Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. ПАТ «Львівобленерго» (позивач) подало до суду позов до [PERSON] , [PERSON] (відповідачі), в якому просить стягнути з відповідачів на його користь 13\~664,06 грн заподіяних збитків, внаслідок порушення ПКЕЕН, та судовий збір в сумі 229,40 грн. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що у Жидачівському районі електричних мереж ПАТ «Львівобленерго» за адресою: [ADDRESS] зареєстрований побутовий абонент [PERSON] , особовий рахунок якого [NUMBER] . 30.10.2013 за вказаною адресою було зафіксовано порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 №1357, а саме: «самовільне підключення електроустановки до електричної мережі, що не є власністю електропостачальника поза засобом обліку електричної енергії: змонтовано розгалуження електропроводки від вводу в будинок на горищі для перекидання її до кімнати житлового будинку», що підтверджено актом №04144 від 30.10.2013. Згідно з рішенням засідання комісії Жидачівського РЕМ по розгляду актів про порушення ПКЕЕН відповідачі завдали ПАТ «Львівобленерго» протиправними діями збитки у розмірі 13\~664,06 грн та добровільно відшкодувати завдані ПАТ «Львівобленерго» збитки відмовляються. Відповідачка [PERSON] подала до суду заперечення (а.с.172-174), в обґрунтування якого покликаючись на те, що вимоги позивача стосуються будинковолодіння за адресою [ADDRESS] , зареєстрованого за побутовим абонентом [PERSON] , який помер в 2008 році. Після його смерті і до часу перевірки 30.10.2013 ні вона, ні ніхто з членів сім`ї у цьому будинку не проживав, так як з 2009 року в судах розглядалися справи щодо власності на будинковолодіння. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.02.2015, яке залишено в силі апеляційним судом Львівської області і Вищим спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, право власності на будинковолодіння визнано за [PERSON] . Тільки у 2015 році відповідачка [PERSON] набула права власності на будинковолодіння згідно рішення суду. За час розгляду справи в судах ніхто будинковолодінням не користувався, будинок знаходився під охороною охоронної фірми, а відтак і завдати шкоди ПАТ «Львівобленерго» вона не могла. У 2015 році згідно Договору купівлі-продажу будинковолодіння по [ADDRESS] було продано. У протоколі засідання комісії від 26.11.2013 року зазначається [PERSON] , який до цього помешкання жодного відношення не має, крім перебування з відповідачами в родинних стосунках, що не може свідчити про його причетність до порушення ПКЕЕН в зазначеному будинку, про які він заперечив на засіданні. Акт про порушення від 30.10.2013, Акт обстеження електроустановок від 30.10.2013, акт обстеження електроустановки споживача [PERSON] від 30.10.2013, Схема електроустановки споживача [PERSON] , який здійснив порушення ПКЕЕН від 30.10.2013, Протокол засідання комісії Жидачівського РЕМ від 26.11.2013, де зазначено споживачем [PERSON] і додаток до протоколу №04144 від 26.11.2013 розрахунок обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, слід вважати неналежними доказами по справі. Позивачем не доведено порушення ПКЕЕН. У поданих матеріалах відсутні докази факту самого порушення і викрадання відповідачами електроенергії в будинку [ADDRESS] . Ні вона, ні [PERSON] , ні [PERSON] не укладали договору на постачання електроенергії з ПАТ «Львівобленерго» в особі Жидачівського району електричних мереж. Зазначений в актах перевірки, як споживач, [PERSON] , також такого договору на час перевірки не укладав. Відповідачка [PERSON] подала до суду заперечення (а.с.175-176,191-192), в обґрунтування якого покликаючись на те, що після смерті у 2008 році зареєстрованого за адресою [ADDRESS] побутового абонента [PERSON] (власника будинковолодіння) по даний час ніхто у ньому не проживав, так як з 2009 року в судах розглядалися справи щодо власності на будинковолодіння родичів померлого. Передбачаючи можливі непорозуміння в родині після його смерті, її дід [PERSON] подарував їй будинок [ADDRESS] і земельні ділянки при цьому будинковолодінні. [PERSON] вона прийняла, але жодного дня при житті діда і після його смерті в будинку не проживала. Тільки у 2015 році відповідачка [PERSON] набула права власності на будинковолодіння згідно рішення суду. За час розгляду справи в судах ніхто будинковолодінням не користувався, будинок знаходився під охороною охоронної фірми, а відтак і завдати шкоди ПАТ «Львівобленерго» в особі Жидачівського району електричних мереж вона не могла. У 2015 році [PERSON] відповідно до Договору купівлі-продажу продала зазначене будинковолодіння [PERSON] . Їй не було відомо і не могло бути відомо про порушення ПКЕЕН в цьому помешканні, а позивач таких доказів не надав. Позивачем не доведено порушення ПКЕЕН. У поданих матеріалах відсутні докази факту самого порушення і викрадання нею електроенергії в будинку [ADDRESS] . Вона з 2003-2004 була де-юре власницею будинковолодіння по [ADDRESS] до рішення суду про визнання договорів дарування недійсними. Ні вона, ні [PERSON] , ні [PERSON] не укладали договору на постачання електроенергії з ПАТ «Львівобленерго» в особі Жидачівського району електричних мереж. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у позові обставини, та просить суд його задовольнити. Представник відповідачів позов не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечив, суду пояснив, що у 2015 році було визначено [PERSON] власником житлового будинку [ADDRESS] . Однак відповідачі у цьому будинку з 2008 року не проживали. Комісія виявила у будинку порушення. У будинку крім охорони ніхто не проживав. Факту розкрадання не доведено як і не доведено, що поза лічильником знаходилися електроприлади. За споживання електроенергії сплачуються суми у повному обсязі. Заяви, клопотання учасників справи. Представником позивача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.185), заяву про відкладення розгляду справи (а.с.188), клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (а.с.203). Представником відповідачів подано заяву про виправлення помилки і вважати подане до суду 25.08.2020 заперечення на позов відзивом на позов (а.с.177), клопотання про залишення позову без розгляду у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача (а.с.189). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 10.08.2020 прийнято цивільну справу до розгляду та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.165-166). Ухвалою підготовчого засідання від 25.01.2021 відкладено підготовче засідання (а.с.193). Ухвалою підготовчого засідання від 13.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.197-198). Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 09.12.2002 між [PERSON] та ВАТ «Львівобленерго» укладено договір №1-1804 про користування електричною енергією, за яким енергопостачальних взяв на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах, а споживач зобов`язався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у терміни, передбачені цим договором (а.с.114-115). Відповідно до договору дарування житлового будинку від 09.11.2004, зареєстрованого в реєстрі за №508, [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] (а.с.144). Згідно з договором дарування земельної ділянки від 17.03.2005, зареєстрованого в реєстрі за №270, [PERSON] подарував [PERSON] земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] (а.с.145). Право приватної власності на житловий будинок по [ADDRESS] зареєстроване 17.11.2004 за [PERSON] на підставі договору дарування (реєстраційний номер 508) (а.с.147). Укладеним між [PERSON] та ФОП [PERSON] 20.08.2013 договором про надання охоронних послуг встановлено прийняття під охорону об`єкта за адресою: [ADDRESS] . Охорона здійснюється цілодобовими постами (а.с.63-65). Згідно з актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), які містять лише підпис ФОП [PERSON] , виконавцем проведено охоронні послуги, починаючи з серпня 2013 року по липень 2014 року (а.с.67-78). Відповідно до Акту обстеження електроустановок споживача від 30.10.2013 (особовий рахунок [NUMBER] ), за адресою: [ADDRESS] виявлено наявність дооблікового розриву, розгалуження, перемикача, а саме: розрив на стриху ввідного кабелю розгалуження АПВ. Зобов`язано замінити ввідний кабель від опори до ел.лічильника в термін до 11.11.2013, про що ознайомлено [PERSON] (а.с.7). Актом про порушення №04144 від 30.10.2013 зафіксовано виявлення 30.10.2013 у [ADDRESS] порушення Правил користування\~електричною енергією для населення, шляхом самовільного підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю електропостачальника поза засобами обліку електричної енергії, а саме: змонтовано розгалуження електропроводки від вводу в будинок на горищі для перекидання її до кімнати житлового будинку. Акт складено у присутності [PERSON] (а.с.4). Згідно з протоколом від 26.11.2013, комісією розглянуто акт про порушення Привил користування електричною енергією для населення №04144 від 30.10.2013, за участю представника споживача [PERSON] та встановлено, що споживачем за адресою [ADDRESS] допущено порушення пп. 42, 48 ПКЕЕН, споживач до виявленого порушення причетний, тому комісією прийнято рішення визначити обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН на підставі пп. 37, 42, 48, 53 ПКЕЕН за Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією. Нарахування провести відповідно до п. 3.3. Методики. Сума до сплати 13\~664,06 грн, яка повинна бути оплачена до 05.12.2013. У зауваженнях зазначено, що [PERSON] не погоджується з даним порушенням, оскільки не доказано факту крадіжки електроенергії (а.с.5). Відповідно до розрахунку та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, всього нараховано до сплати 13\~664,06 грн (а.с.6). Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.02.2015, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11.06.2015 та ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.10.2015, зокрема, визнано недійсними договір дарування житлового будинку від 09.11.2004 та договір дарування земельної ділянки від 17.03.2005. Визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок і господарські будівлі по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] (а.с.41-50). Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 20.04.2016, [PERSON] продала житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані у [ADDRESS] [PERSON] (а.с.79-81). Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.04.2016, [PERSON] продала земельну ділянку площею 0,1165, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 4621510100:01:032:0003, що розташована у м. Жидачів Львівської області, [PERSON] (а.с.82-83). Зміст спірних\~правовідносин. Спірні правовідносини\~між сторонами\~виникли у\~зв`язку з\~виявленням у\~житловому будинку(по\~ [ADDRESS] )\~порушення Правил\~користування електричною\~енергією для населення, внаслідок чого позивачу заподіяно збитки. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України «Про електроенергетику» (далі Закон №575/97-ВР) та Правил користування\~електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН), які діяли на час виникнення спірних правовідносин. Так, статтею 13 Конституції України та частини 4 статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Приписами частини 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується сплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно з вимогами статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (частини 1-3 статті 22 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина 2 статті 1166 ЦК України). За змістом положень статті 26 Закону №575/97-ВР та пункту 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та зазначених правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. Cпоживач електричної енергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та ПКЕЕН. Відповідно до частин 1 статті 27 Закону №575/97-ВР правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Положенням частини другої статті 27 Закону №575/97-ВР та пунктів 48, 53 ПКЕЕН передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадення електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, а також за пошкодження приладу обліку. Згідно з положеннями пункту 37 ПКЕЕН енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Порядок складання актів та їх розгляд передбачений пунктом 53 ПКЕЕН, згідно із яким у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення ПКЕЕН розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення зазначених правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії. Рішення комісії з розгляду актів оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення ПКЕЕН. У разі причетності споживача до порушення зазначених правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти зазначених правил та Методики. У разі відмови споживача від сплати вартості не облікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Підпунктом 6 пункту 3.1. глави 3 Методики передбачено, що самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника, є порушенням ПКЕЕН, за яке передбачена відповідальність. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 09.12.2002 між [PERSON] та ВАТ «Львівобленерго» (на даний час ПрАТ «Львівобленерго») укладено договір про користування електричною енергією, згідно з яким [PERSON] став споживачем послуг енергопостачальника. 09.11.2004 [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] . [PERSON] зареєструвала право приватної власності на цей будинок 17.11.2004. Представниками енергопостачальника (ПАТ «Львівобленерго») 30.10.2013 проведено обстеження електроустановок у житловому будинку по [ADDRESS] щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку, за наслідками якої встановлено порушення ПКЕЕН шляхом самовільного підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю електропостачальника поза засобами обліку електричної енергії, а саме: змонтовано розгалуження електропроводки від вводу в будинок на горищі для перекидання її до кімнати житлового будинку. За наслідками обстеження складено акт про порушення №04144 від 30.10.2013, з яким ознайомлено відповідача [PERSON] . На підставі вказаного акта здійснено нарахування вартості електричної енергії, яка не була облікована, на загальну суму 13\~664,06 грн, яку відповідачі добровільно не сплатили. Надаючи оцінку аргументам сторін суд зазначає таке. Суд зауважує, що правомірність проведення представниками позивача обстеження житлового будинку по [ADDRESS] відповідачами не заперечувалася. Більше того, таке проводилося у відповідності до приписів закону. Обстеження проводилося у присутності [PERSON] , яка впустила представників позивача у будинок, про що ствердили сторони у судовому засіданні. Під час обстеження цього будинку встановлено факт порушення Правил користування електричною енергією для населення, які діяли на час обстеження, що зафіксовано у відповідному акті. В акті відсутній підпис [PERSON] , однак дана обставина не породжує його дефектність та недійсність, оскільки в акті зроблена відмітка про відмову особи ( [PERSON] ) від підпису і акт підписаний чотирма представниками енергопостачальника, а відтак такий є дійсним в розумінні закону. Аргументи представника відповідачів про те, що під час обстеження не було виявлено жодного електроприлада, підключеного позаобліково, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні належними та допустимим доказами і не спростовують факту порушення ПКЕЕН, виявленого у житловому будинку по [ADDRESS] та зафіксованого в належний спосіб. Висновок комісії за наслідок розгляду акта про порушення №04144 від 30.10.2013 про допущення порушення пунктів 42, 48 ПКЕЕН за адресою: [ADDRESS] , на переконання суду, є обґрунтованим, ґрунтується на належних документах та приписах закону. Обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН, розраховані за Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, та сумнівів у свої правильності не викликають. Представником відповідача не наводилися аргументи на спростування правильності проведення зазначеного розрахунку. Таким чином, з огляду на викладене, у суду відсутні підстави сумніватися у обґрунтованості нарахованої загальної суми збитків в розмірі 13\~664,06 грн. Аргументи відповідачів про недоведеність позивачем факту порушення ПКЕЕН у житловому будинку по [ADDRESS] , неналежність як доказів акту про порушення від 30.10.2013, акту обстеження електроустановок від 30.10.2013, протоколу засідання комісії від 26.11.2013, додатку до протоколу №04144 від 26.11.2013, не укладання відповідачами договору з позивачем на постачання електроенергії суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки такі не підтверджені жодними фактичними даними (доказами) та спростовуються безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами, які є належними та допустимими. Суд звертає увагу на приписи частини 4 статті 319 ЦК України, відповідно до яких власність зобов`язує та положення статті 322 ЦК України, якими встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Суд зазначає, що частина 2 статті 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Судом беззаперечно встановлено, що 09.11.2004 [PERSON] вчинено правочин на користь [PERSON] (укладено договір купівлі-продажу житлового будинку), згідно з яким їй подаровано житловий будинок по [ADDRESS] . Право приватної власності [PERSON] зареєстровано 17.11.2004. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.02.2015, яке набрало законної сили 11.06.2015, право власності на зазначений житловий будинок визнано за [PERSON] . Таким чином, станом на 30.10.2013 (час проведення обстеження) власником житлового будинку по [ADDRESS] була [PERSON] і саме вона несе повну відповідальність за належне їй майно (у тому числі і за порушення, які пов`язані з цим майном). Аргументи відповідачки [PERSON] та її представника про непроживання у зазначеному житловому будинку на час виявлення порушення ПКЕЕН не мають значення для справи, оскільки непроживання власника у належному йому будинку не звільняє його від обов`язку утримувати його та не допускати порушень прав інших осіб, пов`язаних з цим нерухомим майном. [PERSON] набула право власності на житловий будинок по [ADDRESS] за рішенням суду 11.06.2015, тобто після виявлення порушень ПКЕЕН у цьому будинку, відтак вона не несе відповідальності за борги, у тому числі і порушення, які мали місце до набуття нею права власності на зазначене нерухоме майно. Будь-яких фактичних даних, які б свідчили про те, що [PERSON] була зареєстрована у житловому будинку по [ADDRESS] на час виявлення порушень ПКЕЕН чи користувалася послугами позивача у цьому будинку в цей час суду не надано і судом не здобуто, відтак аргументи позивача з приводу відповідальності [PERSON] за виявлені порушення ПКЕЕН у вказаному будинку суд вважає необґрунтованими. Більше того, такі аргументи, за відсутності належних та допустимих доказів на їх підтвердження, є припущеннями, на яких не може ґрунтуватися доказування. Отже, з огляду на викладене, суд зазначає, що [PERSON] , будучи власником житлового будинку по [ADDRESS] станом на 30.10.2013, не спростовано належними та допустимими доказами факту виявленого у цьому будинку порушення ПКЕЕН, як і не спростовано факту заподіяння шкоди позивачу внаслідок такого порушення, тому суд доходить переконання про наявність вини [PERSON] в заподіянні шкоди позивачу ПрАТ «Львівобленерго». Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] на користь ПрАТ «Львівобленерго» відшкодування за завдані збитки внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення у сумі 13\~664 грн 06 коп, а в задоволенні позовних вимог ПрАТ «Львівобленерго» до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення, слід відмовити. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 229,40 грн підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача у повному обсязі. На підставі статей 11, 13, 22, 317, 319, 1166 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial