Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2017 року, позов [PERSON] та третьої особи із самостійними вимогами - [PERSON] до Шумської міської ради Тернопільської області, [PERSON], Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Шумського районного управління юстиції в Тернопільській області про скасування рішення Шумської міської ради, державної реєстрації речового права на нерухоме майно, кадастрового номера земельної ділянки та запису у Поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки задоволено частково. Рішення п'ятдесят восьмої сесії Шумської міської ради Тернопільської області шостого скликання №1671 від 07 липня 2015 року «Про передачу у власність земельної ділянки [PERSON].» - скасовано. В задоволенні решти вимог - відмовлено. За вимогами п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, крім інших питань, вирішує як розподілити судові витрати. Відповідно до вимог ст. 265 ЦПК України висновок суду про розподіл судових рішень зазначається в резолютивній частині рішення. Резолютивна частина рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2017 року не містить в собі висновків суду з приводу розподілу судових витрат. Відповідно до п.п.11 п.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р.) (далі ЦПК України від 03.10.2017р.), заяви та скарги, подані до набрання чинності цією редакцією кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.4 ст.270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду третьою особою із самостійними вимогами - [PERSON] сплачено судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру в розмірі 974.40 грн., що підтверджується квитанцією №35 від 23 листопада 2015 року (а.с.162 том.1). Також [PERSON] в ході розгляду справи оплачено проведення судової земельно-технічної експертизи №1047/16-22 від 31 липня 2017 року в розмірі 2023.20 грн. що підтверджується квитанціями №34 від 10 травня 2016 року на суму 1500.00 грн., квитанцією №48 від 21 грудня 2016 року на суму 523.20 грн. (а.с.29 том 2). Крім цього, позивачем [PERSON] оплачено проведення судової земельно-технічної експертизи №1047/16-22 від 31 липня 2017 року в розмірі 1500 грн. що підтверджується квитанцією №0.0.559217747.1 від 27 травня 2016 року на суму 1500 грн. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.2.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції від 26 вересня 2015 року, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється ставка судового збору 0.4 розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата в 2015 році на момент подання позову становила 1218.00 гривень. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 609/759/15-ц в частині розподілу судових витрат, яким, враховуючи результат вирішення справи, стягнути з відповідачів Шумської міської ради Тернопільської області, [PERSON] на користь позивача [PERSON] та третьої особи із самостійними вимогами - [PERSON] судові витрати, понесені ними пропорційно до задоволених вимог. При цьому, вирішуючи питання стягнення оплати судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, враховуючи, що судом при винесенні рішення задоволено одну із позовних вимог (про скасування рішення Шумської міської ради), виходячи із розрахунку (1218 грн. х 0.4 = 487.20 грн.) слід стягнути із відповідачів [PERSON] та Шумської міської ради Тернопільської області в користь [PERSON] 487.20 грн. сплаченого судового збору - по 243.60 грн. з кожного. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, яким необхідно вирішити питання стягнення судових витрат з відповідачів на користь позивача та третьої особи із самостійними вимогами.

Outcome: approved