Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що остання 05.08.2010 року стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» та отримала кредитну картку «Універсальна». 27.08.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку «Універсальна» на престижну кредитну картку «Gold», відповідно до тарифів якої [PERSON] встановлено кредитний ліміт на дану платіжну картку у розмірі 15000 грн. зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв'язку із неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 31.03.2015 року загальна сума заборгованості по кредиту [PERSON] становить - 25940 грн. 33 коп., яка складається з 15309 грн. 03 коп. - заборгованості за кредитом, 8319 грн. 86 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 600 грн. - заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1211 грн. 44 коп. -штраф (процентна складова). Оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 25940 грн. 33 коп. за кредитним договором від 05.08.2010 року та судові витрати по справі в сумі 259 грн. 40 коп. Представник позивача Лукянчук О.А. у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у ньому. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою про вручення судової повістки. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність не подала. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Проте, направив до суду письмову заяву, у якій просив розгляд справи відкласти у зв'язку з відрядженням в цей день в господарський суд в м.Київ. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, представником відповідача [PERSON] 04.08.2015 року подано до суду заяву, в якій вказує на те, що відповідач [PERSON] та він проти позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» заперечують в повному обсязі та вважають їх незаконними і необґрунтованими, просять справу 05.08.2015 року слухати у їх відсутність. При цьому, цього ж дня подають до суду клопотання про витребування доказів та заяву про призначення судової почеркознавчої експертизи. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 05.08.2015 року задоволено клопотання про витребування письмових доказів. В той же час суд не мав можливості вирішити клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, оскільки в судові засідання, призначені на 29.09.2015 року, 13.10.2015 року, 27.10.2015 року ні відповідач [PERSON], ні її представник [PERSON] не з'являлись, будучи при цьому належним чином повідомлені, матеріалів (зразків) для проведення експертизи заявленого ними виду не надали. Представником відповідача [PERSON] щоразу направлялись заяви про відкладення розгляду справи, при цьому не додаючи належних доказів поважності відсутності у судовому засіданні, як то судові повістки про виклик у інші судові засідання в інші суду, копії наказу про перебування у щорічній відпустці тощо. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 27.10.2015 року у задоволені клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи відмовлено. Відповідно до ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Встановлення строку розгляду цивільних справ є однією з процесуальних гарантій своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ (ст. 1 ЦПК України). Крім того, ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Враховуючи вищевикладене та те, що позовна заява подана до суду 13.05.2015 року, заочне рішення від 10.06.2015 року скасоване судом за заявою відповідача 10.07.2015 року, із часу призначення її до судового розгляду з 23.07.2015 року, відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] чотири рази до суду не з'явились, заперечуючи при цьому проти позовних вимог, суд розцінює дії останніх як не бажання скористатись своїм правом взяти участь у судових засіданнях, передбаченим ст. 27 ЦПК України, представник позивача Лукянчук О.А. наполягав на проведенні судового розгляду у відсутність відповідача та її представника, оскільки вказував, що останні навмисно затягують строки розгляду вказаної справи, та з метою не порушення розумних строків розгляду вказаної справ, суд ухвалив провести судовий розгляд у відсутності відповідача [PERSON] та її представника [PERSON] на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Згідно ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Судом встановлено, що 05 серпня 2010 року відповідач [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», уклавши кредитний договір б/н та отримавши кредитну картку «Універсальна», що підтверджується наданим представником позивача фото з зображенням відповідача [PERSON] з кредитною карткою «Універсальна», зробленим працівником ПАТ КБ «ПриватБанк» для ідентифікації клієнта. 27.08.2013 р. відповідачу переоформлено кредитну картку «Універсальна» на престижну кредитну картку «Gold», відповідно до Тарифів якої остання отримала кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Факт отримання відповідачем [PERSON] кредитної картки «Універсальна Gold», підтверджується наданим представником позивача фото з зображенням відповідача [PERSON] з кредитною карткою «Універсальна Gold», зробленим працівником ПАТ КБ «ПриватБанк» для ідентифікації клієнта та витягом-скріншот з програмного комплексу ПАТ КБ «ПриватБанк». Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, що визначено п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг, що додані позивачем до позовної заяви. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Як встановлено в суді, сторони визначили, що заява позичальника [PERSON], Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифи складають укладений між ними кредитний договір. Подавши ПАТ КБ «Приватбанк» анкету-заяву позичальника від 05 серпня 2010 р., оригінал якої оглядався в судовому засіданні, відповідач [PERSON] приєдналася до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені у стандартних формах - Умовах та правилах надання банківських послуг і Тарифах банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді та викладені на сайті позивача - www.privatbank.ua. Сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови кредитного договору. При цьому, відповідач [PERSON] своїм підписом підтвердила, що вона ознайомилася та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування та зобов'язується виконувати Умови та правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку - www.privatbank.ua. Крім того, посилання відповідача [PERSON] та її представника [PERSON] на те, що відповідачем не отримувалась ніяка картка та не підписувались ніякі документи спростовується, крім того, заявою про зміну персональних даних клієнта ПАТ КБ «ПриватБанк» датованою 05.09.2013 року, в якій міститься підпис відповідача [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Свої зобов'язання відповідно до умов підписаного кредитного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» виконало в повному обсязі, а саме: надало [PERSON] кредит у розмірі та на умовах, встановлених вищезгаданим договором. Відповідач же [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання, а саме не вносила платежі на погашення кредиту, не сплачувала нараховані відсотки за користування кредитом, востаннє погашала заборгованість за кредитним договором 29.09.2014 року, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 31.03.2015 року, наданим позивачем. Сторони домовились, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від ціни позову (п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг). Статті 526, 530 ЦК України передбачають, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, укладеним сторонами 05.08.2010 року, станом на 31.03.2015 року [PERSON] має заборгованість в сумі 25940 грн. 33 коп., що складається з: 15309,03 грн. - заборгованості за кредитом, 8319,86 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 600 грн. заборгованості за пенею та комісією., а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована ціна), 1211,44 грн. - штраф (процентна складова). Враховуючи те, що відповідачем допущено порушення умов кредитного договору та вищевказаних норм законодавства, ні відповідачем [PERSON], ні її представником [PERSON] не надано суду жодних доказів на спростування отримання відповідачем будь-якої картки у ПАТ КБ «ПриватБанк» та підписання нею у зв'язку із цим відповідних документів, натомість позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження своїх позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 25940 грн. 33 коп. Крім того, відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України, згідно яких стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд здійснює розподіл судових витрат, за яким з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати в сумі 259 грн. 40 коп.

Outcome: approved