Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 27.07.2021 [PERSON] (далі - позивачка) звернулася із позовною заявою і просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) на її користь аліменти: 1) на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову і до повноліття дитини; 2) аліменти у розмірі 3000 грн. на її утримання, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Також просить стягнути понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 04.12.2020 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, є батьками [PERSON] , [INFO] . Вона разом з дитиною проживає за адресою: [ADDRESS] , перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Джерел доходу окрім соціальних виплат не має. Відповідач працевлаштований, має постійний дохід у розмірі близько 16000 грн., має можливість надавати допомогу на утримання дружини та дитини, інших утриманців не має. До шлюбу відповідач придбав квартиру за адресою: [ADDRESS] , де проводить ремонтні роботи за сімейні кошти, але не має наміру зареєструвати там її та їх дитину. Відповідач [PERSON] надав відзив, згідно якого позов визнав частково. Визнав вимогу про стягнення з нього аліментів на утримання доньки у заявленому розмірі. Вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини вважає необґрунтованою і такою, що задоволенню не підлягає. Зазначив, що проживає зі своїми батьками, його батько пенсіонер за віком та перебуває на частковому його утриманні. Позивачем не наведено обґрунтування на визначення розміру аліментів на її утримання, який перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік». За відомостями Державного реєстру прав на нерухоме майно за ним право власності на нерухоме майно не зареєстровано. У стягнені витрат на правничу допомогу у сумі 2000 грн. просив відмовити, оскільки вони документально не підтверджені. У відповіді на відзив позивачка [PERSON] зазначила, що відповідач після народження дитини прийняв одноосібне рішення про її проживання разом з дитиною поза межами території, де проживає він. Зазначає, що на його думку витрати на її утримання під час перебування у декретній відпустці повинні нести її батьки. З 12.06.2021 відповідач не бере участі у вихованні та утриманні їх спільної доньки, утриманні родини, участі в оплаті житла і комунальних послуг. 3000 грн. є 1/5 частини доходів чоловіка, іншу частину доходів він привласнює, не утримуючи їх з дитиною, навмисно проживає з батьками, щоб не витрачати кошти на оплату житла та комунальних послуг. У судове засідання сторони не прибули, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Заяви, клопотання. 16.08.2021 надійшов відзив на позовну заяву. 21.09.2021 відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності. 22.09.2021 надійшла відповідь на відзив. 29.09.2021 від позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 02.08.2021 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 21.09.2021 через неявку позивачки розгляд справи відкладено на 29.09.2021. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 04.12.2020 перебувають у шлюбі, є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 10). Позивачка [PERSON] разом з малолітньою донькою проживає за адресою: [ADDRESS] , що не оспорюється відповідачем. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Положеннями статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд, на підставі частини 1 статті 182 СК України враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (частина 3 статті 182 СК України). [PERSON] позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнав. Беручи до уваги, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] та на нього покладено однаковий з [PERSON] обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову 27 липня 2021 року. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходить з наступного. Відповідно до частин 2, 4 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (частина 1 статті 79 СК України). Судом установлено і не спростовано відповідачем, що позивачка [PERSON] проживає з дитиною - [PERSON] , [INFO] , тому має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дочкою трьох років. Відповідно до частин 1 - 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обґрунтування позову в частині стягнення аліментів на своє утримання позивач зазначає про щомісячний дохід відповідача у розмірі 16000 грн., у запереченнях на відзив посилається на те, що 3000 грн. становить 1/5 від доходу відповідача. Належних доказів на підтвердження доходу відповідача, позивач не надала. У свою чергу відповідач не надав доказів на спростування цієї обставини, а лише послався на перевищення заявленого розміру аліментів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного Законом. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає дитина. Батько відповідача - [PERSON] є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням (а.с. 25), разом з тим належних доказів на підтвердження того, що батько перебуває на частковому утриманні відповідача суду [PERSON] не надано. Доводи позивачки про можливість відповідача надавати матеріальну допомогу у зв`язку з набуття останнім у власність нерухомого майна суд вважає необґрунтованими, адже відповідна інформація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня (а.с. 26). Відтак, позивачка не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач з урахування стягнутих цих рішенням аліментів на утримання дитини може надавати їй матеріальну допомогу у розмірі 3000 грн. щомісячно. Оскільки позивачка [PERSON] проживає з дитиною - [PERSON] , [INFO] та має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у розмірі 2400 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову 27 липня 2021. Визначений розмір аліментів на утримання дружини у сумі 2400 грн. на місяць узгоджується з прожитковим мінімумом для працездатних осіб, визначеним статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік». Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати. Позивачі - у справах про стягнення аліментів відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового. На підставі частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. за кожну вимогу, а всього - 1816 грн. Позивач просить стягнути з відповідача понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. На підтвердження цих витрат до позовної заяви долучено акт приймання - передачі наданих послуг за Договором про надання послуг № 57 від 14.07.2021 року. Суд не може взяти до уваги цей акт, оскільки він не містить підписів осіб замовника та виконавця, а також позивачкою суду не надано сам Договір про надання послуг № 57 від 14.07.2021 року. Відтак, суд не розподіляяє витрати на правничу допомогу у справі. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial