Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» звернулося до Печерського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути з останніх в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.12.2011 року між ПАТ КБ «ХРЕЩАТИК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №41/11-980/40, відповідно до якого позичальнику було надано кредит в розмірі 1 600 000,00 грн., зі сплатою 25% річних, з терміном повернення 19.12.2014 року. 19.12.2014 року між банком та позичальником було укладено договір про внесення змін до кредитного договору, відповідно до якого було продовжено строк виконання зобов'язання до 21.12.2015 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON], укладено договори поруки №41/11-980/40-04 від 21.12.2011 року, №41/11-980/40-02 від 21.12.2011 року, №41/11-980/40-03 від 21.12.2011 року. 19.12.2014 року між банком та відповідачами було укладено договір про внесення змін до договору поруки №41/11-980/40-04 від 21.12.2011 року, №41/11-980/40-02 від 21.12.2011 року, №41/11-980/40-03 від 21.12.2011 року відповідно до якого було продовжено строк виконання зобов'язання до 21.12.2015р. 31.10.2016р. представник позивача звернувся до суду з заявою про збільшення заявлених позовних вимог, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості у розмірі 2 931 213, 88 грн., яка утворилась станом на 22.09.2016р. Представник позивача в судовому засідання заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про місце, день і час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до Закону України від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15.12.2017 року, Цивільний процесуальний кодекс України (далі - ЦПК України) викладено в новій редакції. Згідно п. 9 Перехідних положень ЦПК України, встановлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, зокрема, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Як визначено у ч.ч. 2, 3, 4 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених обставин, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що 21 грудня 2011 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційним банком «Хрещатик», яке в подальшому змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 41/11-980/40. На виконання умов вказаного договору відкритим акціонерним товариством Комерційним банком «Хрещатик» було надано [PERSON] кредитні кошти в сумі 1 600 000 грн. 00 коп., зі сплатою 25% річних зі строком повернення до 19 грудня 2014 року. 19.12.2014 року між банком та позичальником було укладено договір про внесення змін до кредитного договору, відповідно до якого було продовжено строк виконання зобов'язання до 21.12.2015 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON], укладено договори поруки №41/11-980/40-04 від 21.12.2011 року, №41/11-980/40-02 від 21.12.2011 року, №41/11-980/40-03 від 21.12.2011 року. 19.12.2014 року між банком та відповідачами було укладено договір про внесення змін до договору поруки №41/11-980/40-04 від 21.12.2011 року, №41/11-980/40-02 від 21.12.2011 року, №41/11-980/40-03 від 21.12.2011 року відповідно до якого було продовжено строк виконання зобов'язання до 21.12.2015р. 31.10.2016р. представник позивача звернувся до суду з заявою про збільшення заявлених позовних вимог, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості у розмірі 2 931 213, 88 грн., яка утворилась станом на 22.09.2016р. Відповідальність позивальника за неналежне виконання умов кредитного договору передбачена пп. пп. 6.2.1., 6.2.2. п. 6.2. кредитного договору № 41/11-980/40. Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, на підтвердження погашення кредитної заборгованості перед позивачем відповідачами не надано. За таких підстав, встановлено, що з вини відповідачів зобов'язання перед позивачем не виконано, відповідачі в односторонньому порядку відмовилися виконувати взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків, не визнаючи суму боргу відповідачами не надано підтвержень в обгрунтування заперечень, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Оскільки суд задовольняє позов, то з відповідачів, згідно із ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню 43,968 грн. 21 коп. (34 899,60 грн. + 9 068,61 грн.), у відшкодування судового збору в рівних долях.

Outcome: approved