Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Своїм позовом до суду позивач просила визнати за нею право власності на спадкове майно за законом на 51/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS]. Вказала, що [INFO] в смт. Крижопіль, Вінницької області помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно і позивач є спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, чинного на час виникнення правовідносин. До складу спадщини входить 51/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS], житловою площею 34,4 кв.м., загальною площею 85 кв.м. Вказаний житловий будинок був побудований спадкодавцем у 1960 році на земельній ділянці, наданій йому на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, виданий державним нотаріусом Крижопільської ДНК 05.05.1956 року № 619. Однак, житловий будинок не був введений в експлуатацію та право власності за спадкодавцем зареєстровано не було. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, чинного на час виникнення правовідносин, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Однак, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може оформити свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса. Відповідно до абзацу 4-го пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої МЮ України 03 березня 2004 року № 20/5, якщо до спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає подання документа, який посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, тобто свідоцтва про право власності. Такий документ на ім'я померлого батька селищною радою позивачу видано бути не може на підставі ч. 2 ст. 30 ЦК України, а тому вона відповідно до ст. 16 ЦК України вимушена звернутись до суду, оскільки інакше не може реалізувати своє законне право на спадкове майно. Для оформлення спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Крижопільського районного нотаріального округу, якою було видано довідку № 55/01-16 року від 24.01.2018 року та роз'яснено, що оформити спадщину неможливо через відсутність правовстановлювальних документів на будинок. Представник позивача в своїй заяві до суду просив позов задовольнити, справу розглянути в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, так як він не заперечує проти задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права чи свободи інших осіб, а тому приймається судом. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню як такий, що доведений свідоцтвом про смерть, довідками селищної ради, технічним паспортом на житловий будинок, довідкою Крижопільської ДНК, довідкою приватного нотаріуса, обґрунтований ст.ст. 328, 1216-1218, 1220-1223, 1234, 1261, 1264, 1268, 1270, 1277 ЦК України. Згідно ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вимога про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями не може бути задоволена, оскільки спадкодавець за життя не набув права власності на житловий будинок, а мав лише право на його отримання. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Outcome: partial