Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.08.2020 року, в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧернівціГазЗбут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за природний газ відмовлено; в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут», третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] про повернення безпідставно стягнутих коштів, стягненні судових витрат - відмовлено. Представником відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] , адвокатом Раздорський Р.А. звернувся 28.08. 2020 року до суду із заявою (клопотанням) про ухвалення додаткового рішення, вважаючи, що при ухваленні Шевченківським районним судом м. Чернівці 11.08. 2020 року не було вирішено вирішено питання щодо стягнення витрат пов`язаних із наданням ним його довірительці правничої допомоги, в розмірі 5000,00 грн. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧернівціГазЗбут» Попов В.Д. в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, від останнього до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути в його відсутність, просив відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що представник відповідача (позивача за зустрічним позовом), адвокат Раздорський Р.А. не надав належних та допустимих доказів понесених витрат відповідачем, пов`язаних із наданням правничої допомоги. Просив, відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомила. Частиною 4 статті 270 ЦПК України, передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, суд зважає на наступне. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.08.2020 року, в задоволенні позовних вимог (за первісним позовом) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧернівціГазЗбут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за природний газ відмовлено; в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут», третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] про повернення безпідставно стягнутих коштів у розмірі 2026,36 грн., стягненні судових витрат - відмовлено. Відповідно до договору №31/01/2020 від 31.01.2019 року про надання правничої допомоги між [PERSON] та представником, адвокатом Раздорським Р.А. було укладено договір про надання правничої допомоги (а.с.52), останнім суду було надано ордер на представлення інтересів [PERSON] в Шевченківському районному суді м. Чернівці (а.с.25). За частинами, першою, третьою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, підтверджуються в порядку, встановленому законом. Положення наведених норм процесуального права дають підстави для висновку, що повноваження адвоката як представника сторони мають бути підтверджені оригіналом ордера або довіреністю (оригіналом) цієї сторони, що посвідчує такі повноваження, або її копією, засвідченою у визначеному законом порядку, зокрема, особою, яка має повноваження на засвідчення копії довіреності. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат має право, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів. Відповідно до додатку №1 до договору про надання правничої допомоги №31/01/2020 року від 31.01.2020 року, сторони домовились про те, що сума адвокатського гонорару (винагороди) за надання професійної правничої допомоги становить 5000,00 грн., дана сума гонорару сплачується клієнтом за представництво інтересів [PERSON] в Шевченківському районному суді в м. Чернівці в цивільній справі №727/124/20 за первісним позовом де [PERSON] є відповідачем по справі (а.с.158). Згідно розрахунку суми гонорару за надані послуги правничої допомогу, на зальну суму становить 5667,60 грн., проте в матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі виконаних робіт на вказану суму, а прибутковий касовий ордер від 11.02.2020 року свідчить про суму гонорару у розмірі - 4959,15 грн. При цьому, судом установлено, що бланк прибуткового касового ордера не заповнений повністю та не завірений в установленому порядку (а.с.53-54). Вимогами ст. 141 ЦПК України… визначено, що для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включно з підготовкою до її розгляду, збиранням доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються за договором і на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості; - розмір компенсації витрат адвоката встановлюється договором про надання правничої допомоги на підставі доказів; - сума компенсації визначається за детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і витрат, необхідних для надання правничої допомоги; - заявлені витрати на адвоката мають бути співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг і виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд звертає увагу, що в поданій заяві (клопотанні) представником [PERSON] - адвокатом Раздорським Р.А. не зазначено яку ж суму слід стягнути з позивача (за яким позовом первісним чи зустрічним), за надану правничої допомоги. Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. Фактори відповідності (невідповідності) розміру витрат на професійну правничу допомогу для розподілу їх у складі судових витрат чітко регламентовані вимогами ст. 141 ЦПК України. Велика Палата Верховного Суду вказала, що із запровадженням з 15 грудня 2019 року змін до ЦПК законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Суд зазначив, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, покладено обов`язок доведення не співмірності витрат з наданням відповідних доказів, що відповідачем не здійснено. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постанові КАС ВС від 11.06.2020р. по справі №821/227/17, а також у постановах КЦС ВС від 09.06.2020р. по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені, доведені та відповідати принципу співмірності. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95). Насамкінець варто зауважити, що чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Передбачено ст.141 ч.8 ЦПК України, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Законодавець визначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони та інше. Суд, виходячи з сукупності з`ясованих обставин, досліджених доказів, невідповідності сум визначених договором і розрахунком наданих послуг (погодинно), із врахуванням складності справи, а саме, що в задоволенні первісного позову фактично було відмовлено внаслідок визнання представником позивача того, що сума боргу була сплачена, із врахуванням того, що відповідачем (за первісним позовом) та позивачем (за зустрічним) [PERSON] в її інтересах представником, адвокатом Раздорським Р. було подано зустрічні вимоги, подання відзиву та відповідно відповіді на відзив, вже після подання в суд заяви представника позивача про відсутність спору, залучення після цього третьої особи, а також і з врахуванням того, що не було подано заяви і не заявлено в засіданні про те, що буде подаватися заява в термін 5 - ти днів з дня проголошення рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, зокрема, рішення суду було проголошено в судовому засіданні 11.08.2020 року а заява про стягнення витрат на правничу допомогу подано 28.08.2020 року, вважає недоведеним представником відповідача (за первісним позовом) та позивачем (за зустрічним) [PERSON] в її інтересах представником, адвокатом Раздорським Р. витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги з дотриманням визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат та вважає, враховуючи пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, критеріїв: їхньої реальності (тобто дійсності та необхідності), що слід в задоволенні заяви поданої представником, адвокатом Раздорським Р. в інтересах [PERSON] - відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed