Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 25 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, в якій просить збільшити розмір аліментів, що стягуються на користь [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] на утримання спільних неповнолітніх дітей на підставі судового наказу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу по справі №215/4822/17 від 07.12.2017 визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. Вказує, що у відповідності до судового наказу, виданого Тернівським районним судом міста Кривого Рогу по справ №215/4822/17, визначено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 3800 грн., щомісячно, починаючи з 31.10.2017. Також, 05.02.2018 відповідачем було подано до суду позовну заяву про зменшення розміру аліментів на утримання їх спільних дітей, та рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 10.05.2018 по справі №215/428/18, в задоволенні позовних вимог відмовлено. Наразі, їх спільні діти перебувають на обліку КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6» КМР, у зв`язку з частими хворобами на ГРВІ. Крім того, діти навчаються в комунальному закладі спеціалізованої мистецької освіти «Художня школа №1 ім. Олександра Васякіна» КМР, в 3-д класі, та в комунальному позашкільному навчальному закладі «Дитячо-юнацька спортивна школа №3» КМР, в секції легкої атлетики. Таким чином, після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на їх спільних дітей, та виходячи з дійсних фактичних обставин, що змінилися для позивача, оскільки остання була змушена значно збільшити витрати на утримання неповнолітніх дітей, через доволі часті хвороби, а також потребу у додатковому фінансуванні відновлення дітей, забезпечення, в достатній мірі вітамінів, що вплинуло на зміну раціону харчування, тому вважає, що відповідач має можливість надавати допомогу їх дітям у більшому розмірі, аніж той, який був визначений судовим наказом. Заяви, клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання 07.04.2021 не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову. В судовому засіданні 12.03.2021 позов підтримувала в повному обсязі, пояснила, що стягнутого раніше судом розміру аліментів на даний час не вистачає на утримання дітей, оскільки діти ростуть та збільшуються витрати на їх утримання, тому просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання 07.04.2021 не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, та в судовому засіданні 12.03.2021 позов визнав частково, а саме в частині збільшення розміру аліментів визнає, згоден сплачувати по 5000 грн. щомісячно, щодо мотивів обґрунтування позову не згодний, оскільки він дітям сплачував аліменти, та додатково надавав матеріальну допомогу на їх утримання. Зазначає, що він крім аліментів, купував дітям речі додатково, тобто додатково надавав кошти на їх утримання, та забезпечував дітей усім необхідним. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 09-45 год. 20.01.2021, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 20.01.2021 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 09-00 год. 05.02.2021, у зв`язку з неявкою сторін, щодо яких у суду відсутні відомості про вручення їм повідомлення про час та місце розгляду справи. Ухвалою суду від 05.02.2021 відкладено розгляд справи на 09-30 год. 01.03.2021, у зв`язку з неявкою відповідача, який про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. 01.03.2021 справу знято з розгляду до 10-30 год. 12.03.2021, у зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні по справі №215/7365/20. В судовому засіданні 12.03.2021 оголошено по справі перерву до 10-30 год. 07.04.2021, у зв`язку з наданням часу позивачу для надання копії рішення суду, на підставі якого стягуються аліменти або виконавчого листа. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із матеріалів справи, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 07 грудня 2018 року у Центрально-Міському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 985 (а.с. 5). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 13.09.2017, та [NUMBER] від 20.04.2010, виданих Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 7, 8). Згідно довідки №1640 від 13.11.2020, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6» КМР, декларація на медичне обслуговування дітей укладена з лікарем амбулаторії №4 Соколовською Н.В. з 17.05.2019. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мешкають за адресою: [ADDRESS] . За даними первинної медичної документації [PERSON] до 1 року життя розвиток дитини згідно віку. У віці 1 року оглянута вузькими спеціалістами, заключний діагноз здорова. У віці 2-х років огляд вузьких спеціалістів, заключний діагноз здорова. З перенесених захворювань відмічається ГРВІ, гострий гастроентерит, гострий ларинготрахеїт (стаціонарне лікування). В 2014 році дитина оглянута логопедом. Діагноз: затримка мовного розвитку ІІІ ст. В 2015 році дитина перенесла вітряну віспу. В 2017 році проведене стаціонарне лікування в КП «Криворізька міська клінічна лікарня №8» з діагнозом: функціональне порушення шлунку, синдром ацитонемічної блювоти. З 2017 року взята на облік з діагнозом хронічний цистит, дизметаболічна нефропатія. Знаходиться на стаціонарному лікуванні з остаточним діагнозом: гострий пієлонефрит. У 2020 році дитина перенесла ГРВІ, ускладнене гострою пневмонією, амбулаторне лікування. В подальшому, направлена на консультацію до пульмонолога. Консультована 24.04.2020, діагноз: алергічний риніт, група ризику по бронхіальній астмі, хронічна герпетична інфекція, гельмінтозон. Рекомендовано: до обстеження, курс десенсибілізуючої терапії. Дитина щеплена за віком. На теперішній час знаходиться на диспансерному обліку по перенесеній пневмонії. [PERSON] за даними первинної медичної документації до 1 року життя розвиток дитини згідно віку. До року спостерігалася у невропатолога з діагнозом: перинатальне ураження ЦНС, синдром підвищенної нейрорефлективної збудженості. У віці 1 року оглянута вузькими спеціалістами, заключний діагноз здорова. У віці 2-х років дитина перенесла ГРВІ, тривалий перебіг. Проведено клінічно-лабораторне обстеження. Консультована дитячим пуль монологом, інфекціоністом. З перенесених захворювань відмічається часті ГРВІ з тривалим перебігом. В 2014 році дитина консультована логопедом, діагноз: загальний недорозвиток мовлення ІІІ ст. В 2015 році дитина перенесла вітряну віспу. В 2016 році, гострий бронхіт, тривала течія. Консультована дитячим пульмонологом. Заключний діагноз: гострий бронхіт, бронхіальна астма, алергічний риніт, призначено курс амбулаторного лікування. Також проведено обстеження, та дитина консультована неврологом, діагноз: невроз нав`язливих рухів. Курс амбулаторного лікування. В травні 2017 року проведено плановий огляд дитячого хірурга, ортопеда, невролога. Дівчина оформлена в інтернат №8. В 2017 році проведене стаціонарне лікування в КП «Криворізька міська клінічна лікарня №8» з діагнозом: гострий цистит, затяжний перебіг, дизметаболічна нефропатія змішаного типу. Знаходилась на диспансерному обліку у нефролога. В подальшому відмічались ГРВІ ускладнені бронхітом, проводились консультації дитячого пульмонолога. В квітні 2020 року, дитина перенесла гостру правосторонню нижньо дольову пневмонію. Амбулаторне лікування. В подальшому, направлена на консультацію до пульмонолога. Заключення: алергічний риніт, хронічна герпетична інфекція, гельмінтозон. Призначення до обстеження та курс амбулаторного лікування. Дитина щеплена за віком. На теперішній час знаходиться на диспансерному обліку по перенесеній пневмонії (а.с. 10). Відповідно до довідки №115 від 10.11.2020 Комунального закладу спеціалізованої мистецької освіти «Художня школа №1 імені Олександра Васякіна» КМР, виданій [PERSON] та [PERSON] в тому, що вони дійсно навчаються в закладі в 3-д класі. Плата за навчання складає 150 грн. на місяць (а.с. 11). Згідно довідки №248 від 11.11.2020, виданої Комунальним позашкільним навчальним закладом «Дитячо-юнацька спортивна школа №3» КМР, [PERSON] та [PERSON] дійсно займаються у закладі в секції легкої атлетики (а.с. 12). Згідно винесеного Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 07.12.2017 судового наказу, стягнуто з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3800 грн., щомісячно, починаючи з 31.10.2017 на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , до їх повноліття на ім`я одержувача аліментів матері дитини [PERSON] , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку на кожну дитину (а.с. 51). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши [PERSON] та відповідача [PERSON] , дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками. Суд може змінити за позовом платника або одержувача аліменти у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи приписи ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2013 року у справі № 6-143 цс13. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 3800 грн., щомісячно, починаючи з 31.10.2017 Частина 2 ст. 182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так,\~відповідно до\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2021\~рік» встановлено\~прожитковий мінімум\~для дітей\~віком від\~шести до\~вісімнадцяти років: з 1 січня 2021 року у розмірі 2395 гривень, з 1 липня 2021 року - 2510 гривень, з 1 грудня 2019 року - 2618 гривень. Отже, визначений раніше, за рішенням суду розмір аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3800 грн., щомісячно, порушує права дітей на належне утримання від батька. Таким чином, з урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, постійними хворобами, ліки та речі першої необхідності, відвідування позашкільних занять, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дітей, та є не достатнім для повноцінного їх розвитку. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Аналізуючи викладені норми права, виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітніх дітей з 3800 грн., щомісячно, до 5000 грн., проти стягнення аліментів саме в такому розмірі не заперечував відповідач, та саме такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, та буде відповідати інтересам дітей. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Згідно зі ст.ст. 133, 141 ч.6 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач, відповідно п. 1 ч. 5 ЗУ «Про судовий збір», звільнена від його сплати при зверненні до суду, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача судовий збір в сумі 908,00 грн. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 185, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved