Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач 30.10.2013 року отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв'язку із неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 19.07.2017 року загальна сума заборгованості по кредиту становить 13344 грн. 69 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача на його користь, а також судові витрати по справі в розмірі 1600 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Останній подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримав в повному обсязі, просив його задоволити та стягнути судові витрати по справі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи, та ухвалив розглядати справу заочно, про що представник позивача в поданій ним заяві не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, з огляду на таке. Згідно ч.1 ст.626, ст.627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Судом встановлено, що 30.10.2013 року відповідач [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», уклавши кредитний договір б/н, та отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, що визначено п.п.2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, що додані позивачем до позовної заяви. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Як встановлено судом, сторони визначили, що заява позичальника [PERSON] разом з Пам'яткою клієнта, «Умови та Правила надання банківських послуг» та «Тарифи банку» складають укладений між ними договір про надання банківських послуг. Подавши ПАТ КБ «Приватбанк» анкету-заяву позичальника від 30.10.2013 року, відповідач приєднався до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені у стандартних формах «Умовах та правилах надання банківських послуг» і «Тарифах банку», які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови кредитного договору. При цьому, відповідач [PERSON] своїм підписом підтвердив, що він ознайомився та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування, які були надані на ознайомлення в письмовому вигляді. Відповідно до п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же строк. Банк нараховує проценти за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6. «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України,за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено обовязок Клієнта погашати заборгованість по Кредиту, процентам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п.2.1.1.12.8 вказаних Умов банк стягує комісію за обслуговування у відповідності з Тарифами/Памяткою Клієнта/Довідкою про умови кредитування, Тарифами Банка, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13. Сплата комісії здійснюється відповідно до п. 2.1.1.3.3. Умов та правил надання банківських послуг. Свої зобов'язання відповідно до умов підписаного кредитного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» виконало в повному обсязі, а саме надало [PERSON] кредит у розмірі та на умовах, встановлених вищезгаданим договором. Проте, останній в порушення вищевказаних пунктів «Умов та правил надання банківських послуг», належним чином не виконував взяті на себе зобовязання, а саме не вносив платежі на погашення кредиту, не сплачував нараховані проценти за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 19.07.2017 року. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч.2 ст.1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, укладеним сторонами 30.10.2013 року, станом на 19.07.2017 року [PERSON] має заборгованість в сумі 13344 грн. 69 коп., що складається з: 1978 грн. 99 коп. заборгованість по кредиту, 592 грн. 00 коп. - заборгованості по відсотках за користування кредитом, 9662 грн. 02 коп. заборгованості за пенею; а також відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина) та 611 грн. 65 коп. штраф (процентна складова). Розрахунок є належним доказом розміру заборгованості, що виникла в зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором, оскільки відповідачем такий розрахунок не оспорений, хоча останній мав таку можливість. Враховуючи те, що відповідачем допущено порушення умов кредитного договору та вищевказаних норм законодавства, на час розгляду справи заборгованість не погашена, суд вважає за необхідне позов задоволити та провести стягнення вказаної заборгованості зі стягненням судового збору в порядку ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі ст.ст.526, 530, 599, 626, 627, 634, 638, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст.12,13, 81, 133,141, 265, 280-289 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved