Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач, 26 листопада 2020 року звернулась до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] та просить змінити розмір стягнення аліментів, та стягувати з нього аліменти в ј частки всіх видів (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на її користь, з дня набрання рішенням законної сили до досягнення донькою повноліття. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що Шевченківським районним судом Харківської області було винесено рішення про розірвання їх шлюбу та стягнення з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно починаючи з 04 лютого 2020 року і до її повноліття. У зв`язку зі змінами в законодавстві, визначений розмір аліментів в твердій грошовій сумі є нижчим, ніж встановлено законом. На теперішній час аліменти у розмірі 1000.00 гривень на утримання їх доньки [PERSON] не задовольняють витрати на розвиток та матеріальне забезпечення дитини, і не відповідають вимогам чинного законодавства. Відповідач, працевлаштувався та працює в ТОВ «Автомагістраль-Південь», в добровільному порядку не бажає збільшувати розмір аліментів на утримання їх малолітньої доньки, відповідно до змін в законодавстві. Тому звернулася до суду та просить стягнути з відповідача аліменти в ј частки всіх видів (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на її користь, з дня набрання рішенням законної сили до досягнення донькою повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася надала до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за своєї відсутності та прохала позовні вимоги задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про, що свідчать розписки про отримання судових повісток. Відзиву (заперечення) на позовні вимоги позивача, не надав. Поважної причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.274 Цивільно-процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 7 грудня 2020 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням та викликом сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленнями сторін, але в їх відсутності, відповідно до ч. 2 статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі. 7 грудня 2020 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін на 22 грудня 2020 року з подачею відповідачем заяви з запереченням проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні. Позивач в судове засідання не з`явилася надала до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за своєї відсутності та прохала позовні вимоги задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про, що свідчать розписки про отримання судових повісток. Відзиву (заперечення) на позовні вимоги позивача, не надав. Причини неявки суду не повідомив. Згідно із частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін, які в судове засідання не з`явились відповідно до ч. 2 статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Cторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 25 лютого 2020 року, та з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно починаючи з 04 лютого 2020 року і до її повноліття, згідно рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 25 лютого 2020 року, яким також було визначено місце проживання дитини [PERSON] , 2015 року народження з матір`ю [PERSON] (а.с.6-7). Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського районного управління юстиції у Харківській області від 22 липня 2015 року ) [INFO] народилася [PERSON] , батьками дитини вказано відповідно: [PERSON] , [PERSON] . Малолітня [PERSON] мешкає разом з позивачем, самостійних доходів не має, знаходиться на утриманні матері, тому потребує матеріальної допомоги. Позивач працює у КУ «Шевченківський дитячий будинок-інтернат» на посаді - сестра медична, отримує зарплату, згідно довідки від 8 жовтня 2020 року. З довідки про доходи вих. № 0000000000614 ТОВ «Автомагістраль-Південь» від 11 січня 2021 року вбачається, що відповідач - [PERSON] працює на даному підприємстві на посаді дорожнього робітника 3-го розряду та отримує заробітну платню. Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 Цивільно-процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 Сімейного кодексу України, так і положень ст.ст. 183, 184 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 Сімейного кодексу України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження . Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 Сімейного кодексу України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже, можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На теперішній час, у зв`язку зі змінами, внесеним до Сімейного кодексу України Законом України № 2037-VIII від 17 травня 2017 року, отримувач аліментів на свій розсуд має право визначати спосіб стягнення аліментів, а також просити про їх збільшення, що має бути здійснено за рішенням суду. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для зміни способу стягнення визначених раніше судом аліментів. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. З огляду на вищенаведене, а також за відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та спосіб стягнення аліментів підлягає зміні із твердої грошової суми на ј частину від усіх щомісячних доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави, на підставі ст. 141 Цивільно-процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved