Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивач) подав до суду позовну заяву до Гніздичівської територіальної громади в особі Гніздичівської селищної ради Стрийського району Львівської області (відповідач), в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить: визнати за ним право власності на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] загальною площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий №4621585600:13:001:1151 в порядку спадкування за правом представлення відповідно до частини 3 статті 1266 ЦК України; визнати за ним право власності на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] загальною площею 0,0065 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий №4621585600:13:001:1005, в порядку спадкування за правом представлення, відповідно до частини 3 статті 1266 ЦК України. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 18.10.2016 за ним визнано право власності на квартиру [ADDRESS] та право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 67,3 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м. розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Успадкувавши житловий будинок він звернувся до Облазницької сільської ради з питанням надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку площею 0,2565 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, однак йому було відмовлено, оскільки вона вже надана у приватну власність рішенням Облазницької сільської ради №2 від 27.02.1996 [PERSON] . При зверненні до Дрогобицького міськрайонного суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно [PERSON] , йому не було відомо про існування Державного акту на земельну ділянку, тому при зверненні до суду не заявляв такої позовної вимоги. У поданому поясненні (а.с.50-53) позивач зазначив, що він є племінником спадкодавця [PERSON] . Його батько був рідним братом [PERSON] та спадкоємцем другої черги, однак помер [INFO] , а спадкодавець [PERSON] помер [INFO] . Отже на момент відкриття спадщини спадкоємця вже не було в живих, а тому він являється спадкоємцем за правом представлення. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують повністю та просять його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заяви та клопотання учасників справи. Позивач подав клопотання про заміну відповідача (а.с.37), заяву про розгляд підготовчого засідання за його відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.56), клопотання про долучення доказів (а.с.59-60), заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.73). Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.49). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 06.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.27-28). Ухвалою від 14.01.2021 відкладено підготовче засідання (а.с.32). Ухвалою підготовчого засідання від 29.03.2021 залучено до участі у справі правонаступника відповідача та відкладено підготовче засідання (а.с.45-46). Ухвалою підготовчого засідання від 27.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.57-58). Ухвалою судового засідання від 16.06.2021 судом постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.74). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до Скороченого витягу зі свідоцтва про народження, посвідченого приватним нотаріусом 10.08.2016, [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.63). Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 13.07.2016 встановлено, що [PERSON] народився [INFO] і його батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с.66). [PERSON] та [PERSON] одружилися [INFO] . Після одруження дружині змінено прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження від 10.09.1957 (а.с.69). Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження від 24.01.1965 (а.с.61). Згідно з довідкою Державного архіву Львівської області від 29.03.2005, в документах обласного архіву значиться, що родина у складі: голова родини - [PERSON] , 1892р, члени родини: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у 1945 році були переселені у Тернопільську область з с. Арламів Перемишлянського повіту Польща (а.с.65) . Відповідно до свідоцтва про смерть від 18.12.2008 та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 10.03.2016, [PERSON] помер [INFO] у м. Жидачів Львівської області, а [PERSON] помер [INFO] у м. Дрогобич Львівської області (а.с.10, 55). Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.10.2016 визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка сталася [INFO] . Визнано за [PERSON] право власності на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами , загальною площею 67,3 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м., що розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка сталася [INFO] (а.с.8-9). Згідно з довідкою Облазницької сільської ради від 11.07.2017 №154, [PERSON] повідомлено, що Облазницька сільська рада не може передати йому у приватну власність земельну ділянку площею 0,2565, яка розташована у [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку тому, що ця земельна ділянка вже надана в приватну власність рішенням Облазницької сільської ради №2 від 27.02.1996 (.а.с.11). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №1222, виданого 08.07.1997 та витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,2565 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Облазницької сільської ради та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 і ОПГ 0,0065. Державний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1 (а.с.12, 20, 21). Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.11.2019, власником земельної ділянки кадастровий номер 4621585600:13:001:1151 площею 0,2500 на праві приватної власності, передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд є [PERSON] на підставі Державного акту від 08.07.1997 ЛВ 1222 (а.с.13-15). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.11.2019, власником земельної ділянки кадастровий номер 4621585600:13:001:1005 площею 0,0065 на праві приватної власності, передану для ведення особистого селянського господарства є [PERSON] на підставі Державного акту від 08.07.1997 ЛВ 1222 (а.с.16-18). Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.01.2017 встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.19). Постановою від 27.10.2020 приватний нотаріус Жидачівського нотаріального округу відмовила у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.27). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за правом представлення і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). Згідно з приписами статті 1258 спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України). Відповідно до частини 3 статті 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Приписами частин 1 та 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час смерті належало право власності на земельну ділянку площею 0,2500 гектари в межах згідно з планом, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та на земельну ділянку площею 0,0065 гектари в межах згідно з планом, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Облазницької сільської ради відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ №1222 від 08.07.1997. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробив. Після його смерті [INFO] відкрилася спадщина, до якої входили належні йому права та обов`язки, які не припинилися внаслідок його смерті (у тому числі право власності на зазначені земельні ділянки). Спадкування відбувається за законом за правилами, встановленими ЦК України. Спадкоємці 1-5 черги відсутні. Водночас, позивач [PERSON] має право на спадкування після смерті [PERSON] за правом представлення в силу приписів частини 3 статті 1266 ЦК України, оскільки його батько є рідним братом [PERSON] та помер швидше за нього, а саме: [INFO]. Будучи живим його батько входив би до другої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] . Суд зауважує, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.10.2016, яке набрало законної сили, визнано за [PERSON] право власності на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , а відтак встановлено обставину прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] . Таким чином, суд зазначає, що позивач має обґрунтоване право на спадкування за правом представлення після смерті дядька [PERSON] , однак позбавлений можливості юридично оформити право власності на спадкове майно (земельні ділянки) у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса, через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1262, 1266, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved