Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Своїм позовом до суду позивач просив визнати за ним право на земельну частку (пай) на території Вільшанської сільської ради площею 2,82 умовних кадастрових га. Вказав, що 18 серпня 2007 року в с. Вільшанка, Крижопільського району Вінницької області помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому на час смерті майно і позивач є спадкоємцем першої черги за законом на майно спадкодавця, інших спадкоємців немає. В липні 2015 року, при переоформленні договорів оренди жителі с. Вільшанки повідомили його про те, що на померлого батька його товаришем, жителем с. Вільшанки [PERSON] Лаврентієм Олексійовичем, який проживав одиноко, і ним опікувався батько позивача, має бути складений заповіт. Встановлено, що Вільшанською сільською радою такий заповіт не складався, тому позивач звернувся до Крижопільської державної нотаріальної контори із проханням перевірити наявність такого заповіту. Позивачу було видано ксерокопію заповіту і повідомлено, що заповіт не змінено і не скасовано. Відповідно до тексту заповіту посвідченого державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріально контори 15 вересня 1987 року [PERSON] заповів [PERSON] усе належне йому на день смерті майно. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Крижопільському районі [PERSON] належить земельна частка (пай) на території Вільшанської сільської ради, площею 2,82 умовних кадастрових гектара, право на яку посвідчено сертифікатом серії ВН № 0093083. Оригінал сертифікату не зберігся, тому позивачем було подано об'яву про його втрату. Про те, що на користь батька було складено заповіт, йому не було відомо, тому батько спадщину не оформляв. Про наявність такого заповіту, як наведено вище, позивачу стало відомо тільки в липні 2015 року. Для оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Крижопільського району. Однак оформити нотаріально своє право на спадщину після смерті батька він не може в звязку з тим, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) було втрачено, про що в Крижопільській районній газеті «Сільські новини» № 61 (9976) від 14.08.2015 року опубліковано оголошення про його недійсність, тому нотаріусом йому було рекомендовано вирішувати дане питання в судовому порядку, про що нотаріусом була видана довідка № 404/01-16 від 20.08.2015 року. Таким чином він була змушений звернутись до суду із даним позовом, оскільки інакшим чином не може реалізувати свої законні права та інтереси. Позивач в своїй заяві до суду просив позов задовольнити, справу розглянути в його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, але надіслав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, так як він не заперечує проти задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права чи свободи інших осіб, а тому приймається судом. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню як такий, що доведений свідоцтвом про смерть, довідками сільської ради, витягом Держгеокадастру у Крижопільському районі, заповітом, свідоцтвом про народження, актовим записом про смерть, довідкою Крижопільської ДНК, довідкою приватного нотаріуса, оголошенням в районній газеті, обґрунтований ст.ст. 328, 1216-1218, 1220-1223, 1234, 1262, 1268, 1270, 1277 ЦК України. Судом встановлено, що 18 серпня 2007 року в с. Вільшанка, Крижопільського району Вінницької області помер батько позивача [PERSON]. Із актового запису про смерть № 3052 від 19.11.1999 року виданого Вінницьким відділом РАГС вбачається, що 18.11.1999 року в с. Вільшанка, Крижопільського району помер [PERSON]. 15.09.1987 року в смт. Крижопіль, Вінницької області державним нотаріусом [PERSON] було посвідчено заповіт [PERSON], який заповів все належне йому майно батькові позивача [PERSON]. Заповіт на день смерті не змінено і не скасовано. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Крижопільському районі [PERSON] належить земельна частка (пай) на території Вільшанської сільської ради, площею 2,82 умовних кадастрових гектара, право на яку посвідчено сертифікатом серії ВН № 0093083. Про те, що на користь батька було складено заповіт, йому не було відомо, тому батько позивача спадщину не оформляв. Про наявність заповіту позивачу стало відомо тільки в липні 2015 року. Однак через відсутність правовстановлюючих документів позивач не має можливості нотаріально оформити спадщину. Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. В ч. 3 ст.1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявить про відмову від неї. Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Outcome: approved