Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: 16 листопада 2018 року, [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що сторони з 01 липня 2008 року по 13 серпня 2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. За час перебування у шлюбі у колишнього подружжя народився син [PERSON],[INFO], який наразі проживає з позивачем. Відповідач самоусунулась від участі у вихованні дитини і утриманні малолітнього сина. Позивачем не вживалися заходи досудового врегулювання спору. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з відповідним позовом в якому просив стягнути з [PERSON] аліменти на його користь на утримання малолітнього сина в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, до досягнення сином повноліття. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 29.11.2018 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відзиву на позовну заяву від [PERSON] до суду не надійшло, хоча про відкриття провадження вона була повідомлена шляхом надсилання судових документів в порядку п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з датою отримання 08.12.2018 року. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 29.11.2018 року позовна заява прийнята до розгляду з відкриттям провадження. Встановлені судом обставини: Судом встановлено, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 13.08.2018 року, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8). [PERSON] та [PERSON] є рідними батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження [PERSON] від 18.08.2008 року, серії І-СР №075928 (а.с.9). З письмових заяв [PERSON] та [PERSON] від 29.08.2018 року, засвідчених в установленому законом порядку, вбачається, що малолітній [PERSON],[INFO], дійсно проживає в [INFO], разом з батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні (а.с.10-11). Згідно довідки виконкому Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 23.08.2018 року, [PERSON] зареєстрований та проживає в [INFO] і має такий склад сімї: [PERSON] Іванівна- дружина, [PERSON] син, [PERSON] та [PERSON] члени сімї (а.с.12). Отже в судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від даного шлюбу колишнє подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO] Малолітня дитина наразі проживає з батьком та перебуває на його утриманні. Норми права, що підлягають застосуванню: Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. У відповідності до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3\~ст. 181 СК України\~- за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. ч. 1 ст. 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. (ч. 1 ст. 183 СК України). Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Враховуючи, що малолітній [PERSON] проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні, а відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дитини, суд приходить до висновку, що мати також повинна приймати участь в утриманні дитини, в тому числі і шляхом надання матеріальної допомоги. Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази, які спростовують факт перебування малолітнього сина на утриманні позивача. \~\~\~\~ Судові витрати: Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, від сплати якого звільнений позивач, в розмірі 704,80 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved