overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 03.08.2020 року по справі №220/534/20 позов [PERSON] , представник позивача [PERSON] було задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса, що вчинений 09.11.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем, зареєстрований в реєстрі за № 7099 про стягнення грошових коштів з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» в розмірі 81328,83 гривень. 14.08.2020 року представником позивача була подана заява про ухвалення додаткового рішення, в частині стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] понесених витрат на правничу допомогу, в розмірі - 2500 гривень. В судове засідання сторони не з`явились, належним чином повідомлялись про день і час слухання заяви, представник заявника надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. Відповідач та треті особи про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву необхідно задовольнити. Судом встановлено, що при ухваленні рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 03.08.2020 року в цивільній справі за позовом [PERSON] , представник позивача [PERSON] , до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м.Київа Павелків Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню було задоволено позовну заяву, але не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу, в сумі - 2500 гривень. Відповідно до ст. 270 ч.1 п. 3 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З доданих представником позивача до заяви письмових доказів, надано підтвердження про понесенні витрати відповідача на правничу допомогу, в сумі - 2500 гривень, відповідно до Акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг)№ 1 від 03.08.2020 та квитанції до прибуткового касового ордеру № 1 від 03.08.2020 року. Окрім цього, позивачем сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, а тому ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 05.01.2021 року в повному обсязі задоволенні вимоги публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» та з відповідача [PERSON] на користь банку стягнуто строкову заборгованість 64604,76 грн., прострочену заборгованість\~ 57505,94\~грн.,\~нараховані відсотки\~за період\~з 09.05.2018\~р.\~по 08.06.2018\~р.\~ 1856,42\~грн.,\~нараховані відсотки\~за період\~з 09.06.2018\~р.\~по 14.06.2018\~р.\~ 359,31\~грн.,\~нараховані відсотки\~при реструктуризації-\~24289,30\~грн. та 2707,49 грн. витрат по сплаті судового збору. Позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, так як у резолютивній частині рішення суду від 05.01.2021 р. не зазначено суму, про яку заявлялося у позові та яка міститься у розрахунку боргу, а саме прострочені відсотки - 21067,80 грн. Тобто при постановленні рішення, питання про стягнення з відповідача прострочених відсотків у розмірі - 21067,80 грн. не було вирішено, а тому стосовно однієї позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч.2 ст. 270 ЦПК України). Суд, що ухвалив рішення, в порядку ч. 3 ст. 270 ЦПК України, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. В судове засідання викликані судом в належний спосіб учасники справи не з`явились, що відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, не перешкоджає постановленню додаткового рішення. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено: Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 05.01.2021 року в повному обсязі задоволенні вимоги публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» та з відповідача [PERSON] на користь банку стягнуто строкову заборгованість 64604,76 грн., прострочену заборгованість\~ 57505,94\~грн.,\~нараховані відсотки\~за період\~з 09.05.2018\~р.\~по 08.06.2018\~р.\~ 1856,42\~грн.,\~нараховані відсотки\~за період\~з 09.06.2018\~р.\~по 14.06.2018\~р.\~ 359,31\~грн.,\~нараховані відсотки\~при реструктуризації-\~24289,30\~грн. та 2707,49 грн. витрат по сплаті судового збору. У резолютивній частині рішення суду від 05.01.2021 р. не зазначено суму, про яку заявлялося у позові та яка міститься у розрахунку боргу, а саме прострочених відсотків - 21067,80 грн. Відтак стосовно однієї з позовних вимог, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, а тому вимоги позивача про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 12 червня 2014 вимоги [PERSON] були задоволені частково. [PERSON]. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, так як в рішенні суду не визначений порядок стягнення грошової суми. Відповідно до частини 1 статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі ч из власної іеіціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно яко-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторонни подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи, що [PERSON] в заяві про визнання позову просив суд суму 92684 грн. стягувати частинами рівними частками протягом трьох років, заявлене клопотання підлягає задоволленню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 13 липня 2015 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру заборгованості по аліментам задоволено частково. Згідно ухвали судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області від 14.08.2015 року, вказано, що в резолютивній частині оскаржуваного рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 13 липня 2015 року судом першої інстанції при його ухваленні не вирішено питання щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на час навчання доньки [PERSON] Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що в рішенні Великоновосілківського районного суду від 13.07.2015 року справа №220/553/15-ц в резолютивній частині рішення не вирішено питання щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на час навчання доньки [PERSON], ухвала апеляційного суду Донецької області про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 