Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] 23.03.2021 звернувся до суду з позовною заявою до Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа без самостійних вимог: [PERSON] про витребування майна. Позовні вимоги мотивує тим, що на виконанні Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби перебував виконавчий лист Кіцманського районного суду від 4 квітня 2016 року № 718/2129/15-ц, виданий Кіцманським районним судом про усунення за його рахунок перешкод ТОВ «Агропроменергосервіс» в користуванні земельною ділянкою несільськогосподарського призначення шляхом знесення самовільно зведеної будівлі столярного цеху та прибудови до нього. Відповідно до постанови № 53236605 від 13 січня 2017 року, Кіцманським районним відділом ДВС відкрито виконавче провадження, щодо примусового виконання виконавчого листа № 718/2129/15-ц. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем накладено арешт та описано належне йому майно, про що складено постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 9 березня 2017 року, 6 квітня 2017 року, та 6 вересня 2018 року. Загальна кількість описаного і арештованого майна склала 53 позиції. Описане і арештоване майно передане на зберігання третій особі у справі - [PERSON] . Зазначає, що постановою старшого державного виконавця Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Шивкеник Н.Є. про зняття арешту з майна боржника від 21 листопада 2018 року, знято арешт з нерухомого майна, яке належить йому та знаходиться на зберіганні у [PERSON] . Після чого постановою старшого державного виконавця Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Шивкеник Н.Є. про закінчення виконавчого провадження від 3 грудня 2018 року, виконавче провадження закінчено у зв`язку із фактичним повним виконання судового рішення, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання судового рішення. Вважає, що з 4 грудня 2018 року, арештоване майно підлягало поверненню йому, згідно із переліком і в кількості визначеними у постановах виконавчого провадження 54619591. Однак на неодноразові його звернення до відповідача (ДВС) про повернення майна з відповідального зберігання і передачі йому, його вимоги ігнорувалися, до сих пір майно йому не повернуто. Крім того зазначає, що постановою Чернівецького апеляційного суду від 10 грудня 2019 року у справі №718/2129/15-ц скасовано ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 вересня 2019 року в частині відмови у задоволенні його скарги на бездіяльність Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області щодо повернення та передачі описаного та арештованого майна. Його скаргу задоволено та визнано бездіяльність Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області щодо повернення та передачі мені описаного та арештованого майна постановою старшого державного виконавця Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Шивкеник Наталії Євгенівни від 9 березня 2017 року, та 6 вересня 2018 року ВП54619591, та постановою від 6 квітня 2017 року - неправомірною. Вказує на обов`язкову участь ДВС у поверненні описаного майна власнику, адже дане охоплюється поняттям інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження, згідно ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». Адже перед поверненням майна з відповідального зберігання третьої особи, державний виконавець, як сторона договору зберігання, зобов`язаний пересвідчитись, що зберігач не допустив розтрату переданого на зберігання майна, його псування, підміну, пошкодження, знищення, тощо. З посиланням на відповідні норми закону просить суд задовольнити його позовні вимоги, витребувавши від відповідача належне йому описане та арештоване майно, зобов`язати відповідача по акту передати йому майно, згідно з переліком і в кількості, визначеними у постановах виконавця. Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи. Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 березня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. (а.с.27, 30) Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19.05.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 червня 2021 року (а.с. 40) Позивач [PERSON] у судовому засіданні просив суд задовольнити вказану позовну заяву, з підстав викладених у позові. Пояснив, що ще в листопаді 2018 року він повністю виконав рішення суду про усунення за його рахунок перешкод ТОВ «Агропроменергосервіс» в користуванні земельною ділянкою, знесенні самочинно зведеного приміщення столярного цеху, а також сплатив усі витрати виконавчого провадження. В результаті 21.11.2018 року державний виконавець зняла арешт з належного йому рухомого майна, згідно списку, яке знаходилось на зберіганні в [PERSON] , та на яке в 2017 році накладено арешт та описано державним виконавцем під час примусового виконання виконавчого листа №718/2129/15-ц. В подальшому 03.12.2018 року , виконавче провадження закінчено у зв`язку із його повним виконанням. На уточнюючі запитання суду пояснив, що описане його рухоме майно, що складається із деревообробних станків, верстатів, деревини та інших цінних речей передано на зберігання [PERSON] директору ТОВ «Агропроменергосервіс» , та в даний час знаходиться на території ТОВ «Агропроменергосервіс» в м.Кіцмань. Після закінчення виконавчого провадження він неодноразово звертався до виконавчої служби з приводу повернення його власності , навіть в судовому порядку дії ДВС щодо неповернення майна визнані неправомірними, однак державний виконавець майно не повертає, ігноруючи його. Він також звертався і до [PERSON] з даною вимогою, однак отримав усну відмову. [PERSON] повідомив, що поверне майно після того, як [PERSON] оплатить витрати на зберігання його майна на території підприємства. Категорично переконаний, що саме державний виконавець арештував та передав [PERSON] на зберігання його рухоме майно в межах виконавчого провадження , а тому й відділ ДВС має відповідати за даним позовом, а не [PERSON] чи ТОВ «Агропроменергосервіс» , і повернути його власність має ДВС по акту. Представник відповідача Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився. Скерував до суду 09.06.2021 заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із запланованим проведенням виконавчих дій. При цьому підтверджуючих дану обставину документів не подав, відтак суд розцінює неявку представника в судове засідання неповажною. (а.с. 45) Третя особа без самостійних вимог: [PERSON] надіслав 19.05.2021 на адресу суду письмову заяву про розгляд даної справи у його відсутність. Крім того, у поданій ним раніше заяві від 19.04.2021 вказав на те, що майно [PERSON] передано на зберігання директору ТОВ «Агропроменергосервіс» Качуру Д.П., як представнику стягувача і зберігається у складських приміщеннях даного товариства (а.с. 29, 36). Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 09.03.2017 року старшим державним виконавцем Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Шивкеник Н.Є., при примусовому виконанні виконавчого листа №718/2129/15-ц виданого Кіцманським районним судом, винесено постанову ВП №53236605, про опис та арешт майна (коштів) боржника [PERSON] . Стягувач ТзОВ «Агропроменергосервіс». Описане і арештоване майно у кількості 22 позиції передане на зберігання - [PERSON] , під розписку. (а.с. 22-25). 06.04.2017\~року старшим\~державним виконавцем\~Кіцманського районного\~відділу державної\~виконавчої служби\~Шивкеник Н.Є.,\~при примусовому\~виконанні виконавчого\~листа №718/2129/15-ц,\~виданого Кіцманським\~районним судом,\~винесено постанову,\~ВП №53236605,\~про опис\~та арешт\~майна (коштів)\~боржника [PERSON] .\~Стягувач ТзОВ\~«Агропроменергосервіс».\~Описане і\~арештоване майно\~у кількості\~31\~позиція передане\~на зберігання\~-\~ [PERSON] ,\~під розписку (а.с. 18-21). Згідно постанови від 06.09.2018 року ВП №54619591, державним виконавцем\~Кіцманського районного\~відділу державної\~виконавчої служби\~Шивкеник Н.Є.,\~при примусовому\~виконанні постанови\~№526605\~від 16.06.2017\~року,\~описано та\~арештовано майно\~боржника [PERSON] .\~Стягувач ТзОВ\~«Агропроменергосервіс».\~Описане і\~арештоване майно\~у кількості\~50\~позицій передане\~на зберігання\~-\~ [PERSON] ,\~під розписку (а.с. 13-17). Як встановлено\~у судовому\~засіданні під\~час дослідження\~зазначених постанов\~державного виконавця,\~ [PERSON] ,\~як директор\~ТОВ «Агропроменергосервіс»\~та представник\~стягувача,\~був присутній\~кожного разу\~під час\~вчинення виконавчих\~дій.\~ [PERSON] \~ призначено\~відповідальним зберігачем\~майна та\~попередженого його\~про кримінальну\~відповідальність,\~попереджено і\~про матеріальну\~відповідальність за\~розтрату,\~відчуження,\~приховування чи\~підміну описаного\~майна із\~врученням копії\~постанов,\~що засвідченого\~його підписами\~у всіх\~випадках.\~ В подальшому постановою старшого державного виконавця Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Шивкеник Н.