Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник позивача [PERSON] - адвокат Загарія О.Д., подав 16.03.2021 до Кіцманського районного суду Чернівецької області позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що позивачка із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.04.2007 року, який розірвано заочним рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.10.2020 року. Від цього шлюбу в колишнього подружжя народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З липня 2015 року й по цей час позивачка разом із дітьми постійно проживають за кордоном в місті Ліворно, Республіка Італія. Діти навчаються у школі ( [PERSON] в 5 класі, а [PERSON] в 3 класі), повністю знаходяться на її утриманні та вихованні. З часу перебування дітей з їх матір`ю за кордоном відповідач відвідував дітей декілька разів, однак вже орієнтовно два роки жодним чином їм матеріально не допомагає, не цікавиться їхнім життям та розвитком. Оскільки [PERSON] добровільно не виконує свій батьківський обов`язок щодо утримання дітей, позивачка змушена звернутись із позов про стягнення аліментів в примусовому порядку. Позивачці невідомо чи відповідач офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, а тому просить стягувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, просить стягувати з [PERSON] аліменти по 3000 грн. щомісячно на одну дитину до досягнення ними повноліття, оскільки останній являється здоровим, матеріально забезпечений, на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків не має, а тому в змозі їх сплачувати. Відповідачем [PERSON] 25.03.2021 подано відзив на позовну заяву, у якому він просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково. Вказуючи на те, що він не спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 3000 гривень на кожну дитину. В нього немає постійного місця роботи та стабільного заробітку, так як працює по найму, підприємницькою діяльністю він не займається, та немає на праві власності житлового будинку чи земельної ділянки. На даний час він проживає у будинку своїх батьків. Крім того, позивачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували його матеріальне становище. З посиланням на відповідні норми закону просить суд стягувати з нього на користь позивачки аліменти у розмірі по 1200 грн. щомісячно до повноліття їхніх дітей, як передбачено чинним законодавством. (а.с.12-16) Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17.03.2021 року було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено провадити за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 07.04.2021 року (а.с. 10). 25.03.2021 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву (12-13). Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.04.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 27.04.2021 року, яке відкладено на 12.05.2021 (а.с. 33) Позиція представників сторін в судовому засіданні У судове засідання 12.05.2021 сторони не з`явилась. Представник позивача [PERSON] - адвокат Загарія О.Д., у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю. Просив їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві, посилаючись на задовільний стан здоров`я відповідача, відсутність у нього інших утриманців , отримання батьком мінливого доходу. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Маковійчук Л. В. просила позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та стягувати з останнього по 1200 гривень на утримання дітей, вказуючи на те, що відповідач матеріально не спроможний сплачувати аліменти у розмірі по 3000 гривень, оскільки у нього немає постійного місця роботи та стабільного заробітку. У зв`язку із карантинними обмеженнями відповідач не може виїхати за кордон на заробітки, чи відвідати дітей в Республіка Італія, однак усвідомлює свій батьківський обов`язок щодо утримання обох синів. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Заочним рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.10.2020 року шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] - розірвано (а.с. 4-5) Згідно копії свідоцтва серії [NUMBER] від 26.05.2010 року, виданого виконавчим комітетом Верхньостановецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, [PERSON] та [PERSON] являється батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.09.2012 року виконавчим комітетом Верхньостановецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області (а.с. 6, 7) Позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що вбачається із довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Вижницького району від 11.-2.2021 року (а.с. 19) Відповідно до Довідки № 9 виданої Верхньостановецьким старостинським округом Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області 25.03.2021 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зареєстровані у [ADDRESS] , але за даною адресою не проживають (а.с.20). Згідно довідки про склад сім`ї виданої Відділом обліку населення Муніципалітет Ліворно 18.03.2021 року, в реєстрі населення з місцем проживання у вищезазначеному муніципалітеті за адресою [ADDRESS] , зареєстровані та проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 22-23). Як вбачається із довідки виданої виконкомом Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області за №191 від 22.03.2021 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований і проживає в [ADDRESS] . На території села у приватній власності житлового будинку, земельної ділянки немає, підприємницьку діяльність не веде (а.с. 17) . Норми права, які застосував суд. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11, ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»№3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розмір аліментів установлюється судом, виходячи з обставин кожної конкретної справи, та може бути визначений у частці від доходу або твердій грошовій сумі (ст.ст.183, 184 СК). Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 СК України, передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України). Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Враховуючи вищезазначене, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працевлаштованими офіційно та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, вказані обставини лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Поряд із цим, обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із розірванням шлюбу. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Так, при визначенні розміру аліментів,в даному випадку,суд враховує факт проживання дітей з матір`ю; їх малолітній вік, матеріальний стан позивачки, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дітей, матеріальне становище та задовільний стан здоров`я платника аліментів, який є фізично здоровим, працездатним, відсутність у нього на утриманні інших утриманців, а тому суд дійшов до висновку, позовні вимоги позивачки, з врахуванням їх часткового визнання відповідачем, підлягають частковому задоволенню, а з відповідача слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , в твердій грошовій сумі (беручи до уваги відсутність постійного місця роботи та стабільного заробітку відповідача) в розмірі по 1800 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Вказане відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача, так і відповідача та сприятиме забезпеченню кращих інтересів дітей. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить кожній дитині збереження належного матеріального рівня її утримання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 16.03.2021 року. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», - підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180-182, 184, 191Сімейного кодексу України,

Outcome: partial