overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 лютого 2015 року в задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про встановлення фактів постійного проживання зі спадкодавцем, відмовлено. Однак, як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи [PERSON] заявляла позовні вимоги про визнання недійсним заповіту від 14 січня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Одерій А.С.; просила визнати факт обмежень у спілкуванні з [PERSON] його дружиною [PERSON] та встановити факт сумісного [PERSON] з братом [PERSON] в період з 1995 року по 2010 рік включно. Між тим, суд при винесенні рішення по справі в резолютивній його частині не вирішив позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним заповіту від 14 січня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Одерій А.С. та визнання факту обмежень у спілкуванні з [PERSON] його дружиною [PERSON], хоча з приводу цих вимог сторони подавали докази і давали пояснення, а в мотивувальній частині судом наведено мотиви відмови в задоволенні цієї частини позовної вимоги [PERSON], зокрема, що суд вважає ці вимоги відповідно до ст.60 ЦПК України не доведеними та відмовив в задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. При розгляді питання про винесення додаткового рішення, позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не заперечували проти винесення додаткового рішення. Відповідачка [PERSON], її представник [PERSON] та третя особа - Одерій А.С. на розгляд вказаного питання не з»явилися, про час та місце його розгляду повідомлялися в установленому законом порядку, проте їх неявка відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання про винесення додаткового рішення. Згідно п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Оскільки з приводу позовних вимог [PERSON] про визнання недійсним заповіту від 14 січня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Одерій А.С. та визнання факту обмежень у спілкуванні з [PERSON] його дружиною [PERSON], судом не ухвалено рішення, хоча сторони при розгляді справи подавали докази і давали пояснення з цього приводу, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для винесення додаткового рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2013 року задоволений позов [PERSON] до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування; за [PERSON] визнане право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO], на квартиру за адресою: [ADDRESS]. 13 січня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення у справі, посилаючись на те, що державним реєстратором йому було відмовлено у державні реєстрації права власності за судовим рішенням, оскільки за змістом його резолютивної частини не зазначено необхідних відомостей, зокрема, технічних характеристик об'єкту нерухомості: загальної та жилої площі квартири. Позивач та представник відповідача, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибули з невідомих суду причин, проте за положенням ч. 3 ст. 220 ЦПК України їх неявка не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення у справі. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що прийняв рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи прийняти додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Як вбачається з копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], доданого до позову, загальна площа квартири становить 29,4 кв.м, у тому числі жила плаща - 16,8 кв.м., підсобна - 12,6 кв.м. Приймаючи до уваги, що під час розгляду справи у судовому засіданні були досліджені всі надані сторонами докази, у тому числі згаданий технічний паспорт на квартиру, однак під час ухвалення рішення технічні дані квартири зазначені не були, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, яким конкретизувати за технічними характеристиками об'єкт нерухомого майна, право власності на який визнано за позивачем [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 серпня 2013 року позовні вимоги [PERSON] до Маріупольської міської ради про визнання права власності на кооперативну квартиру в порядку спадкування були задоволені шляхом визнання за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] права власності на кооперативну квартиру [ADDRESS]. 9 липня 2014 року на адресу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя надійшла заява від [PERSON] про ухвалення додаткового рішення по вказаній справі, де заявник вказувала, що при винесенні судом рішення 15 серпня 2013 року суд не зазначив загальну та житлову площі спірної квартири, на яку визнав право власності [PERSON], тобто не вказав точне знаходження вказаного нерухового майна. До судового засідання учасники процесу не з'явились. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] про ухвалення додаткового рішення задовольнити, виходячи з наступних міркувань. За положеннями ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо, крім іншого, суд, вирішивши питання про право, не зазначив точно майно, яке підлягає передачі. На підставі переліченого суд встановив, що у рішенні Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 серпня 2013 року не були визначені технічні данні нерухового майна, щодо якого було вирішено питання про право власності. Натомість за технічним паспортом на [ADDRESS] вбачається, що загальна площа вказаної квартири становить 46,4 кв. м., а житлова площа становить 28 кв. м. відповідно. Оскільки при вирішенні позову [PERSON] суд встановив її право власності на [ADDRESS], однак не зазначив точної площі вказаної квартири, то, враховуючи положення «Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», подана [PERSON] заява про ухвалення додаткового рішення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 серпня 2013 року позовні вимоги [PERSON] до Маріупольської міської ради про визнання права власності на кооперативну квартиру в порядку спадкування були задоволені шляхом визнання за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] права власності на кооперативну квартиру [ADDRESS]. 9 липня 2014 року на адресу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя надійшла заява від [PERSON] про ухвалення додаткового рішення по вказаній справі, де заявник вказувала, що при винесенні судом рішення 15 серпня 2013 року суд не зазначив загальну та житлову площі спірної квартири, на яку визнав право власності [PERSON], тобто не вказав точне знаходження вказаного нерухового майна. До судового засідання учасники процесу не з'явились. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] про ухвалення додаткового рішення задовольнити, виходячи з наступних міркувань. За положеннями ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо, крім іншого, суд, вирішивши питання про право, не зазначив точно майно, яке підлягає передачі. На підставі переліченого суд встановив, що у рішенні Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 серпня 2013 року не були визначені технічні данні нерухового майна, щодо якого було вирішено питання про право власності. Натомість за технічним паспортом на [ADDRESS] вбачається, що загальна площа вказаної квартири становить 46,4 кв. м., а житлова площа становить 28 кв. м. відповідно. Оскільки при вирішенні позову [PERSON] суд встановив її право власності на [ADDRESS], однак не зазначив точної площі вказаної квартири, то, враховуючи положення «Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», подана [PERSON] заява про ухвалення додаткового рішення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 жовтня 2018 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Визнано за [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO], на 2/3 частини квартири [ADDRESS]. 10 грудня 2018 року до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла заява від позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення по вказаній вище справі, оскільки у рішенні суду від 18 жовтня 2018 року не було вирішене питання про розподіл судових витрат. Сторони до судового засідання не з'явились, про час та місце розгляду заяви повідомлялись своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового засідання не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, виходячи з наступного. Як зазначено вище рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 жовтня 2018 року позовні вимоги [PERSON] задоволено та визнано за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO], на 2/3 частини квартири [ADDRESS]. Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до квитанції №0.0869133364.1 від 13.10.2017 [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 640,00 гривень за подання до суду зазначеної позовної заяви. Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки питання про судові витрати не було вирішено при постановленні рішення, тому слід постановити додаткове рішення про стягнення саме з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 640,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2009 року задоволений позов [PERSON] до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самочинно реконструйоване нежиле приміщення; за [PERSON] визнане право власності на нежиле приміщення № 24 в будинку [ADDRESS]. 12 червня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою про винесення додаткового рішення у справі, посилаючись на те, у резолютивній частині рішення не зазначена площа нежилого приміщення, хоча це питання порушувалось у позовних вимогах, а в якості доказів суду був наданий технічний паспорт на приміщення та висновок будівельно-технічної експертизи. Позивач та представник відповідача, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибули з невідомих суду причин, проте за положенням ч. 3 ст. 220 ЦПК України їх неявка не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення у справі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з довідки Маріупольського бюро технічної інвентаризації (а.с. 11), нежиле приміщення № 24 по [ADDRESS], переобладнане із квартири. Загальна площа - 57,1 кв.м. Як вбачається з висновку спеціаліста № 114 будівельно-технічної експертизи від 19 грудня 2009 року (а.с. 12), самочинно переобладнане нежиле приміщення № 24 в будинку [ADDRESS], має загальну площу - 57,1 кв.м. Приймаючи до уваги, що під час розгляду справи у судовому засіданні крім інших були досліджені й згадані докази, однак під час ухвалення рішення технічні дані нежилого приміщення зазначені не були, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, яким конкретизувати за технічними характеристиками об'єкт нерухомого майна, право власності на який визнано за позивачем [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 лютого 2017 року позовні вимоги [PERSON] про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності та зняття арешту, третя особа: Лівобережний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області були задоволені, а саме визнано за [PERSON]., [INFO], ІПН [NUMBER] право власності на автомобіль марки NISSAN X TRAIL, державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію РСА 322141, тип кузова легковий, колір сірий, номер шасі (кузова) JNITANT30U0103473. Також звільнено з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції від 23 листопада 2012 року, автомобіль марки NISSAN X TRAIL, державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію РСА 322141, тип кузова легковий, колір сірий, номер шасі (кузова) JNITANT30U0103473. Судом під час розгляду справи не було вирішено питання по суті всіх позовних вимог, а саме не вирішено питання про скасування заходів розшуку автомобіля марки NISSAN X TRAIL, державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію РСА 322141, тип кузова легковий, колір сірий, номер шасі (кузова) JNITANT30U0103473. Отже, судом не розглянуто позовні\~\~вимоги щодо скасування заходів розшуку вказаного автомобіля. Позивач до судового засідання не зявився надавши заяву з проханням розглянути справу без його присутності. Відповідач до судового засідання не зявився надавши заяву з проханням розглянути справу без його присутності. Представник третьої особи до судового засідання не зявився надавши заяву з проханням розглянути справу без його присутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] про ухвалення додаткового рішення задовольнити, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до\~ст. 220 ч. 1 п. 1 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Оскільки з приводу позовної вимоги, щодо якої сторони подавали докази і давали пояснення суд не ухвалив рішення, тому приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] та винесення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 01 грудня 2015 року позовні вимоги [PERSON] Вескови до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», треті особи [PERSON], [PERSON], про стягнення матеріальної та моральної шкоди спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» матеріальну шкоду спричинену в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 28 393,64 гривень, витрати на лікування у розмірі 598,76 гривень, моральну шкоду у розмірі 29,94 гривень, а всього 29022,34 гривень. Як вбачається з рішення суду від 01.12.2015 року, в резолютивній частині рішення суд не вказав на користь кого підлягає стягненню матеріальна та моральна шкода з ПАТ «Страхова компанія «Уніка» . Сторони, будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, у судове засідання не зявилися. Згідно з положенням ч.3 ст. 220 ЦПК України суд розглянув справу за відсутністю сторін. Згідно ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі та доповнити рішення наступним чином: «Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь [PERSON] Вескови матеріальну шкоду спричинену в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 28 393,64 гривень, витрати на лікування у розмірі 598,76 гривень, моральну шкоду у розмірі 29,94 гривень, а всього 29022,34 гривень», оскільки дані вимоги були заявлені в позовній заяві позивачкою та були предметом розгляду справи та в мотивувальній частині рішення питання про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 28 393,64 гривень, витрат на лікування у розмірі 598,76 гривень та моральної шкоди у розмірі 29,94 гривень на користь [PERSON] оговорювалося та мотивувалося, однак не було вказано в резолютивній частині рішення, що саме на її на користь підлягає стягненню матеріальна та моральна шкода, спричинена в результаті ДТП.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 12 травня 2016 року позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «ММК ім. Ілліча» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодження здоров'я при виконанні трудових обов'язків, у розмірі 30000 гривень задоволено частково, стягнуто з ПАТ «ММк ім.Ілліча» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5000 гривень. З рішення суду вбачається, що судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності. Представник відповідача ПАТ «ММК ім.Ілліча», будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, проте згідно з положенням ч.3 ст. 220 ЦПК України його присутність не є обов'язковою. Згідно ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Частиною 3 статті 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягує з ПАТ «ММК ім. Ілліча» на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 16 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог фізичної особи підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди у розмірі 9000 гривень відмовлено. 06 серпня 2015 року представник відповідача [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 900,48 гривень, посилаючись на те, що рішенням суду від 16 червня 2015 року не вирішені зазначені питання. Позивач та представник позивача, будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, у судове засідання не зявилася. Відповідач та його представники у судове засідання не зявилися, від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Згідно з положенням ч.3 ст. 220 ЦПК України суд розглянув справу за відсутністю сторін та їх представників. Згідно ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз. Частиною1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі та доповнити рішення наступним чином: «стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 900,48 гривень», оскільки представником відповідача на підтвердження вимоги надана квитанція про сплату витрат за проведення експертизи у розмірі 900,48 гривень та питання про стягнення судових витрат не було вирішено при ухвалення рішення.

Outcome: approved