Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя 03.11.2014 року, позов ТОВ «Українська мікрофінансова мережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено. Вивчивши матеріали цивільної справи, судом встановлено, при ухвалені рішення не було вирішено питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення. Сторони в судове засідання не з'явились, про дату час та місце слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід постановити додаткове рішення по справі з наступних підстав. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2014 року позов позовом ТОВ «Українська мікрофінансова мережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнено з [PERSON], [INFO], на користь ТОВ «Українська мікрофінансова мережа» заборгованість за фінансовим кредитом в розмірі 9013 (дев'ять тисяч тринадцять) гривень 60 копійок та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу про відшкодування понесених витрат на правовому допомогу у розмірі 500 гривень. В обґрунтування понесених витрат на правову допомогу позивачем надано Договір про надання правової допомоги від 13.06.2014 року (а.с. 19), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія № 388 від 18.04.2011 року (а.с. 43) акт прийняття - передачі наданих послуг по договору про надання правової допомоги від 31.07.2014 року (а.с. 51), розрахунок наданих послуг про надання правової допомоги. На підтвердження оплати витрат на правову допомогу надано квитанцію. Таким чином, вимога позивач про відшкодування витрат на правову допомогу підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання у судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою.

Outcome: approved