Є. 21 листопада 2018 року знято арешт з майна боржника, яке належить [PERSON] та знаходиться на зберіганні у [PERSON] . Боржником борг сплачено. (а.с. 12) Як вбачається із супровідного листа 21.11.2018 року за №11857 сторонам: [PERSON] , та ТОВ «Агропроенергосервіс» надіслано постанову від 21.11.2018 року про зняття арешту з майна боржника, для відома (а.с. 11) 03.12.2018 року державним виконавцем Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Шивкеник Н.Є. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №54619591 та припинено чинність арешту майна боржника і скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 9-10) 08.04.2019 року за №3777 Кіцманський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернівецькій області, надав [PERSON] письмове роз`яснення, де повідомив, що станом на 05.04.2019 року у відділ не перебуває на виконання виконавче провадження де [PERSON] виступає стягувачем, дії по примусовому виконанню виконавцем не проводяться. Рекомендовано звернутися до суду (а.с. 6) Відповідно до копії відповіді наданої 04.06.2019 року за №5713 Кіцманським районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернівецькій області, відділ повторно повідомляє про те, що ВП №53236605 завершено. (а.с. 5) Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Норми права, які застосував суд. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями частин першої та третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до статті 48 ЦПК України\~сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Статтею 175 ЦПК України\~передбачено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок. Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. Згідно частин 1, 2статті 51ЦПК України\~суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Тобто, за приписами вказаної статті, суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову-обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Такі висновки зробила Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду виклала в постанові від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18). Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача в майбутньому. Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Як встановлено вище, звертаючись до суду з позовом [PERSON] зазначив відповідачем Кіцманський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. З матеріалів справи вбачається, що\~\~предметом спору є витребування та повернення рухомого майна, що належить позивачу. Рухоме майно, згідно списку описано та арештовано держаним виконавцем в межах виконавчого провадження (09.03.2017, 06.04.2017, 06.09.2018), після чого передане на відповідальне зберігання представнику стягувача [PERSON] та продовжує зберігатись до сих пір на території ТОВ «Агропроменергосервіс». Навіть після зняття арешту з описаного майна 04.12.2018 року , весь перелік речей залишається в складських приміщенням ТОВ «Агропроменергосервіс». Даний факт підтверджується самим [PERSON] та не оспорюється позивачем. За таких обставин саме ТОВ «Агропроменергосервіс» слід було залучити в якості відповідача по справі, а не Кіцманський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Суд може встановлювати фактичні обставини справи та робити висновки щодо доведеності та обґрунтованості позову у разі залучення до справи всіх відповідачів. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Обов`язок та право визначати відповідачів, до яких пред`являється позов, покладається на позивача. Однак, жодних клопотань з цього приводу, [PERSON] не заявив і судом не вирішувалося питання про залучення до справи в якості співвідповідача\~\~ТОВ «Агропроменергосервіс» чи заміну неналежного відповідача. При цього в підготовчому судовому засіданні судом роз`яснювалось позивачу таке право, ставилось дане питання на обговорення, при цьому позивач [PERSON] наполягав на тому, що ТОВ «Агропроменергосервіс» немає жодного відношення до його майна, так як майно ВДВС передано на зберігання директору вказаного підприємства [PERSON] , який являється третьою особою без самостійних вимог у даній справі. Таким чином, немає жодних підстав залучати ТОВ «Агропроменергосервіс» у якості відповідача. Вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов задоволенню не підлягає. Разом з тим, позивач не позбавлений права звернутись до суду з позовом до належного відповідача, тому і право на судовий захист , гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не є порушеним. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed