Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. АТ КБ «Приватбанк» (позивач) подало до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 12.04.2016 у розмірі 22\~639,36 грн та судові витрати в розмірі 1\~921,00 грн. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 12.04.2016 [PERSON] отримав кредит у розмірі 9\~274,54 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом та станом на 09.06.2019 має заборгованість у сумі 22\~639,36 грн, з яких: 8\~500,92 грн заборгованість за кредитом, 2\~687,66 грн заборгованість по процентами за користування кредитом, 10\~401,05 грн заборгованість за пенею та комісією, 1\~049,73 штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди. Відповідач не скористався правом на подання відзиву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає повністю. Заяви та клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано: заявку про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (а.с.39); клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.40); клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та незаперечення проти заочного розгляду справи (а.с.41); клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи (а.с.52); клопотання про огляд веб-сайту (а.с.53). Відповідачем подано заяву про відкладення розгляду справи, заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову (а.с.80, 88). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 17.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.47-48). Ухвалами судового засідання від 01.02.2021 та від 23.04.2021 відкладено розгляд справи (а.с.81, 84). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/1281/19 відповідача [PERSON] (а.с.86). Ухвалою судового засідання від 15.06.2021 судом постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та відмовлено у задоволенні клопотання про огляд веб-сайту (а.с.89-90). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] 27.11.2013 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у зв`язку з чим отримав кредитний ліміт на кредитну карту. [PERSON] погодився з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.5). 12.04.2016 між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. В угоді, зокрема, передбачено зменшення розміру заборгованості, що виникла в період з часу надання кредиту, (пункт 1.1.1.); суму заборгованості по договору з дати підписання Генеральної угоди (пункт 1.1.2.); дату остаточного погашення заборгованості по договору (пункт 1.1.3.); штрафні санкції (пункт 1.3.3., 2.2., 2.8.); порядок надання кредиту Банком, встановлені проценти в місяць на суму остатку заборгованості по кредиту у вказаних в заявах, умовах і правилах строки, порядок погашення заборгованості за Кредитом, дату останнього погашення заборгованості (пункт 2.1). (а.с.6). Наявний в матеріалах справи Витяг з Умов та правил надання банківських послуг містить: визначення понять, права та обов`язки сторін, умови обслуговування кредитних карток, порядок погашення кредиту, відповідальність сторін, штрафні санкції (а.с.7-30,62-75). Згідно з наданим АТ КБ «Приватбанк» розрахунком, заборгованість [PERSON] перед банком станом на 09.06.2019 становить 22\~639,36 грн, з яких: 8\~500,92 грн заборгованість за кредитом, 2\~687,66 грн заборгованість по процентами, 10\~401,05 грн нарахована комісія, 1\~049,73 штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди (а.с.4) З виписки АТ КБ «Приватбанк» по рахунках [PERSON] вбачається, що він частково погашав наявну заборгованість (а.с.54-55). Згідно з довідок АТ КБ «Приватбанк», кредитний ліміт [PERSON] не змінювався. 17.12.2015 йому надана кредитна картка терміном дії до 12/19, 12.03.2020 до 02/24 (а.с.57). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( [PERSON] ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (АТ КБ «Приватбанк») за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України) Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 1 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Приписами статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідач [PERSON] підписав 27.11.2013 анкету-заяву, надану йому ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк»), тим самим погодившись в цілому з Умовами та Правилами надання банківських послуг і приєднавшись до них, у зв`язку з чим між ним та позивачем виникли договірні відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов`язків. У подальшому [PERSON] 12.04.2016 уклав з АТ КБ «Приватбанк» Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, в якій сторонами передбачено умови та порядок сплати процентів за користування кредитними коштами, а також пені та штрафів за порушення умов цієї угоди. На переконання суду, проставлений позичальником [PERSON] підпис у Генеральній угоді переконливо свідчить про належне і повне його поінформування про ці умови. Однак, відповідач, будучи обізнаним про необхідність погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами у разі настання відповідних умов і про встановлення відповідальності у вигляді пені та штрафів за порушення зобов`язання, належним чином взяті на себе обов`язки за кредитним договором не виконував, чим допустив заборгованість перед позивачем. Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування. Крім цього, суд зауважує, що відповідач позов визнав повністю, про що подав відповідну заяву. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 12.04.2016 у сумі 22\~639,36 грн. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 1\~921,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі статей 11, 207, 526, 549, 598, 599, 611, 626, 628, 633, 634, 638, 1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved