Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 25.11.2013 року у справі за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON], про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення частки в праві спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом, стягнення грошових коштів, позові вимоги задоволено повністю. За апеляційною скаргою [PERSON] справу направлено для апеляційного розгляду до апеляційного суду Херсонської області. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 20.01.2014 року справу знято з апеляційного розгляду та направлено до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення відповідно до вимог ст. 220 ЦПК України. Колегією суддів апеляційного суду зазначено, що резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання. На думку колегії суддів, суд першої інстанції, визнавши за спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] право власності на належну їм частку 1/8 за кожним в спадковому майні, квартирі [ADDRESS], разом з тим не до кінця вирішив спір, оскільки не вирішив питання про право власності на частку в майні, що залишилася, за відповідачкою [PERSON], як за пережившим подружжям та спадкоємцем після смерті чоловіка [PERSON] та за [PERSON], малолітнім сином спадкодавця. Крім того, при розгляді справи не було вирішено також питання про судові витрати. У судовому засідання представник позивачів, відповідач та її представник проти винесення додаткового рішення заперечували, посилаючись на те, що рішення суду відповідає заявленим позовним вимогам і винесення додаткового рішення суперечитиме принципу диспозитивності цивільного судочинства. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткове рішення у випадках, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дійсно ухваленням рішення у справі не до кінця було вирішено спір між сторонами, оскільки не було вирішено питання про право власності на частку в майні, що залишилася, за відповідачкою та її сином, хоча з цього приводу сторони подавали докази і надавали пояснення. Крім того, при розгляді справи не було вирішено також питання про розподіл судових витрат, які відповідно до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів. При визначені розміру судових витрат суд керувався положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України, згідно яких стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду з позовом та із заявою про збільшення позовних вимог позивачами понесено судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 968,8 грн. Зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів по 484,3 грн. відповідно. Крім того, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається загальною сумою позовних вимог. Згідно заявлених позовних вимог (а.с. 5, 94) ціна позову у даній справі складає суму 1/4 (1/8+1/8) вартості квартири (а.с. 14) та вимог про стягнення коштів (2161,75 грн. + 48981,5 грн. + 48981,5 грн. = 100124,75), тобто судовий збір у даній справі мав би складати 1 відсоток від ціни позову в сумі 1001,25 грн., позивачами сплачено лише 968,8 грн. Тому відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 32,47 грн. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового судового рішення, яким доповнити рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 25.11.2013 року, вирішивши питання про право власності на частку в майні за відповідачкою та її сином, та розподіливши судові витрати у справі.

Outcome: approved