Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

свої вимоги позивачка обгрунтовує тим, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с.Торговиця, по вул. Азаренка,1, Коломийського району належав на праві власності колгоспному двору, головою якого була [PERSON], яка на час ліквідації колгоспних дворів проживала у вказаному спірному будинку разом з її дочкою [PERSON]. Тому кожен з них мав право на 1/2 частину вказаного будинку. 31.12.2003 року померла [PERSON], а 13.12.2010 року - [PERSON] Позивачка як спадкоємець за заповітом після смерті останньої звернулася з відповідною заявою до державного нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, отримала відмову у видачі вказаного свідоцтва у звязку з ненаданням свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно. Позивачка зазначає, що даний правовстановлюючий документ втрачений. Тому вона просить визнати за нею право власності на вищевказані житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 30.07.2015 року її представник - адвокат [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився. 30.07.2015 року сільський голова с.Торговиця Коломийського району звернулася до суду з письмовою заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги вказана рада визнає та просить справу розглядати без участі її представника. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно з копією заповіту, посвідченого 01.06.2010 року секретарем Торговицької сільської ради Коломийського району та зареєстрованого в реєстрі за №41/06-01, [PERSON] заповіла все своє майно та майнові права [PERSON], тобто позивачці (а.с.7). Судом встановлено, що згідно з копіями свідоцтв про смерть серії 1-НМ № 147415 та серії 1-НМ № 121844, виданих відповідно 02.01.2004 року та 15.12.2010 року Торговицькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, [PERSON] померла 31.12.2003 року, а [PERSON] - 13.12.2010 року в с.Торговиця Коломийського району, актові записи № 1 та №38 (а.с.6, 11). Згідно з довідкою № 8/02-32/04, виданою Торговицькою сільською радою Коломийського району 13.07.2015 року, спадкодавцю [PERSON] належав житловий будинок з господарськими спорудами в с. Торговиця, по вул.Азаренка, 1, Коломийського району. Дане господарство станом на 01.07.1990 року належало до колгоспного двору. На час смерті [PERSON] в зазначеному будинку була зареєстрована та проживала дочка померлої - [PERSON] На час своєї смерті [PERSON] проживала в спадковому будинку одна. Заповіт від імені померлої [PERSON] виконкомом Торговицької сільської ради Коломийського району не посвідчувався. Заповіт від імені померлої [PERSON] не скасовувався і не змінювався (а.с.10). В технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленому ОКП Коломийське МБТІ 12.06.2015 року, вказано, що спірне майно складається з житлового будинку загальною площею 39,9 кв.м., житловою площею 19,9 кв.м., та господарських будівель і споруд: сараю літера Б, сараю літера В, сараю літера Г, вбиральні літера Д, огорожі №1-2, криниці - №3 (а.с.12-14). Судом встановлено, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП Коломийське МБТІ, виданої 08.06.2015 року за №53131, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за [PERSON] ( вказано - Жильчук) Гафією Василівною - головою колгоспного двору на підставі свідоцтва про право власності, виданого 20.04.1987 року згідно з рішенням виконкому Коломийської районної ради №27 від 11.02.1987 року (а.с.9). Судом також встановлено, що вказане свідоцтво втрачено. Відповідно до положень п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із відповіді державного нотаріуса Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори від 19.06.2015 року вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності померлої [PERSON] на спірне нерухоме спадкове майно (а.с.8). Згідно зі ст.346 ЦК України право власності [PERSON] на вказане майно припинилося в момент її смерті. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, судом встановлено, що в звязку з вищенаведеними обставинами позивачка як єдина спадкоємиця за заповітом не взмозі узаконити спірне спадкове майно та реалізувати свої права на нього. На підставі наведеного, ст.ст. 346, 392, 1268 ЦК України та,

Outcome: approved