Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У січні 2021 року позивач Приватне підприємство «Континент Транс» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просило суд стягнути із відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 14 800,00 грн. та вирішити питання про відшкодування судових витрат. В обґрунтування позову зазначено, що 18 червня 2020 року сталася дорожня-транспортна пригода за участю водія автомобіля DAF [PERSON] та водія автомобіля MERCEDES [PERSON] . ПП «Континент Транс» є власником автомобіля DAF, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 15 вересня 2020 року визнано [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. У відповідача був відсутній страховий поліс і тому звернутися до страхової компанії для відшкодування збитків відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не виявилося можливим. При дорожньо-транспортній пригоді автомобіль DAF зазнав пошкодження, по відновленню яких були проведені наступні роботи: бампер ХР0900000, DAF; облицювання фари, 5.64022 DТ; елемент фари, DAF -HLS -002ІІ, DAF; підніжна, 5.16045, DТ; сходинка каб., DAF -S-001L, DAF; кронштейн підніжки, 5.16035, DТ; фара KLTF0745, US; облицьовка противотуманна RH, ТР09-09-124 DAF. Пошкодження та необхідні роботи для відновлення пошкодження автомобіля, вартість яких складає 14 800,00 грн. підтверджується рахунком-фактурою ТОВ «АВТОСФЕРА ЛТД» № АФ-0057491 від 07.08.2020 року. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2021 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторона позивача після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями із процесуальних питань до суду не зверталась. 17 лютого 2021 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов; клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін; заява про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, а саме: Моторне (транспортне) страхове бюро України. 22 лютого 2021 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва постановлено ухвалу, якою вирішено подальший розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та залучити до участі у справі Моторне (транспортне) страхове бюро України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача. Короткий виклад позиції відповідача У відзиві, який надійшов на адресу суду 17 лютого 2021 року, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних обставин. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 15.09.2020 року №752/12640/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, але позивачем замовчано, чим введено суд в оману, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.11.2020 року по справі №752/12649/20 водія автомобіля DAF з номерним знаком [NUMBER] [PERSON] також визнано винним у скоєні у вчиненні адміністративного рушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, Тобто, покладання відповідальності та стягнення з відповідача повного розміру шкоди, яка, на думку позивача, йому завдана, не відповідає вимогам статті 1188 Цивільного кодексу України. [PERSON] , є інвалідом війни II групи і, на думку відповідача, має право на пільги, встановлені законодавством для інвалідів війни, зокрема статтею 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом належним особі з інвалідністю І групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ в порядку, визначеному цим Законом. Згідно з офіційної інформації на сайті МТСБУ з 19.02.2016 року розмір страхової суми у випадку заподіяння шкоди майну потерпілих дорівнює 100 000 грн. Рахунок-фактура не є належним доказом для визначення розміру матеріальної шкоди. Єдиний документ, на який позивач посилається в позовній заяві та який наданий, як доказ розміру понесених витрат на відновлення пошкодження автомобіля DAF, є рахунок-фактура ТОВ «АВТОСФЕРА ЛТД» №АФ-0057491 від 07.08.2020 року. Але, наданий позивачем рахунок-фактура на загальну суму 14 800 грн. не може бути підставою для визначення розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу саме на цю суму і саме у зв`язку з ДТП, яке сталося 18.06.2020 року за участю автомобіля відповідача, оскільки не підтверджує проведення ремонту пошкодженого автомобіля та його вартість, а вартість запасних частин, вказана в ньому, визначена без урахування коефіцієнту фізичного зносу. Між тим, з наданого позивачем рахунку-фактури неможливо встановити, що роботи, які планується виконати, стосуються саме автомобіля DAF з номерним знаком [NUMBER] та що ці роботи направлені саме на усунення недоліків, які завдані внаслідок ДТП, що сталось 18.06.2020 за участю автомобіля відповідача. Пояснення третьої особи відносно позовних вимог. У квітні 2021 року на адресу суду надійшли пояснення представника Моторного (транспортного) страхового бюро України, яким представник зазначає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки на адресу Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла заява від позивача з проханням провести регламентну виплату, однак транспортний засіб на огляд надано не було. Крім того, згідно Рапорту аварійного комісара було встановлено, що автомобіль позивача вже відновлений та продовжує експлуатуватися. За таких обставин, встановити розмір регламентної виплати не надається можливим, що й стало підставою для прийняття рішення про відмову у виплаті відшкодування. Що стосується стягнення відшкодування з відповідача, то третя особа вважає, що такі вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки розмір шкоди нічим не доводиться, а наданий до МТСБУ рахунок-фактура від 07 серпня 2020 року є неналежним доказом на підтвердження саме тих пошкоджень, які отримав автомобіль саме 18 червня 2020 року. Встановлені судом фактичні обставини справи Судом встановлено, що 18.06.2020 року о 09 год. 37 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER] , м. Києві по пр-ту Науки, перед ЖД-переїздом не виконав вимогу дорожнього знаку «Звуження дороги з правого боку» та не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ДАФ», реєстраційний номер [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п.п. 2.3б), 33.1.5.2 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Зазначена вище обставина встановлена на підставі постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2020 року, яка відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року набрала законної сили та відповідно до резолютивної частини судового рішення першої інстанції [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу сідельний тягач марки DAF 95XF430 д.н.з. [NUMBER] зареєстрований за ПП «Континент Транс». Позивач вказує, що внаслідок винних дій відповідача йому були завдані матеріальні збитки, надаючи на підтвердження вказаного рахунок-фактуру №АФ-0057491 від 07 серпня 2020 року, яким визначено найменування запчастин, їх кількість та вартість з урахування ПДВ та без на загальну суму 14 800 грн. Поряд із цим, із зазначеної копії рахунку-фактури №АФ-0057491 від 07 серпня 2020 року встановити щодо якого транспортного засобу позивача він був виставлений на оплату, не вбачається можливим. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи, як ветеран війни - інвалід війни, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] від 17 листопада 2015 року. У матеріалах справи наявні докази того, що за ПП «Континент Транс» зареєстрований не один транспортний засіб марки DAF, що встановлено під час огляду в порядку дослідження веб-сторінки за електронним посиланням https://youcontrol.com.ua/. В обґрунтування позову позивач зазначає про те, що ним пред`явлено позов до відповідача, як до винуватця ДТП, та в силу ст.ст. 1166, 1192 ЦК України, саме відповідач має відшкодувати позивачу завдану шкоду внаслідок ДТП. Заперечуючи проти позовних вимог сторона відповідача вказувала на те, що відповідач є особою з інвалідністю внаслідок війни та в силу положень ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом, тобто відповідачем у спорі про відшкодування шкоди завданої пошкодження автомобіля є МТСБУ, зокрема, в межах розміру страхової суми у розмірі 100 000 грн. Крім того, позивачем не доведений факт причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, оскільки з рахунку-фактури не вбачається, що зазначені в останній збитки були понесені саме через дорожньо-транспортну подію, яка сталась 18.06.2020 року за участі автомобіля «DAF», реєстраційний номер [NUMBER] . Норми права, які застосовував суд, мотиви суду Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а також заперечень на позов, суд вважає за необхідне зазначити про те, що, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 13.1 ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - ЗУ «Про ОСЦПВ») учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Судом встановлено, що відповідач є особою з інвалідністю внаслідок війни відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 17.11.2015 року, а цивільно-правова відповідальність його є застрахованою на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до пп. а п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходиться в такому транспортному засобі. Згідно пп. «г» . 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння особами, на яких поширюється дія п. 13.1 ст. 13 цього Закону. Відповідно до пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Тобто за даних обставин та наведених положень закону, суд приходить до висновку про те, що шкода, завдана майну позивача підлягає відшкодуванню МТСБУ. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд звертає увагу на те, що після відкриття провадження у справі стороною позивача не було заявлено будь-яких клопотань, передбачених цивільно-процесуальним законом, зокрема, щодо зміни неналежного відповідача або ж зміни (уточнення) предмету чи підстав позову. Крім того, необхідно зазначити, що суд погоджується із доводами відповідача про те, що позивачем не доведений розмір завданої шкоди. Наданий позивачем рахунок-фактура на загальну суму 14 800 грн. не може бути підставою для визначення розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу саме на цю суму і саме у зв`язку з ДТП, яке сталося 18.06.2020 року за участю автомобіля відповідача, оскільки не підтверджує проведення ремонту пошкодженого автомобіля та його вартість саме для автомобіля DAF з номерним знаком [NUMBER] . Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, наданих учасниками справи, які були досліджені судом, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами обґрунтованість позовних вимог про відшкодування матеріальної, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати в силу ст. 141 ЦПК України слід залишити за позивачем по фактично понесеним.

Outcome: dismissed