Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приват Банк» (надалі по тексту Банк) звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №\~DNH4KP20832339 від 21.10.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 2605,19 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив, що підписана Заява разом з «Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» (надалі по тексту Умови) складають між ним та Банком договір, про що свідчить його підпис у Заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позивальник повинен надати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісію, а також інші витрати згідно умов Договору. У звязку з тим, що відповідач не здійснює погашення кредиту, відсотків за користування ним, станом на 26.08.2015 року має заборгованість перед Банком у розмірі 56\~082,03 грн. Від цієї суми заборгованості слід відняти суму у розмірі 26\~159,90 грн., яка була стягнена рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 02.08.2012 року №2?242/2012 з відповідача на користь Банку. Різниця становить 29 922,13 грн. Відповідно до п.5.3. Умов та правил надання банківських послуг, штрафи становлять: 500,00 грн. Штраф (фіксована частина) та 1496,11 грн. штраф (процентна складова). Враховуючи різницю суми заборгованості за кредитом та штрафних санкцій передбачених Договором, заборгованість відповідача перед банком становить 31918,24 грн., яку Банк і просить стягнути з відповідача на їхню користь, а також судові витрати понесені на сплату судового збору в розмірі 1218,00 грн. Банк свого представника в судове засідання не направляв, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Однак до суду надійшла від представника банку заява, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, також зазначив, що позовні вимоги підгримує в повному обсязі та не заперечує щодо винесення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалив продовжити розгляд справи у заочному порядку та винести рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. Так, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору № DNH4KP20832339 від 21.10.2006 року, для повного розрахунку за товар «Мобільний телефон 21246 NOKIA 6280 carbon black» і сплати комісії Банку, відповідач отримав строковий кредит у розмірі 2605,20 грн., на строк 12 місяців, по 19.10.2007 року включно, зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 2,09 % у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, а відповідач в свою чергу зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним в обумовлених у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам (далі по тексту Умови) строки, а також сплатити комісії зазначені в Умовах. Відповідач дав згоду, що Заява позичальника разом з Умовами та Тарифами складає між сторонами кредитно-заставий договір, що підтверджується його підписом у Заяві позивальника. Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 02.08.2012 року №2?242/2012 з відповідача на користь Банку була стягнена заборгованість до даному кредитному договору у розмірі 26\~159,90 грн. Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Так, п.5.1. Умов,при порушенні позичальником покладених на нього зобовязань передбачених п.п. 3.2.2., 3.2.3. Умов, Банк має право нараховувати, а позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. У відповідності до частини першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Відповідно до п.5.3. Умов, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязується сплатити штраф у розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості. У звязку з тим, що відповідач не здійснює погашення кредиту, відсотків за користування ним, згідно розрахунку заборгованості станом на 26.08.2015 року має заборгованість перед Банком у розмірі 56\~082,03 грн. Від цієї суми заборгованості слід відняти суму у розмірі 26\~159,90 грн., яка стягнута рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області №2-242/2012 від 02.08.2012 року з відповідача на користь Банку. Різниця становить 29922,13 грн. Банк також просив стягнути штрафи передбачені п.5.3. Умов, що складають з: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 1496,11 грн. штраф (процентна складова), що в сукупності становить 1996,11 грн. Враховуючи в сукупності різницю заборгованості та суму штрафів, заборгованість відповідача перед Банком, згідно розрахунку заборгованості, станом на 26.05.2015 рік, яка підлягає стягненню, становить 31 918,24 грн. За таких обставин, враховуючи, що на час розгляду справи заборгованість перед Банком відповідачем не погашена, суд приходить до висновку, що він належним чином не виконав взяті на себе зобовязання по кредитному договору, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, зі стягненням з відповідача у відповідності до положень ст.88 ЦПК України понесених та документально підтверджених позивачем судових витрат. На підставі ст.ст.526, 530, 612, 634 1050, 1054, 1055 ЦК України та

Outcome: approved