Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] (далі [PERSON] , позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач) про втрату права користування житловим приміщенням, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням по [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власницею житлового будинку [ADDRESS] , в якому крім неї, зареєстрований [PERSON] та племінник [PERSON] . Однак, понад п`ять років відповідач за адресою своєї реєстрації не проживає, будь-яких його речей в помешканні немає, останній не бере участі в утриманні будинку та оплаті комунальних послуг. Факт реєстрації [PERSON] у належному їй житлі призводить до сплати комунальних платежів у збільшеному розмірі, а також впливає на отримання субсидії та інших соціальних пільг. Зазначені обставини порушують її право власності, а тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Стислий виклад заперечень відповідача. Письмового відзиву на позовну заяву відповідач суду не надав. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 03.06.2021. 31.08.2021 на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача. 31.08.2021 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче засідання сторони не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позивач та її представник позов підтримують, відповідач позов визнає. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України. Враховуючи визнання відповідачем позову суд відповідно до положень частини третьої статті 200\~ЦПК України у підготовчому засіданні ухвалив рішення. Фактичні обставини справи. [PERSON] , являється власницею будинку [ADDRESS] , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.12.2010, витягом КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» про державну реєстрацію прав від 18.01.2011. Як вбачається\~з будинкової\~книги для\~прописки громадян,\~проживаючих у\~будинку[ADDRESS] та довідки №1657, виданої Ремонтним житлово-комунальним підприємством №2 від 23.04.2021, у даному житловому приміщенні зареєстровані позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] та [PERSON] . Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. Частинами першої та другої статті 319\~ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до частини першої статті 321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із статтею 150\~ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Вищевказана норма чинного законодавства кореспондується з положенням статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною другою статті 405\~ЦК України передбачено,\~що член\~сім`ї\~власника житла\~втрачає право\~на користування\~цим житлом\~у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] , будучи членом сім`ї позивачки (сином) без поважних причин не проживає за місцем своєї реєстрації понад п`ять років. Будь-яких належних, допустимих та беззаперечних доказів на підтвердження того, що відповідачу чиняться перешкоди у користуванні житловим будинком та проживанні в ньому, про поважність причин відсутності з дня її реєстрації, наявність між ним і власником житла домовленості про збереження права користування житлом або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання ним таким, що втратив право користування житлом, в матеріалах справи немає та в ході судового розгляду даної справи таких фактів встановлено не було. Крім того, суд вважає доведеним, що реєстрація [PERSON] в належному позивачу житловому приміщенні, впливає на вартість комунальних послуг, отримання субсидій та інших соціальних допомог, у зв`язку з чим остання змушена нести додаткові витрати, що істотно впливає та обмежує реалізацію її права власності на житлове приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, суд приходить до висновку, що є всі передбачені законодавством підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Отже, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати у справі залишити за позивачем.

Outcome: approved