Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі: НАСК Оранта) звернулося до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] 5021грн. 03коп. в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, погодився на винесення заочного рішення. В позовній заяві позивач вказав, що 30 липня 2015 року з провини відповідача [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ, держ.номер В 2691 ОІ, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Хюндай», держ.номер ВН3471ЕМ, що належить [PERSON] Відповідач [PERSON] визнаний винним у скоєні ДТП по ст.124 КпАП України та в керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння за ч.1 ст.130 КпАП України згідно постанови Ізмаїльського міськрайонного суду від 3 серпня 2015 року. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ, держ.номер В 2691 ОІ, що належить відповідачу була застрахована позивачем, тому власник автомобіля «Хюндай», держ.номер ВН3471ЕМ, [PERSON] звернувся до НАСК Оранта із заявою про відшкодування шкоди, позивач НАСК Оранта 20 квітня 2016 року сплатило страхове відшкодування в сумі 5021грн. 03коп. Однак, враховуючи, що забезпеченим автомобілем управляла особа відповідач у стані алкогольного спяніння, то позивач просить стягнути з відповідача витрати на оплату страхового відшкодування в порядку регресу та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання викликався належним чином, але не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача (а.с.34), у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Третя особа [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.40) У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованими і такими, що має бути задоволеним. В судовому засіданні встановлено, що 30 липня 2015 року з провини відповідача [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ, держ.номер В 2691 ОІ, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Хюндай», держ.номер ВН3471ЕМ, що належить [PERSON] Відповідач [PERSON] визнаний винним у скоєні ДТП по ст.124 КпАП України та в керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння за ч.1 ст.130 КпАП України згідно постанови Ізмаїльського міськрайонного суду від 3 серпня 2015 року (а.с.7). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ, держ.номер В 2691 ОІ, що належить відповідачу була застрахована позивачем (а.с.6,19), тому власник автомобіля автомобіля «Хюндай», держ.номер ВН3471ЕМ, [PERSON] звернувся до НАСК Оранта із заявою про відшкодування шкоди (а.с.8-10), позивач НАСК Оранта 20 квітня 2016 року сплатило страхове відшкодування в сумі 5021грн. 03коп. (а.с.24-25) Відповідно до ст.ст.22,1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Автомобілем на час ДТП законно володів [PERSON] Згідно ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст.ст.979,988,990 ЦК України збиток повинна сплатити страхова компанія. НАСК Оранта сплатило шкоду [PERSON] власнику автомобіля «Хюндай» в сумі 5021грн. 03коп., що підтверджено платіжним дорученням № 21178 від 20 квітня 2016 року. Але суд враховує, що відповідно до ст.38-1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно до матеріалів справи - постанови Ізмаїльського міськрайонного суду від 3 серпня 2015 року (а.с.7) відповідач [PERSON] під час ДТП перебував в стані алкогольного спяніння. Відповідно до ст.1191 ЦК України особа, що відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, а тому, відповідно до вищезазначених норм, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача НАСК Оранта 5021грн. 03коп. сплаченого страхового відшкодування. Тому суд доходить висновку, що вимоги позивача базуються на нормах ст.ст.988,993,1191 ЦК України та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується положеннями ст.141 ЦПК України, відносить до них витрати на сплату судового збору в сумі 1600грн., які слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved