Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25.05.2020 року частково задоволено позов ТзОВ «Порше Мобіліті» до [PERSON] та стягнуто з відповідача на користь позивача 3 % річних за період з 13.07.2017 року по 13.08.2019 року в сумі 27565,11 грн. (двадцять сім тис. п`ятсот шістдесят п`ять грн. 11 коп.) за невиконання грошового зобов`язання з повернення заборгованості за кредитним договором №50012311 від 01.08.2014 року; в задоволенні решти вимог відмовлено; стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 461 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з відмітки на поштовому конверті, 01.06.2020 року представник позивача - адвокат Іванюк В.І. направив до суду заяву в якій просив ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати понесені у зв`язку з розглядом справи в сумі 17421,18 грн. з яких витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921, 18 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн., а також витрати пов`язані з вчиненням дій необхідних для підготовки справи до розгляду в сумі 500 грн. В обґрунтування вказаної заяви посилався на те що, зазначивши у позовній заяві попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, позивач фактично заявив про розподіл судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України та надав відповідні докази. Зокрема, на підставі заявки про надання послуг №53 від 16.08.2019 року АО «КПД Консалтинг» взяло на себе зобов`язання представляти інтереси позивача в суді першої інстанції по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до [PERSON] про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання, а позивач зобов`язувався оплатити так послуги адвокатського об`єднання в сумі 15000 грн. в тому числі ПДВ в розмірі 2500 грн. Факт виконання позивачем своїх зобов`язань за вказаною заявкою та оплати юридичних послуг підтверджується випискою по рахунку за 27.08.2019 року. Також на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу посилався на детальний опис робіт (надання послуг) пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу від час розгляду справи та враховуючи ціну позову у даному спорі, вважає що витрати на правову допомогу є співмірними з розміром позовних вимог та складністю справи. Крім того, вказував на те, що в ході судового розгляду даної справи позивачем було направлено поштою ряд заяв по суті справи та клопотань з процесуальних питань, у зв`язку з чим позивач поніс орієнтовний розмір судових витрат на суму 500 грн., підтвердженням чого є відповідні клопотання та докази їх направлення по пошті, які наявні в матеріалах справи. В судове засідання сторони та їх представники не з`явились, хоча повідомлялись судом про час та місце розгляду клопотання про ухвалення додаткового рішення про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Від представника відповідача до суду надійшла заява про проведення судового засідання без її участі, заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору вирішено у рішенні суду по суті спору, а решту заявлених витрат вважає недоведеними належними і допустимими доказами, а сплачений позивачем ПДВ при оплаті витрат на правову допомогу не відноситься до судових витрат. Враховуючи наявні у справі докази, вимоги ст. 270 ЦПК України та письмові пояснення представника відповідача у клопотанні про розгляд справи без її участі, суд приходить до висновку про можливість вирішення даного клопотання без участі учасників процесу, оскільки їх неявка не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення. За змістом ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Згідно ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до поданого позивачем попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, позивач очікував понести витрати у зв`язку з розглядом справи у вигляді судового збору, витрат на правову допомогу в розмірі 15000 грн. та 500 грн. на поштові відправлення. Крім того, у тексті позовної заяви представник позивача зазначив, що остаточний розрахунок судових витрат та докази їх понесення будуть подані за результатами розгляду справи в порядку визначеному ст. 141 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Так, в порядку вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 25.05.2020 року з відповідача на користь позивача стягнено понесенні останнім судові витрати у вигляді сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 461 грн., у зв`язку з чим відповідні вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судового збору задоволенню не підлягають. У відповідності до вимог ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. ЄСПЛ у рішенні від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим, а у рішенні від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» звернув увагу на те, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Дослідивши матеріали справи в сукупності із наданими представником позивача доказами, а саме: копією договору про надання юридичних послуг від 10.04.2018 року, укладеного між АО «КПД Консалтинг» та ТзОВ «Порше Мобіліті», копією заявки на надання юридичних послуг №53 від 16.08.2019 року до вказаного вище договору про надання юридичних послуг від 10.04.2018 року, якою обумовлено вартість представництва інтересів ТзОВ «Порше Мобіліті» в суді першої інстанції в сумі 15000 грн. в тому числі 2500 грн. ПДВ, а всього на суму 15000 грн. (п. 4.1), копією платіжного доручення, копією виписки за 27.08.2019 року по банківському рахунку в АТ «Укрсиббанк», актом №1 про надані послуги до Заявки на надання юридичних послуг №53 від 16.08.2019 року, детального опису робіт (наданих послуг), пов`язаних з витратами на професійну правову допомогу під час розгляду даного спору, суд приходить до висновку, що позивач дійсно поніс витрати на правову допомогу в сумі 15000 грн., розмір яких є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціною позову та складністю справи. За змістом п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до [PERSON] про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання задоволено частково, витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі, який буду пропорційним до розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 3600 грн. Документально підтвердженими витратами на відправку поштової кореспонденції є фіскальні чеки на суму 104 грн. (а/с 57, 60, 77 зворот, 192) та з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, такі процесуальні витрати позивача підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме на суму 24,96 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved