Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03 квітня 2014 року задоволено вказаний позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу; розірвано шлюб, що був зареєстрований сторонами 21.11.2008 року за актовим записом №1691 відділом реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим; прізвище позивачки змінено на дошлюбне - «[PERSON]». У вересні 2014 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м.Києва із заявою про винесення додаткового рішення у вказаній цивільній справі. У заяві позивач посилалася на те, що її син, [PERSON], [INFO], фактично проживає разом з нею. Судом при винесенні рішення 03 квітня 2014 року не було вирішено питання про місце проживання дитини. Просила суд, визначити місце проживання сина [PERSON], [INFO] разом з нею. Також просила стягнути з [PERSON] судові витрати. В судовому засіданні [PERSON] заяву про винесення додаткового рішення підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, крім того, від відповідача надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутність і про те, що він не заперечує проти задоволення даного позову, за умови надання позитивного висновку службою у справах дітей щодо доцільності визначення місця проживання з матір'ю їх спільного із позивачкою сина - [PERSON] [INFO]. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Святошинскої РДА у м.Києві заяву підтримав і надав суду Висновок Служби від 20.08.2014 року № 107-4885/40 про доцільність визначення місця проживання [PERSON], [INFO], з матір'ю, позивачкою у справі. Відповідно до п. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом встановлено, що 3 квітня 2014 року Святошинським районним судом міста Києва у цивільні справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу винесено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено. Шлюб розірвано, а після розірвання шлюбу позивачу змінено прізвище на «[PERSON]». Крім того, під час розгляду справи, судом не було вирішено питання про місце проживання сина [PERSON], [INFO] та розподіл судових витрат. Членами комісії з питань захисту прав дитини 07.08.2014 року Святошинської РДА в м. Києві було розглянуто питання про визначення місця проживання [PERSON], [INFO] та рекомендовано проживання разом з матір'ю, [PERSON]. Відповідно до частини 2 статті 6 Сімейного кодексу України малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років Згідно з частиною 1 статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частиною 1 статті 161 Сімейного Кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні спорів між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них залишається дитина, виходячи із встановленої рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, рішення повинно відповідати інтересам неповнолітніх. Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність заперечень батька дитини - [PERSON] проти визначення місця проживання дитини, [PERSON], [INFO], із матір'ю - [PERSON], із врахуванням інтересів дитини, суд вважає за необхідне позовні вимоги у цій частині задовольнити. На підставі зазначеного,

Outcome: approved