Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 20.05.2020 та уточнено 07.09.2020, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитором спадкодавця, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.12.2008 в розмірі 5692,38 грн., який укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , який помер [INFO] , та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2102 грн. Вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.12.2008 між АТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) та [PERSON] , відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [INFO] позичальник [PERSON] помер. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № б/н від 19.12.2008 не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 5692,38 грн. Спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або відмову від спадщини у строк з 12.05.2018 по 12.11.2018. Зазначає, що 04.01.2019 на виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України, було направлено претензію кредитора до Шостої криворізької державної нотаріальної контори. 16.04.2019 отримана відповідь з Шостої криворізької державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що спадкоємцям, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , та [PERSON] , [INFO] . 03.10.2019 Банком було направлено лист-претензію до відповідача, згідно якого Банк пред`явив свої вимоги про сплату боргу за вказаним кредитним договором, на яку останній ніяких дій не виконав, тому враховуючи зазначене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з [PERSON] , який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за простроченим тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 19.12.2008 у розмірі 5692,38 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів сплачені при подачі позову судові витрати 2102 грн. судового збору. Заяви, клопотання учасників справи. Згідно з Постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з подальшими змінами, внесеними Постановою КМУ від 22 липня 2020 р. № 641 (з подальшими зимінами) з 1 серпня до 31 грудня 2020 р. на усій території України установлено карантин. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно повернутих за закінченням терміну зберігання поштових повідомлень, а.с. 86-87, 147-148, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзив на позов до суду не надавав. Оскільки позивачем подано докази на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги, сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів та відповідач не скористався своїм правом подачі відзиву на позовну заяву, клопотань про відкладення судового засідання від нього не надійшло, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 09-30 год. 24.06.2020, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 24.06.2020 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 09-00 год. 30.07.2020, у зв`язку з неявкою відповідача, який про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, та про витребування з Шостої криворізької державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відомостей чи зверталась будь-яка особа з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , а також відомості про те, чи була прийнята спадщина після смерті [PERSON] , чи видавалось свідоцтво про право на спадщину, та про витребування з відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради відомості про осіб, які були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , станом на 12.05.2018. Ухвалою суду від 30.07.2020 відкладено розгляд справи на 09-30 год. 25.08.2020, у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якого у суду відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. 25.08.2020 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 09-00 год. 08.10.2020, у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якого у суду відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. Ухвалою суду від 08.10.2020 відкладено розгляд справи на 10-15 год. 03.11.2020, у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якого у суду відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, 03.11.2019 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної спра ви, оскільки існує сукупність умов, передбачених нормами ч.1 ст. 280 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із копії укладеної та підписаної 19.12.2008 [PERSON] анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», згідно якої Банк надав відповідачу кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки ( а.с. 22-56). [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується листом Тернівського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 26.10.2018 за вих.№2732/14.14-4г (а.с. 59). Згідно з наданим Банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором, станом на 22.10.2019 становить 5692,38 грн., що складається з простроченого тілу кредиту (а.с. 8-21). 04.09.2016 позивачем було направлено претензію кредитора за вих. № SAMDN55000024992133 від 06.12.2018 до Шостої криворізької державної нотаріальної контори, в якій просив повідомити, чи заводилась спадкова справа після померлого боржника, включаючи кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину (а.с. 60-64, 65). 16.04.2019 Банком отримано відповідь від Шостої криворізької державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що за заявою-претензією АТ КБ «ПриватБанк» з вимогами до спадкоємців після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , була заведена спадкова справа за реєстраційним №175/2019, та претензія буде доведена до відома спадкоємців якщо/коли вони з`являться до державної нотаріальної контори з метою отримання спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 66). АТ КБ «ПриватБанк» 03.10.2019 за вих. № SAMDN55000024992133 від 18.09.2019 звернувся до відповідача [PERSON] із претензією про сплату заборгованість за кредитним договором, яка залишилася без реагування (а.с. 67-69). Станом на час відкриття спадщини, тобто станом на 12 травня 2018 року, відповідачі [PERSON] , та [PERSON] , [INFO] , значились зареєстрованими та проживали разом із померлим [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради (а.с. 93). Відповідно до наданого листа № 1520/02-14 від 20.08.2020 та копії спадкової справи 175/2019, заведеної державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. повідомляє, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з заявою про прийняття або відмову від спадщини до Шостої криворізької державної нотаріальної контори ніхто не звертався, окрім претензії кредитора АТ КБ «ПриватБанк», яка надійшла до нотконтори 19.03.2019; свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с. 99-103). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно положеньст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Як вбачається із матеріалів справи, між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] , шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифами Банку, 19 грудня 2008 року було укладено в письмовій формі кредитний договір, на виконання якого позичальнику було надано відповідну кредитну картку та відкрито особовий рахунок до неї. Судом встановлено, що відповідно до виписки за особовим рахунком [PERSON] , з якого вбачаються операції за картками, зокрема, зняття готівкових коштів, оплата товарів у магазинах, поповнення карткового рахунку (а.с. 113-129), спадкодавець користувався отриманими кредитними коштами наданими позивачем. За приписами п.п. 3, 6 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами. Згідно зі ст. 41 Закону України «Про Національний банк України» та ч. ч. 1, 2 ст.68 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та Правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі Правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 30.12.1998 № 566, зі змінами та доповненнями, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії. Пунктом 5.1 глави 5 вищезазначеного Положенням визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа. Згідно з п.5.4. цього Положенням, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. При цьому, п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що надані АТ КБ «ПриватБанк» по справі докази є належними та допустимими, у розумінні ст. ст. 76-81 ЦПК України, та у своїй сукупності підтверджують те, що позичальник [PERSON] , відповідно до наданого позивачем розрахунку, користувався кредитними коштами, наданими йому АТ КБ «ПриватБанк» за договором б/н від 19.12.2008 у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 250 грн. на платіжну картку, у зв`язку з чим має зобов`язання перед позивачем з повернення кредитних коштів. [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується листом Тернівського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 26.10.2018 за вих.№2732/14.14-4г (а.с. 59). Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України. Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. Згідно з ч.1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст. 1282 ЦК України, у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. Отже, за правилами статей 1281, 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. У будь-якому випадку підлягає з`ясуванню коло осіб, які не лише визначені в законі або в заповіті як спадкоємці, але й прийняли спадщину у спосіб, визначений законом. Такий висновок зумовлений застереженням статті 1281 ЦК України щодо пред`явлення кредитором вимог лише до тих спадкоємців, які прийняли спадщину. Такі ж правові висновки зроблені Першою судовою палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 336/5443/16, провадження № 61-34319св18, Другою судовою палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 17 липня 2019 року у справі № 562/2411/16-ц, провадження № 61-34931св18, Першою судовою палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2019 року у справі № 279/7765/15-ц, провадження № 61-28853св18, підстав відступити від яких не встановлено. Станом на час відкриття спадщини, тобто станом на 12 травня 2018 року, відповідачі [PERSON] , та [PERSON] , [INFO] , значились зареєстрованими та проживали разом із померлим [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради (а.с. 93). 12 жовтня 2018 року, тобто через п`ять місяців після смерті [PERSON] та в межах строку, визначеного статтею 1281 ЦК України, АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Шостої державної нотаріальної контори із претензією до спадкоємця боржника. 16.04.2019 Банком отримано відповідь від Шостої криворізької державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що за заявою-претензією АТ КБ «ПриватБанк» з вимогами до спадкоємців після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , була заведена спадкова справа за реєстраційним №175/2019, та претензія буде доведена до відома спадкоємців якщо/коли вони з`являться до державної нотаріальної контори з метою отримання спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 66). Оскільки відповідач [PERSON] є сином спадкодавця, тобто спадкоємцем першої черги за законом, який на час смерті спадкодавця був зареєстрований разом із померлим за однією адресою, тому на підставі ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] АТ КБ «ПриватБанк» 03.10.2019 за вих. № SAMDN55000024992133 від 18.09.2019 звернувся до відповідача [PERSON] із претензією про сплату заборгованість за кредитним договором, яка залишилася без реагування (а.с. 67-69), у зв`язку з чим суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення частково позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення боргу з спадкоємця [PERSON] в судовому порядку. Щодо частини позовних вимог про стягнення боргу з малолітнього [PERSON] , [INFO] , суд вважає необхідним зазначити, що він є онуком спадкодавця, та сином відповідача [PERSON] , тобто спадкоємцем другої черги за законом, підстави для стягнення із другої черги спадкоємців та для зміни черговості, передбачені ст.ст. 1258-1259 ЦК України, позивачем не надані та не доведені, тому відсутні правові підстави для задоволення частини позову про стягнення заборгованості з малолітнього відповідача [PERSON] . Визначаючи розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд дослідивши виписку за рахунком [PERSON] , з якої вбачаються операції за картками (а.с.113-129), та дійшов висновку, що спадкоємці мають зобов`язання перед позивачем з повернення фактично отриманих [PERSON] та не повернутих на день його смерті кредитних коштів у розмірі 5692,38 грн. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором б/н від 19 грудня 2008 року у розмірі 5692,38 грн. з відповідача [PERSON] задовольнивши позов частково. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2102 грн., а.с. 1, сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1220, 1261, 1268, 1269, 1270, 1281, 1282, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: partial