13 липня 2015 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру заборгованості по аліментам задоволено частково. Згідно ухвали судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області від 22.10.2015 року, вказано, що в резолютивній частині оскаржуваного рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 13 липня 2015 року судом першої інстанції при його ухваленні не вирішено питання щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на час навчання доньки [PERSON] Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що в рішенні Великоновосілківського районного суду від 13.07.2015 року справа №220/553/15-ц в резолютивній частині рішення не вирішено питання щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на час навчання доньки [PERSON] Згідно ст. 199 СК України обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання Як встановленно в судовому засіданні згідно договору № 101/15 [PERSON] проходила навчання в Машинобудівному колледжі Донбаської державної машинобудівної академії з 01.01.2015 по 30.06.2015/ л.с. 78/, в зв'язку з чим з відповідача [PERSON] стягнуто заборгованність по аліментам на час навчання у сумі 295 грн. Враховуючи що на час винесення рішення Великоновосілківським судом від 13 липня 2015 року [PERSON] закінчила навчання вищевказанному навчальному закладі, а тому суд вважає занеобхідним в задоволенні позиву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання повнолітньої дитини відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 23 грудня 2014 року за [PERSON] було визнано право власності на виробничий будинок, а саме будівлю сільськогосподарського ангару (зерносховище) загальною площею 1761,6 м,2 визначену в технічному паспорті Великоновосілківського РБТІ під літерами А-1 і розташованої за адресою: [ADDRESS] [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, так як в рішенні суду від 23 серпня 2014 року не в повному обсязі зазначені всі необхідні відомості про об'єкт нерухомого майна, що були вказані в позовній заяві, а саме не зазначив як складові частини об*єкту ще будівлю складу загальною площею 77,7 м кв.,визначену в технічному паспорті Великоновосілківського РБТІ під літерами Б-1 та будівлю вагової загальною площею 15,6 м.кв під літерами В-1 і не виключив із списку відповідачів Старомайорську сільську раду,як неналежного відповідача. Відповідно до п.1 частини 1 статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення , якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно технічного паспорту , виготовленого КП «Великоновосілківське РБТІ» станом на 11 вересня 2014 року встановлено будівлю сільськогосподарського ангару (зерносховище), 1986 року побудови, загальною площею 1761,6 м2 ,зазначену під літерами А-1, будівлю складу загальною площею 77,7 м2 під літерами Б-1, будівлю вагової загальною площею 15,6 м2 під літерами В-1, які розташовані за адресою: [ADDRESS] з господарськими будівлями прибудовами та спорудами. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що при постановленні вищевказаного судового рішення , суд залишив питання про виключення із списку відповідача, як неналежного -Старомайорську сільську раду і не в повному обсязі зазначив необхідні відомості про об*єкт нерухомого майна на яке визнавалось право позивача, а тому вважає за необхідно заявлені вимоги позивача про постановлення додаткового рішення задовольнити, визнав за [PERSON] право власності на будівлю сільськогосподарського ангару (зерносховище) 1986 року побудови, загальною площею 1761,6 м2,, визначену в технічному паспорті Великоновосілківського РБТІ під літерами А-1, будівлю складу загальною площею 77,7 м,2, визначену в технічному паспорті Великоновосілківського РБТІ під літерами Б-1, будівлю вагової загальною площею 15,6 м2 визначену в технічному паспорті Великоновосілківського РБТІ під літерами В-1, розташованої за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Рішенням Великоолександрівськлого районного суду Херсонської області від 12 серпня 2016 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] Згідно розпорядження голови районної державної адміністрації від 09.09.2016р. № 375 [PERSON] було влаштовано до прийомної родини на базі родини позивачки [PERSON] для спільного проживання та виховання у зв»язку з позбавленням одинокої матері батьківських прав. На даний час [PERSON] [INFO] проживає в родині позивачки. Тому [PERSON] просить стягнути аліментина утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку відповідачки. В судове засідання позивачка не з»явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність у зв»язку з відрядженням, із змісту заяви вбачається, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, згодна сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному позивачкою. Вислухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідачка є матір»ю [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Ст.180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Дитина проживає з позивачкою, що підтверджує довідка Калинівської селищної ради. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка не надає допомоги на утримання дитини, що було нею підтверджено в судовому засіданні. Вона має ще 3 дітей, які проживають з батьком, але аліменти на їх утримання вона не платить, інших утриманців не має. Відповідачка є молодою працездатною особою і зобов»язана надавати матеріальну допомогу на утримання дитини незалежно від того, чи позбавлена батьківських прав - ч.2 ст.166 СК України. Позивачка просить стягувати аліменти в частці від заробітку, відповідачка не заперечувала проти розміру стягнення. Суд враховує матеріальне становище неповнолітньої дитини, платника аліментів. Позов і його розмір визнано [PERSON] і не оспорюється. З огляду на викладене, слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки її заробітку але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 03.10.2014 року задоволений позов прокурора Великописарівського району та визнано договір купівлі - продажу земельної ділянки від 09.07.2013 року між громадянином України [PERSON] та громадянином України [PERSON] площею 0,1719 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка розташована в [ADDRESS], кадастровий номер 5921255400:04:058:0397, посвідчений приватним нотаріусом Великописарівського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі № 738 - недійсним та скасовано державну реєстрацію права власності на земельну ділянку загальною площею 0,1719 га, яка розташована в [ADDRESS], кадастровий номер 5921255400:04:058:0397 за [PERSON] від 09.07.2013 року. Проте, даним судовим рішенням не вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання сторони по справі не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, так як згідно ч. 2 ст. 220 ЦПК України їх присутність не є обов'язковою. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідачів необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розміні 243, 60 гривень в рівних долях з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2014 року було частково задоволено позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до завідувача Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Малашової Г.В. та зобов'язано державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Малашову Г.В. видати дублікат договору купівлі-продажу від 11 липня 2008 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Малашовою Г.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3642. В іншій частині позову - відмовлено. Після набрання рішенням законної сили було встановлено, що судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат. У зв'язку з чим було призначено судове засідання щодо вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у справі. В судове засідання особи, які беруть участь у справі не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідач подала заяву про розгляд справи без її участі. Судом встановлено, що під час ухвалення рішення Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області від 13 лютого 2014 року не було вирішено питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 та п.6 ч.1 ст. 214 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 220 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які брали участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне ухвалити у справі додаткове рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що за подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір як за позов немайнового характеру - 114 грн. 70 коп. Згідно з ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню понесені ним судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2014 року було частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення батьківства та стягнення аліментів. Встановлено батьківство [PERSON] щодо [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу), починаючи з 12 лютого 2014 року до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позову - відмовлено. Після оголошення вступної та резолютивної частини рішення та під час складання повного тексту рішення судом встановлено, що в рішенні суду не повністю вирішено питання щодо розподілу судових витрат та у резолютивній частині рішення не зазначено, що розмір аліментів має бути не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У зв'язку з чим було призначено судове засідання щодо вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у справі. Позивач та відповідач в судовому засіданні у вирішенні даного питання покладалися на розсуд суду. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом встановлено, що під час ухвалення рішення Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області від 28 жовтня року не повністю було вирішено питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 та п.6 ч.1 ст. 214 Цивільного процесуального кодексу України, а саме не вирішено питання про розподіл судових витрат на правову допомогу, які було понесено позивачем. Судом встановлено, що позивачем було понесено витрати на правову допомогу в сумі 300 грн. (а.с.7), а тому дані витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Окрім того згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким визначити розмір аліментів з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 220 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які брали участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 3 вересня 2014 року було частково задоволено позов кредитної спілки «Союз-Дніпро» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 7462 грн. 05 коп. Після набрання рішенням законної сили було встановлено, що в резолютивній частині рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. У зв'язку з чим було призначено судове засідання щодо вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у справі. В судове засідання особи, які беруть участь у справі не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом встановлено, що під час ухвалення рішення від 3 вересня 2014 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області в мотивувальній частині рішення було вирішено питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України - судовий збір підлягав стягненню з відповідача на користь позивача, а в резолютивній частині рішення питання витрат не вирішено. Відповідно до ст. 220 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які брали участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне ухвалити у справі додаткове рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що позивачем було сплачено 243 грн. 60 коп. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved