Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її син [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0990 га., кадастровий номер: 2623255400:01:001:0278, що розташована в [ADDRESS] . Вказана земельна ділянка належала померлому, позивачу та відповідачу [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 615275, виданого 12.11.2020 року Отинійською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області. З метою оформлення своїх прав на спадкове майно позивач звернулась до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Угриновської Ю.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з неможливістю визначити частку померлого у вказаній земельній ділянці. Тому позивач просить визначити, що померлому належало право власності на 1/3 частку вказаної земельної ділянки. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 24.03.2021 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 28). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 29.03.2021 року подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 30). Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин своїх неявок суду не повідомили, не звернулися із заявою про розгляд справи в їх відсутності, сторона відповідача [PERSON] не подала відзив на позов. В зв`язку з неявкою в судове засідання вказаних учасників фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в смт. Отинія Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 13). Згідно з даними свідоцтва про народження [NUMBER] від 30.12.1982 року [PERSON] є матір`ю померлого [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 615278 від 10.10.2012 року та списку співвласників земельної ділянки, вищезазначена земельна ділянка належить (належала) на праві спільної сумісної власності померлому, позивачу та відповідачу [PERSON] (а.с 17,18). Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 28.11.1996 року за № [NUMBER] , квартира, яка розташована на зазначеній земельній ділянці, належить на праві спільної часткової власності вказаним співвласникам, частка яких складає по 1/3 (а.с. 16). З метою оформлення спадщини за законом після смерті її сина позивач звернулася з відповідною заявою до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Угриновської Ю.М., яка рекомендувала їй звернутися до суду, у зв`язку із неможливістю встановити частку вказаної земельної ділянки, належну померлому ( а.с. 15). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ч.1 ст.355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). Згідно із ч.1 ст.368 ЦК України спільна власності двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними; розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (ч.1, ч.2 ст.369 ЦК). Відповідно до ст.361 ЦК України розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватися самостійно. Отже, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена. Згідно ч.1 та ч.2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і статті 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав вважати, що померлому належало право власності на 1/3 частку вищезазначеної земельної ділянки. На підставі наведеного, ст.ст. 346, 355, 361, 372 ЦК України, ст.ст.206, 263-265, 268, 273, 293-294, суд, -

Outcome: approved