Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 04.12.2019 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі позивач) звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з [PERSON] (далі відповідач) заборгованість за кредитним договором № б/н 23.09.2015 у розмірі 21023,94 грн., станом на 13.11.2019, яка складається з наступного: 6649,72 грн. заборгованість за кредитом; 4505,53 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 9371,16 грн. заборгованість за пенею; 497,53 грн. штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди та понесені судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 23.09.2015 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 8684,43 грн. за сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 01 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими банком умовами та правилами, тарифами, укладеними між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 13.11.2019 утворилася заборгованість у розмірі 21023,94 грн., яка складається з наступного: 6649,72 грн. заборгованість за кредитом; 4505,53 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 9371,16 грн. заборгованість за пенею; 497,53 грн. штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Заяви, клопотання. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Разом з позовною заявою представником позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі, та заяву, згідно якої останній не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 17.01.2020 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 27.02.2020 постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення. Фактичні обставини, встановлені судом. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. 18.03.2013 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н (далі Договір), шляхом оформлення Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, у якій вказано кредитний ліміт у сумі 1500 грн., який встановлено на платіжну карту «Універсальна» (а.с. 5). 23.09.2015 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено Генеральну угоду (далі Угода) про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, яка була укладена з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником обов`язків по кредитному договору № SAMDN52000078122106 від 18.03.2013 (далі Договір 1), а також приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с. 6). Згідно п. 1.1.1 Угоди, сторони узгодили зменшити розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: проценти на 332,68 грн., комісію на 119,12 грн., пеню на 0,0 грн., штраф на 555,73 грн. Відповідно до п. 1.1.2 Угоди, заборгованість до Договору 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 9284,43 грн. Дата кінцевого погашення заборгованості по Договору 1 30.09.2017 (п. 1.1.3). Згідно п. 1.2 Угоди з метою забезпечення виконання обов`язків по Договорам, позичальник зобов`язується в день підписання Генеральної угоди мати залишок на будь-якому відкритому банківському рахунку у розмірі 600 грн. Відповідно до пункту 2.1 Угоди банк надає позичальнику строковий кредит у розмірі 8684 грн. 43 коп. на строк 24 місяців, з 23.09.2015 по 30.09.2017 шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 8684,43 грн. в обмін на обов`язок позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказані в заяві, умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по « 25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 434,57 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат у відповідності з Умовами та правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 30.09.2017. Згідно розрахунку, наданого позивачем, непогашена заборгованість за Генеральною угодою від 23.09.2015 станом на 13.11.2019 становить 21023,94 грн., яка складається з наступного: 6649,72 грн. заборгованість за кредитом; 4505,53 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 9371,16 грн. заборгованість за пенею; 497,53 грн. штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди (а.с. 4). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені Генеральною угодою від 23.09.2015, позивачем доведено, у тому числі щодо боргу за тілом кредиту, процентами та штрафами. Умови Генеральної угоди містять узгоджені сторонами розмір кредиту, проценти та штрафу. Відтак позовні вимоги в частині стягнення 6649,72 грн. заборгованість за кредитом; 4505,53 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 497,53 грн. штрафу відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди є обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення пені суд зазначає наступне. Ні Анкета заява від 18.03.2013, ні Генеральна угода від 23.09.2015 не містять умов про встановлення відповідальності у вигляді пені за неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення пені посилається на витяг з Умов та Правил надання банківських послуг. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву та Генеральну угоду про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати пені. Надані позивачем Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в Анкеті-заяві позичальника та Генеральній угоді, які безпосередньо підписані останнім. З наведених підстав, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів, що саме надані Умови є складовою Кредитного договору та Генеральної угоди і що саме ці Умови відповідач мав на увазі, підписуючи, зокрема Генеральну угоду, та відповідно брав на себе зобов`язання зі сплати пені в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. Зазначене узгоджується з Висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19, який застосовує суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Відтак, позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 9371,16 грн. суд вважає необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 11652,78 грн., яка складається з наступного: 6649,72 грн. заборгованість за кредитом; 4505,53 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 497,53 грн. штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди. У задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею слід відмовити. Судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1064,74 грн. (11652,78 грн. х 1921 грн. : 21023,94 грн.).

Outcome: partial