Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів. 06 лютого 2020 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява першого заступника керівника Лозівської місцевої прокуратури, що діє в інтересах держави в особі Балаклійської міської ради Харківської області, до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів. У позовній заяві перший заступник керівника Лозівської місцевої прокуратури просить стягнути з [PERSON] на користь Балаклійської міської ради Харківської області безпідставно збережені кошти в сумі 113 369,95 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] без оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку та укладення договору оренди користується земельною ділянкою без кадастрового номера, загальною площею 0,5614 га, під належним йому на праві приватної власності нежитловим об`єктом, розташованим за адресою: [ADDRESS] , з моменту набуття права власності на нього - з 08.05.2002. Зазначена земельна ділянка перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Балаклія в особі Балаклійської міської ради Харківської області. [PERSON] не є постійним землекористувачем вищевказаної земельної ділянки, орендну плату за її використання не сплачує. Розмір безпідставно збережених [PERSON] коштів у виді орендної плати за користування земельною ділянкою, які підлягають стягненню на користь позивача, за період з 01.01.2017 до 01.12.2019 становить 113 369,95 грн, з них: за 2017 рік - 38 854,49 грн, за 2018 рік - 38 854,49 грн, за період з 01.01.2019 до 01.12.2019 - 35 660,97 грн. Представництво інтересів держави прокуратурою обґрунтовано тим, що орган місцевого самоврядування - Балаклійська міська рада Харківської області, до компетенції якої належать повноваження по вжиттю заходів щодо стягнення коштів за фактичне користування земельною ділянкою, у судовому порядку не вживає відповідних заходів та належним чином не здійснює захист порушених інтересів держави і територіальної громади міста. Прокурор та представник позивача у зв`язку з неявкою відповідача просили провести розгляд справи у судовому засіданні за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов, не заперечували проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення, про що подали до суду заяви. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся шляхом направлення судової повстки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, а також викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 10.02.2020 позовну заяву першого заступника керівника Лозівської місцевої прокуратури, що діє в інтересах держави в особі Балаклійської міської ради, до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів було повернуто прокурору. 03.04.2020 постановою Харківського апеляційного суду скасовано ухвалу судді Балаклійського районного суду Харківської області від 10.02.2020, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. 17.04.2020 зазначена справа надійшла з Харківського апеляційного суду до Балаклійського районного суду Харківської області для продовження розгляду. Ухвалою від 22.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 20.05.2020. 20.05.2020 у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи було відкладено до 16.06.2020. 16.06.2020 розгляд справи у зв`язку з неявкою відповідача та представника позивача було відкладено до 08.07.2020. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 08.07.2020 у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача [PERSON] , на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що [PERSON] , [INFO] , на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу № 1452 від 08.05.2002, посвідченого приватним нотаріусом Скляр О.М., належить нежитловий об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1934879, виданого 07.11.2003 Балаклійським бюро технічної інвентаризації, та інформаційною довідкою № 194101377 від 20.12.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 64, 71-73). Належний відповідачу нежитловий об`єкт розташований на земельній ділянці площею 0,5614 га без кадастрового номеру, яка перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Балаклія Харківської області. Рішенням ХХХІ сесії Балаклійської міської ради Харківської області V скликання від 21.02.2008 № 88-V було надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,5614 га по [ADDRESS] для обслуговування нежитлового об`єкту, з метою подальшого отримання в оренду (а.с. 60, 61). Право власності або право користування вказаною земельною ділянкою за [PERSON] не зареєстровано. Згідно повідомлення Ізюмського управління ГУ ДПС у Харківській області від 27.09.2019 за земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] було нараховано земельний податок за 2017 рік у сумі 1 953,52 грн, за 2018 рік - 1 953,52 грн, за 2019 рік - 1 953,52 грн. Станом на 25.09.2019 зазначені суми земельного податку не було сплачено, загальна сума заборгованості становила 9 092,19 грн (а.с. 67). Балаклійський міський голова листом від 04.12.2019 № 02-22/2440 повідомив першого заступника керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області про користування [PERSON] без оформлення у встановленому законом порядку земельною ділянкою площею 0,5614 га для обслуговування належного йому нежитлового об`єкта за адресою: [ADDRESS] . Договір оренди на вказану земельну ділянку [PERSON] не уклав. На адресу [PERSON] направлявся лист за № 02-22/2762 від 23.11.2017 про необхідність оформлення земельної ділянки у встановленому законом порядку. За розрахунком позивача, розмір неотриманої міським бюджетом орендної плати за користування зазначеною земельною ділянкою за період з 01.01.2017 до 01.12.2019 становить 113 369,95 грн, з них: за 2017 рік - 38 854,49 грн, за 2018 рік - 38 854,49 грн, за період з 01.01.2019 до 01.12.2019 - 35 660,97 грн. У даному розрахунку було враховано базову оцінку, встановлену рішенням ХV сесії Балаклійської міської ради Харківської області VІ скликання № 403-VІ від 01.07.2011 з урахуванням коефіцієнтів індексації за попередні роки, та орендну плату (3%), встановлену рішенням ХV сесії Балаклійської міської ради Харківської області VІ скликання № 404-VІ від 01.07.2011 (зі змінами та доповненнями) (а.с. 58, 59). Рішенням ХV сесії Балаклійської міської ради Харківської області VІ скликання «Про затвердження нормативних грошових оцінок земель населених пунктів міста Балаклія та села Крейдянка» № 403-VІ від 01.07.2011 затверджено базову вартість 1 кв.м землі по місту Балаклія станом на 01.01.2010 в розмірі 121,60 грн (а.с. 68). Рішенням ХV сесії Балаклійської міської ради Харківської області VІ скликання «Про встановлення розміру орендної плати за землю населених пунктів міста Балаклія та села Крейдянка» № 404-VІ від 01.07.2011 (зі змінами, внесеними рішенням ХLV сесії Балаклійської міської ради Харківської області VІ скликання № 13-VІ від 07.02.2013) розмір орендної плати для земельних ділянок, розташованих у межах кварталів № 318-321 (вул. Геологічна) встановлено у розмірі 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, крім земельних ділянок мобільного зв`язку та земельних ділянок будівництва та обслуговування авто-, газозаправних станцій, пунктів та комплексів (а.с. 69, 70). Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Частиною 2 статті 13 Конституції України передбачено, що кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. До таких об`єктів належать, зокрема, земельні ділянки. Згідно частини 3 статті 41 Конституції України громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. За змістом глави 15 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди. Частиною першою статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 ЗК України). Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України). Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власникові. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. Отже, до моменту оформлення власником об'єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Для кондикційних зобов'язань важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно положень частини першої статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Мотиви суду. Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об'єкта нерухомого майна - [PERSON] безпідставно збережених коштів у виді орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. Матеріали справи свідчать про те, що відповідач на підставі договору купівлі-продажу № 1452 від 08.05.2002 є власником нежитлового об`єкта, розташованого на земельній ділянці, площею 0,5614 га без кадастрового номеру, за адресою: [ADDRESS] . При цьому матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування вказаною земельною ділянкою відповідача. Речові права відповідача на земельну ділянку не реєструвались, він не набув належним чином права власності або користування щодо земельної ділянки, а тому використовує її без достатніх правових підстав. Відтак, до моменту оформлення власником об'єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. У Балаклійської міської ради Харківської області правомірно виникло право на стягнення коштів, отриманих безпідставно, як суми, яку мав би отримати місцевий бюджет у виді орендної плати. Безпідставне набуття відповідачем спірної земельної ділянки не є результатом протиправного діяння, а є наслідком законних дій, а саме отримання відповідачем у власність нежитлового об'єкта на підставі договору купівлі-продажу, який безпосередньо пов'язаний із земельною ділянкою. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов першого заступника керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області, що діє в інтересах держави в особі Балаклійської міської ради Харківської області, до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів підлягає задоволенню повністю. Судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, прокуратурою Харківської області сплачено 2102,00 грн судового збору за подання до суду позовної заяви (а.с. 44), та 2102,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 10.02.2020 (а.с. 91). У зв`язку із задоволенням позову відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь прокуратури Харківської області підлягають стягненню вказані судові витрати.

Outcome: approved