписки по картковому рахунку [PERSON] за період з 08.02.2011 по 11.11.2019 вбачається рух коштів по кредитній картці № [NUMBER] з 14.03.2015 по 02.05.2017, а 04.05.2017 на кредитній картці № [NUMBER] збільшено кредитний ліміт до 7000 грн., та 09.10.2018 відбулося закриття заборгованості з поповненням карти (а.с. 99-101). На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав розрахунок заборгованості за договором № б/н від 08.02.2011, згідно якого станом на 11.11.2019 розмір заборгованості [PERSON] перед банком за тілом кредиту становить 9002,70 грн. (а.с. 11-15). Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що починаючи з 14.03.2015 нарахування відсотків за користування кредиту банком проводилось за відсотковою ставкою у розмірі 34,80 %, з 01.04.2015 у розмірі 43,2 %, з 01.06.2015 у розмірі 43,2 % річних (3,6 % на місяць), з 04.05.2017 у розмірі 42 % річних (3,5 % на місяць). 12.08.2017 [PERSON] , [INFO] помер в м. Суми, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 38). Станом на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) разом з ним за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Довідками про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Відділу реєстрації місця проживання управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради. [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , але фактично за вказаною адресою не проживає, що підтверджується Актом ОСББ «Затишна фортеця» від 14.05.2020 підписаного сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 80). Власником квартири [ADDRESS] , в якій на день смерті проживав [PERSON] , є [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 04.08.2000 та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.01.2003 (а.с. 75-78). [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб (а.с. 79, 81). Як вбачається зі знімку екрану із банківського комплексу Єдина клієнтська База, долученого представником позивача до відзиву на позов, 25.10.2017 на підставі свідоцтва про смерть було внесено дані щодо [PERSON] , тобто 25.10.2017 банку стало відомо про смерть останнього. 13.08.2018 представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на адресу Третьої Сумської державної нотаріальної контори направлено претензію кредитора від 20.07.2018, у якій зазначено про те, що між [PERSON] та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено кредитний договір № б/н від 14.03.2015, зобов`язання за кредитним договором боржником в повному обсязі не виконані, у зв`язку з чим за ним перед банком рахується заборгованість у розмірі 9042,70 грн. Банку стало відомо, що [PERSON] помер [INFO] , просили включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в спадкову масу, повідомити спадкоємців про наявність заборгованості перед банком у розмірі 9042,70 грн. (а.с. 43). Листом від 16.08.2018 Сумська міська державна нотаріальна контора повідомила, що претензія кредитора до спадкоємців [PERSON] , який помер [INFO] прийнята 15.08.2018 та заведена спадкова справа № 701/2018. Станом на 16.08.2018 спадкоємці за видачею свідоцтва про право на спадщину не зверталися (а.с. 44). 27.09.2019 представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на адресу [PERSON] та [PERSON] направлено листи-претензії від 06.09.2019 у яких зазначено, що 14.03.2015 між [PERSON] та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено кредитний договір № б/н, [INFO] [PERSON] помер. Та повідомлено, що вони є спадкоємцями за законом, що дає підстави стверджувати про обов`язок сплатити заборгованість перед банком в повному обсязі з комісією та процентами за фактичний строк його користування. Станом на дату смерті заборгованість позичальника складає 9002,70 грн. (а.с. 45, 46). Як вбачається зі спадкової справи № 701/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] , спадкова справа зведена 15.08.2018 на підставі претензії кредитора (АТ КБ «ПРИВАТБАНК») до спадкоємців [PERSON] . Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У спорі, пов`язаному із стягненням заборгованості за кредитним договором підлягають встановленню обставини, як наявності між сторонами договірних правовідносин, так і невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань. Відповідно до частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, кредитний договір має бути укладений у письмовій формі у вигляді одного документа (що містить усі істотні умови), підписаного обома сторонами, або у вигляді декількох документів, якими сторони обмінялися (листи, телеграми, телетайпне чи електронне повідомлення тощо). При цьому документи, якими сторони обмінюються, також мають містити підписи відправників. Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що право кредитора вимагати повернення кредиту наступає у разі прострочення позичальником повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, тому позивач повинен надати суду докази у підтвердження даних обставин, а також довести розмір заборгованості, яку просить стягнути з відповідача. Свої вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» обґрунтовує тим, що кредитний договір укладено з [PERSON] на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, підписаної [PERSON] 08.02.2011. Однак в Анкеті-заяві від 08.02.2011 міститься відмітка про оформлення відповідачем пенсійної картки та відсутні відмітки про отримання будь-якої кредитної картки. З наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» довідки та довідки про зміну умов кредитування кредитної карти оформленої на [PERSON] , вбачається, що останньому була надана кредитна картка № [NUMBER] та старт карткового рахунку за нею відбувся 30.01.2015. І як вбачається з виписки по рахунку, наданої позивачем, [PERSON] користувався карткою з 14.03.2015. Так само і з розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що в ньому здійснені обрахунки заборгованості по кредиту саме за період, починаючи з 14.03.2015. Таким чином, Анкета-заява не є підтвердженням укладення саме 08.02.2011 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] кредитного договору, за яким останньому надавались кредитні кошти. За наведених підстав, суд дійшов висновку про те, що позивач не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження укладення між ним та [PERSON] кредитного договору № б/н від 08.02.2011, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 7000 грн. Крім того, вимоги до відповідачів, як до спадкоємців після померлого позивач обґрунтовує пред`явленням вимоги, яку залишено без виконання. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218, 1231 ЦК України), за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України. Відповідно до частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За положеннями\~статті 1281\~ЦК України\~спадкоємці зобов`язані\~повідомити кредитора\~спадкодавця про\~відкриття спадщини,\~якщо їм\~відомо про\~його борги. Кредиторові\~спадкодавця належить\~протягом шести\~місяців від\~дня,\~коли він\~дізнався або\~міг дізнатися\~про відкриття\~спадщини,\~пред`явити\~свої вимоги\~до спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину,\~незалежно від\~настання строку\~вимоги. Якщо\~кредитор спадкодавця\~не знав\~і не\~міг знати\~про відкриття\~спадщини,\~він має\~право пред`явити\~свої вимоги\~до спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину,\~протягом одного\~року від\~настання строку\~вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що строки пред`явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, а тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються. Отже, позивач мав пред`явити своє право вимоги до спадкоємців після померлого [PERSON] протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а також протягом одного року від настання строку вимоги, якщо він не знав і не міг знати про відкриття спадщини. [PERSON] помер [INFO] , про що позивачу стало відомо 25.10.2017, що підтверджується знімком екрану з банківського комплексу Єдина клієнтська База, долученого представником позивача. Претензія кредитора в порядку статті 1281 ЦК України від 20.07.2018 за кредитним договором № б/н від 14.03.2015 позивач надіслав до Третьої Сумської державної нотаріальної контори 13.08.2018, зазначивши, що про смерть боржника [PERSON] стало відомо на теперішній час (20.07.2018). На адресу спадкоємців лист-претензію від 06.09.2019 про погашення боргу за кредитним договором № б/н від 14.03.2015 банк надіслав 27.09.2019. Таким чином позивач, будучи обізнаним про смерть [PERSON] вимогу за кредитним договором банк пред`явив з пропущенням строків, передбачених частиною 2 та частиною 3 статті 1281 ЦК України. Наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги. У зв`язку з пропуском строків звернення з вимогою за кредитним договором позивач втратив право такої вимоги, що є підставою для відмови у позові. Відповідно до частини 1 статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. З наданих суду доказів вбачається, що після смерті [PERSON] не залишилось майна, яке б могло бути передано у спадщину спадкоємцям. Крім того, відповідач [PERSON] не є донькою [PERSON] , а тому у розумінні статей 1261 1265 ЦК України не є спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] . З огляду на викладене, позивач не довів належними і допустими доказами підстав для стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № б/н від 08.02.2011 у розмірі 9002,70 грн. Судові витрати. Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач сплатив 2102 грн. судового збору, які просив стягнути з відповідача на його користь (а.с. 56). За приписами\~частин 1,\~2\~статті 141\~ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Зважаючи на положення частин 1, 2 статті 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позовних вимог судом відмовлено, судовий збір покладаються на позивача.

Outcome: dismissed