Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство (ПАТ) «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 2958,68 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.06.2008 р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та відповідачем був укладений договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0042006359БН/2008-06, згідно з яким [PERSON] було надано кредит в розмірі 1700 грн. під 25 процентів річних з кінцевим терміном повернення заборгованості 31.05.2010 р. Відповідно до пунктів 2.5, 5.2.3, 5.2.4 Кредитного договору відповідач зобовязувався повертати частки кредиту в порядку, визначеному режимом погашення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом. Згідно п.5.2.11 Договору кредиту у разі звільнення позичальника з роботи у ТзОВ «Українська побутова техніка» йому припиняється видача кредиту, нові виплати не проводяться, а позичальник зобовязується протягом трьох робочих днів з дати звільнення погасити заборгованість по кредиту та процентах за користування ним, після такого погашення позичальником заборгованості за цим договором договір припиняє свою дію. Відповідачем зобовязання по кредитному договору не були виконані, рішенням Городенківського районного суду від 10.06.2011 року по справі № 2-127/11 позов АТ «Укрексімбанк» задоволено та вирішено стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 1995,80 грн. Всупереч нормам цивільного законодавства (ст.ст. 526,530 ЦК України) та умовам кредитного договору, відповідач свої зобовязання перед позивачем щодо повернення кредиту та процентів за користування кредитом не виконав. Станом на 28.02.2017р. за [PERSON] рахується заборгованість по договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0042006359БН/2008-06 від 02.06.2008р., а саме нарахованих і несплачених відсотках в розмірі 2958,68 грн. Покликаючись на ст.ст.526,530,541,543,553,554,1048,1050,1054 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 2958,68 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився. Подав клопотання про розгляд справи в його відсутності та за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 цієї статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частина перша статті 1055 ЦК України визначає, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Судом встановлено, що згідно договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0042006359БН/2008-06, укладеного 02.06.2008 р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON], останньому було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням карток, з лімітом не більше 1700,00 грн. під 25 процентів річних на строк до 31 травня 2010 року включно та з режимом погашення кредиту, визначеному п.2.5 даного Договору. Відповідно до пункту 2.5 Договору кредит підлягає поверненню позичальником щомісяця, не пізніше останнього робочого дня місяця, рівними частинами протягом останніх 6 місяців строку дії договору. Щомісячна сума до повернення обчислюється як сума кредиту, поділена на кількість місяців повернення, заокруглена до одиниці, окрім суми, яка погашається в остаточну дату повернення кредиту і обчислюється як різниця між лімітом кредитної лінії та раніше погашеною сумою кредиту. Відповідач зобовязувався повертати частки кредиту, в порядку, визначеному договором та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом. Згідно п.5.2.11 Договору кредиту у разі звільнення позичальника з роботи у ТзОВ «Українська побутова техніка» йому припиняється видача кредиту, нові виплати не проводяться, а позичальник зобовязується протягом трьох робочих днів з дати звільнення погасити заборгованість по кредиту та процентах за користування ним, після повного погашення заборгованості договір припиняє свою дію. Відповідач, як позичальник, не виконав умов договору щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом у строки, визначені графіком. Рішенням Городенківського районного суду від 10 червня 2011 року по справі №2-127/11 позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» 1995,8 грн. боргу, відсотків за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0042006359БН/2008-06 від 02.06.2008 р. та 171 грн. судових витрат. За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до п.3.7 Договору кредиту проценти за користування кредитом нараховуються щомісяця в останній робочий день місяця та/або в дату остаточного повернення кредиту. Проценти нараховуються з дня видачі кредиту по останній робочий день місяця або дату, яка передує даті повернення кредиту (включно). Згідно п.5.2.4 Кредитного договору, позичальник зобовязується сплачувати нараховані проценти за користування кредитом щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані та в дату остаточного повернення кредиту в порядку договірного списання на умовах цього договору, для чого забезпечувати залишок коштів на картковому рахунку у необхідному обсязі. Відповідно до розрахунку безнадійної заборгованості позичальника [PERSON] по кредитному договору № 0042006359БН/2008-06 від 02.06.2008 р. розмір заборгованості по прострочених нарахованих відсотках станом на 09.03.2017р. становить 2958,68 грн. Відповідно до вимог зазначених норм матеріального права та пунктів 3.7, 5.2.4 кредитного договору кредитодавець має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені до остаточного виконання вказаного судового рішення. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, суд приходить до висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитодавця права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21.09.2016 р. і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх судів України. Приймаючи до уваги положення ч. 4 ст. 267 ЦКУ, якою визначено, що сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові, а також те, що відповідач в судове засідання не зявився повторно, до суду не подавав заяви про застосування строку позовної давності, суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення вимог позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 525,526,527, 530, 611,612, 631,1054, ЦК України,

Outcome: approved