Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Вимоги позивача обґрунтовані тим, що 25.02.2019 в чергову частину Ковельського ВП ГУНП у Волинській області надійшло повідомлення про те, що в [ADDRESS] , особи здійснюють незаконну вирубку деревини. 25.02.2019 року слідчим СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області складено протокол огляду місця події та виявлено два зрізані дерева. В ході перевірки та опитування [PERSON] встановлено, що остання зрізала одне дерево породи дуб та одне дерево породи липа, оскільки мала намір використати деревину для ремонту будинку. [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.153 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. Штраф [PERSON] сплатила, постанову не оскаржувала. Державною екологічною інспекцією у Волинській області було здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок знищення одного дерева породи дуб та одного дерева породи липа на придорожній території в с. Стеблі Ковельського району, за яким загальна сума збитків становить 6600 грн. З посиланням на норми ст.ст.68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», позивач просив стягнути з відповідача шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в сумі 6600 грн. та судові витрати у справі. Заперечення відповідача. Відповідач визнала, що вона дійсно зрізала дерева, однак, вони зростали на земельній ділянці, якою вона користується в порядку спадкування після смерті батьків. Її сім`я складається з п`яти осіб, чоловік помер, залишилось четверо дітей, двоє з яких неповнолітні. Єдиним доходом сім`ї є пенсія на дітей у зв`язку з втратою годувальника, яка складає 2795 грн. Сплата суми позову поставить її сім`ю у вкрай важке становище. Просить звільнити її від відшкодування шкоди або зменшити її розмір. Мотивувальна частина рішення. З постанови про накладення адміністративного стягнення від 10 квітня 2019 року вбачається, що [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.153 КУпАП за те, що нею в с. Стеблі Ковельського району Волинської області було здійснено незаконну порубку одного дерева породи дуб та одного дерева породи липа. За вчинення вказаного правопорушення [PERSON] піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 170 гривень. Відповідач визнала обставини, зазначені у вказаній постанові, постанову не оскаржувала, штраф сплатила. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що дерева зростали на земельній ділянці, якою вона користується в порядку спадкування після смерті батьків. Відповідно до довідки Колодяжненської сільської ради № 161 від 20.01.2020 року, відповідач не має у приватній власності земельної ділянки у с. Стеблі Ковельського району. Відповідач не довела, що вона має право на земельну ділянку, на якій росли зрізані нею дерева. Відповідач не довела, що вона законно зрізала дерева, відповідно до встановленого порядку. Таким чином, незаконно зрізавши дерева, відповідач порушила законодавство про охорону навколишнього природного середовища і завдала цим збитків. Обчислений відповідно до додатку № 1 до Постанови КМУ від 08.04.1999 року № 559 розмір вказаних збитків складає 6600 грн., що підтверджено наданими позивачем відомостями. Відповідач вказаний розмір збитків не заперечила. Статтею 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначені економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачено відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ч.4 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Врегульовані зазначеними нормами наслідки порушення вимог природоохоронного законодавства у вигляді обов`язку винної особи відшкодувати заподіяні збитки відповідають загальним положенням ЦК України, які визначають поняття та порядок відшкодування збитків. У цьому випадку спірні правовідносини щодо відшкодування збитків, заподіяних порушенням природоохоронного законодавства, кваліфікуються як відносини із відшкодування позадоговірної шкоди. Статтею 1166 ЦК України встановлені загальні підстави відшкодування шкоди у позадоговірних (деліктних) зобов`язаннях та передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідач просить, з огляду на її скрутне матеріальне становище, звільнити її від відшкодування шкоди або зменшити розмір шкоди. Однак, відповідно до ч.1 ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Раніше, до внесення змін Законом України від 02.12.2010 року № 2756-VI, згадана частина ст.69 мала таку редакцію: «Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.» Таким чином, законодавець, змінивши редакцію частини 1 статті 69, повністю виключив можливість зменшення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Тому, до цих відносин частина 4 статті 1193 ЦК України, яка передбачає можливість зменшення розміру відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, не може бути застосована. Збитки слід відшкодовувати у повному обсязі. Матеріальне становище відповідача може бути враховане лише у процесі виконання судового рішення (ст.435 ЦПК, відстрочення і розстрочення виконання).

Outcome: approved