Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 11 липня 2013 року, яке набрало законної сили, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. Ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частки його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 червня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття. 11.06.2015 року відповідач у справі [PERSON] подав заяву про перегляд зазначеного рішення суду у звязку з нововиявленими обставинами. В обґрунтування вимог заяви зазначає, що після набрання рішенням законної сили рішенням Луцького міськрайонного суду від 11.07.2015 року, зясувалося, що він не є батьком дитини [PERSON], [INFO]. З цих підстав рішенням Луцького міськрайонного суду від 20.03.2015 року з актового запису про її народження було виключено запис про нього як про батька. Вважає такі обставини істотними, повязаними з обставинами справи, а тому просить скасувати судове рішення у справі від 11 липня 2013 року та виконавчий лист виданий на підставі рішення. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] вимоги заяви підтримала. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] вимоги заяви про перегляд рішення суду в звязку з ново виявленими обставинами визнали. Одночасно позивач подала суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просила припинити стягнення аліментів на доньку [PERSON], стягнути з відповідача аліменти на дочку [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно. Представник відповідача [PERSON], порадившись в перерві з відповідачем, змінені позовні вимоги визнала. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява про перегляд рішення суду в даній справі у звязку з нововиявленими обставинами є підставною і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 11 липня 2013 року, яке набрало законної сили, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. Ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частки його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 червня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалюючи дане рішення, суд виходив з того, що відповідач [PERSON]О.є батьком обох дітей і відповідно до ст.80 СК України зобовязаний їх утримувати. Такий висновок зроблений судом на підставі наданих позивачем доказів, зокрема свідоцтв про народження дітей. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 20.03.2015 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства було встановлено, що заявник не є батьком дитини [PERSON], [INFO], і відомості про його батьківство з актового запису про народження дитини були виключені. На час винесення судового рішення у справі про стягнення аліментів на утримання дітей факти, встановлені судовим рішенням від 20.03.2015 про оспорювання батьківства, суду не були відомі. Нововиявленими обставинами можуть бути ті обставини, які в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Вирішуючи питання про скасування судового рішення в звязку з нововиявленими обставинами із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного звязку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий звязок, а факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи. Тобто, для перегляду рішення в звязку з нововиявленими обставинами необхідно, щоб такі обставини впливали на юридичну оцінку фактів, на підставі якої ухвалено оскаржуване рішення (Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4). Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що необхідно звернути увагу судів на те, що відповідно до ст..140 СК України стягнення за рішенням суду з особи, записаної батьком або матірю, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про них як батька або матері з актового запису про народження цієї дитини. Задоволення судом зазначених вимог може бути підставою для перегляду рішення про стягнення аліментів у звязку з нововиявленими обставинами. Суд вважає, що рішення Луцького міськрайонного суду від 20.03.2015 року, яким виключено відомості про батьківство заявника відносно дитини [PERSON], [INFO], впливає на юридичну оцінку фактів, на підставі яких було ухвалено рішення Луцького міськрайонного суду від 11.07.2013 року про стягнення аліментів, і спростовує встановлені зазначеним рішенням обставини, бо предмет доказування у справах про стягнення аліментів на утримання дитини повязаний саме з батьківством дитини. Отже, зазначену обставину за змістом Закону можна вважати нововиявленою. Так як відомості про батьківство заявника щодо дитини [PERSON], [INFO] рішенням суду від 20.03.2015 виключено, з врахуванням зменшення позивачем позовних вимог, при ухваленні нового рішення підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення аліментів лише в користь однієї дитини [PERSON], [INFO]. Заначений в змінених позовних вимогах розмір аліментів відповідачем не оспорюється, а тому, аліменти слід стягувати в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 червня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Вимога заявника про скасування виконавчого листа не підлягає розгляду в порядку цивільного законодавства. Разом з тим, скасовуючи рішення суду та ухвалюючи нове рішення про стягнення з відповідача аліментів лише на одну дитину, з метою безперервності виконавчого провадження, суд використовує права надані ст. 217 ЦПК України, щодо встановлення порядку виконання рішення суду, і вважає, що в рішенні слід вказати на те, що дане рішення є підставою для припинення стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], а з моменту набрання цим рішенням законної сили, аліменти у встановленому розмірі продовжують стягуватися на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO].

Outcome: approved