Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , в якій просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 014/02-1/1011-05 від 22.07.2005 року станом на 20.05.2019 року в розмірі 16300,69 доларів США, а також судові витрати в розмірі 6447,30 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.07.2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/02-1/1011-05, згідно умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 17 200 доларів США строком до 22.07.2015 року, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 13% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені кредитним договором. Окрім того, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 22.07.2005 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням боржника, що виникають з умов кредитного договору № 014/02-1/1011-05 від 22.07.2005 року в повному обсязі вказаних зобов`язань. Взяті на себе зобов?язання за зазначеним договором Банк виконав своєчасно і в повному обсязі. [PERSON] , [PERSON] порушив зобов`язання стосовно своєчасного повернення отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, в зв?язку з чим станом на 20.05.2019 року за відповідачі мають заборгованість у розмірі 16300,69 доларів США, що в гривневому еквіваленті на дату розрахунку становить 429 819,88 грн. Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути виниклу заборгованість з відповідачів, а також стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 червня 2019 року було відкрито провадження та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку, про причини своєї не явки суду не повідомили. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 22.07.2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/02-1/1011-05, згідно умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 17 200 доларів США строком до 22.07.2015 року, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 13% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені кредитним договором. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 кредитного договору кредитор надає позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Надання кредиту, в залежності від обраної програми кредитування, може здійснюватися на розсуд кредитора наступним чином: на поточний рахунок позичальника, готівкою через касу кредитора, шляхом оплати за письмовою заявою позичальника наданих останнім платіжних документів. Пунктами 5.5 та 6.5 кредитного договору встановлено, що у випадку невиконання або неналежного виконання кредитних зобов`язань, кредитор має право вимагати дострокового стягнення, а позичальник зобов`язався, на вимогу кредитора здійснити повернення заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафні санкції, відповідно до умов кредитного договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Також у відповідності до п.9.1 Договору, за порушення строків повернення суми кредиту та відсотків за користування кредитом, позичальник має сплатити банку пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу та штраф у розмірі 20 грн. за кожен день прострочення, у випадку невиконання виконання останнім зобов`язань. Взяті на себе зобов`язання за зазначеним Договором банк виконав вчасно й повністю, надавши відповідачу кошти. 24.04.2009 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду № 014/02-1/1011-05/1 до кредитного договору, відповідно до умов якої з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника умовах кризових явищ в економіці України сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість позичальника за кредитним договором, строк сплати якої настав. Крім того, сторони змінили дату остаточного погашення кредиту на 22.07.2023 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 22.07.2005 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням боржника, що виникають з умов кредитного договору № 014/02-1/1011-05 від 22.07.2005 року в повному обсязі вказаних зобов`язань. Згідно п. 1.3 договору поруки зобов`язання поручителя перед банком є безумовним і для їх виконання дотримання ніяких інших умов, крім передбачених договором поруки та кредитним договором не потребують. Пунктами 2.1 та 3.1 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, поручителі несуть солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки. Як вбачається з наданого розрахунку по кредитному договору № 014/02-1/1011-05 від 22.07.2005 заборгованість позичальника - відповідача [PERSON] станом на 20.05.2019 року становить 16300,69 доларів США, що у гривневому еквіваленті на дату розрахунку складає 429819,88 грн., та складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 11711,01 доларів США, що у гривневому еквіваленті на дату розрахунку складає 308798,28 грн.; заборгованості за відсотками за період з 20.05.2016 року по 20.05.2019 року в розмірі 4589,69 доларів США, що у гривневому еквіваленті на дату розрахунку складає 120983,96 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Станом на день подання позову зобов`язання щодо погашення вказаної заборгованості належним чином не виконано. У відповідності до положень ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно ч. 1,2 ст. 554 ЦК України У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 014\\02-1\\1011-05 від 22.07.2005 року в розмірі 16300,69 доларів США, в межах пред`явлених позовних вимог підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 6447,30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved