Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 13 листопада 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з донькою [PERSON] 2013 року народження та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітньою дитиною. Позивач у судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування вимог зазначив, що пербував у шлюбних відносинах та проживав разом з відповідачем [PERSON] без укладення шлюбу. На протязі сумісного проживання у них народилася дитина: донька [PERSON] , [INFO] . Згодом він з відповідачем припинили сумісне проживання та на теперішній час проживають окремо за різними адресами. З відповідачкою вони дійшли спільної згоди, що донка [PERSON] буде проживати разом з матір`ю. Після розірвання стосунків з [PERSON] , він надавав посильну матеріальну допомогу доньці , також продовжував спілкуватися з нею, піклувався про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, цікавився її шкільними добутками, готував її до самостійного життя. Однак з боку відповідача стали надходити вимоги щодо передачі грошових коштів, а не придбання речей та харчів для дитини. З квітня 2020 року відповідач стала чинити перешкоди в його спілкуванні з дитиною. Речі та телефон, які він привіз донці, відповідач повернула. Він має особисту прихильність до доньки, психологічну прив`язаність та бажання продовжувати бути рідним батьком для дитини, але відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з донькою.Рішенням органу опіки та піклування були визначені дні та години відведенні для спілкування але відповідач по справі чиніть перешкоди у спілкуванні, не виконуючи рішення органу опіки та піклування. Тому, він звернувся до суду та просить зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною. Встановити способи\~участі у\~вихованні доньки\~ та\~спілкуванні з\~нею,\~тобто знаходження\~дитини за\~його місцем\~проживання в\~недільний день\~із суботи\~18.00\~години до\~неділя 18.00\~години,\~а також\~15\~днів під\~час зимових\~канікул і\~30\~днів під\~час літніх\~канікул для\~поїздки в\~курортну місцевість\~на відпочинок\~та оздоровлення\~дитини. Представник позивача адвокат Курінний Д.О., в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала частково. В обгрунування заперечень зазначила , що дійсно перебувала з позивачм у цивільних відносинах,шлюб між ними укладений не був. Від їх спільного проживання народилась донька, батьком в свідоцтві про народження якої вказано позивача. Через безвідповідальне ставлення позивача до родини , своїх обов`язків ,щодо неї та дитини, зловживання алкогольними напоями , їх родина перестала існувати. Позивач вказує про порушення його права на спілкування з дитиною, але не вказує на свій обов`язок щодо утримання дитини, її розвитку. Це підтверджується тим фактом, що при розгляді справи про стягнення аліментів на утримання доньки, позивач посилався на те що він є інвалідом по зору , має тільки пенсійне забезпечення , враховуючи цей факт , судом призначені аліменти в розмірі 600.00 грн. щомісяця, які не можуть належним чином забезпечити розвиток та утримання доньки. Донька перебуває на утримані її та її чоловіка. Який приймає у її вихованні та утриманні безпосередню участь. Позивач просить надати можливість спілкування з дитиною в нічний час , на канікулах але вважає, що через ставлення позивача до своїх обов`язків, вживання позивачем алкогольних напоїв, це неможливе, і не відповідає інтересам та безпеки дитини. Ще за часи, коли вони жили разом , після народження дитини вона пішла працювати. Графік роботи був такий ,що вона тиждень працювала , тиждень була вдома. В цей час позивач мав піклуватися про доньку. Але за донькою доглядали її батьки. Позивач перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння , тижнями перебував у своїх родичів де завгодно , ані з дитиною. Коли остання пішла до дитячого садка ,жодного разу за неї не приходив , її життям не цікавився. Зазначила ,що не заперечує проти того ,щоб позивач спілкувався з дитиною, але особисто , і ніс відповідальність за доньку. Вказує,що позивач брав доньку на прогулянку до аквапарку але при цьому сам був на роботі , куди привіз дитину до гаражу, як вказувала донька , а після чого вона з чужими людьми вони пішли до аквапарку , де за нею був неналежний догляд і дитину вивили з мокрою головою, після чого вона захворіла. Донька була засмучена ,що батька не було поруч. Зрозуміло, що жодної матеріальної допомоги він позивача на лікування не надійшло. \~ \~ \~ \~Вважає , що залишати доньку з позивачем на тривалий час є небезпечним ,через поведінку та безвідповідальне ставлення останнього до дитини. Як, з`ясувалось він працює, без належного оформлення, має можливість повезти доньку на море ,тощо. Але при цьому аліменти були стягнуті в мінімальній сумі . Вважає, що на теперішній час, побачення батька з дитиною в вихідні дні достатньої для їх спілкування. Представник третьої особи: служба у справах дітей Шевченківської РДА Харківської області в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву та висновок про доцільність брати участь у спілкуванні та вихованні батька дитини [PERSON] з донькою [PERSON] , 2013 року народження. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі. 24 листопада 2020 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами загального провадження, призначено підготовче судове засідання на 14 грудня 2020 року. Також відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовні вимоги. Відповідачем до проведення підготовчого судового засідання, 09 грудня 2020 року, був наданий відзив на позовну заяву позивача, в якому вона заперечує проти задоволення усіх вимог позивача. В підготовчому судовому засіданні позивач надав відповідь на відзив відповідача та просив позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник третьої особи: органу опіки та піклування Шевченківської РДА Харківської області в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про доцільність брати участь у спілкуванні та вихованні батька дитини з донькою [PERSON] , 2013 року народження. Суд заслухавши пояснення позивача, адвоката з боку позивача, відповідача, свідків сторін, перевіривши матеріали справи, вивчивши наявні докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що позивач та відповідач проживали разом без укладення шлюбу, від якого народилася спільна дитина: донька [PERSON] , [INFO] . З свідоцтва про народження (серія [NUMBER] яке видане виконавчим комітетом Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області грудня 2013 року) вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , відповідно вказані: [PERSON] , [PERSON] . При розгляді справи встановлено, що позивач, за рішенням Шевченківського районного суду Харківської області стягнуто аліменти на утримання доньки, у розмірі 600.00 грн. щомісячно, до досягнення останньої повнолітня, виходячи з зазначених [PERSON] відомостей щодо матеріального забезпечення та працевлаштування. В судовому засіданні позивач зазначив що з часу винесення рішення будь - яких відрахувань на утримання доньки за виконавчим документом не надавав. Допитаний в судовому засіданні свідок з боку позивача: [PERSON] пояснив, що [PERSON] знає тривалий час, зазначив ,що останній турботливий батько. Він був присутнім ,коли вони з дружиною та його дитиною, Кірою донькою [PERSON] пішли до аквапарку, дівчинка була рада,його дружина допомагала одягатися їй ,тощо. [PERSON] присутнім при цьому не був. Ще був присутній дядька [PERSON] ,брат [PERSON] . Допитаний у якості свідка [PERSON] зазначив ,що він має намір і в подальшому приймати участь у вихованні та утриманні доньки. Знімає жило , обладнане для проживання дитини. Має роботу , хоча не офіційну але таку, що надає можливості турбуватися про доньку матеріально та забезпечити її усім необхідним. Щодо сплати аліментів зазначив , що аліменти сплатить як його викличе судовий виконавець, оскільки виконавчого документу відповідач не пред`являла до виконання. З боку відповідача були допитані свідки: [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] показала , що він вітчим [PERSON] ,знає позивача як співмешканця доньки. Мешкали вони у них, [PERSON] не погана людина але має погану звичку,зловживає спиртними напоями. Це відбувалось запоями. Тиждень нормальна людина потім може запити і все. Утримували їх ми, він гроші заробляв але, то кредит візьме ,то ще щось. Розійшлись вони, саме через його звичку пити. Дитину йому завжди давала але вона йому не потрібна .Так візьме , через 15 хвилин приводить йому кудись потрібно. Якось, повів у аквапарк , сам на роботі був , а за дитиною чужі люди дивились. Він її забирав, дівчинка захворіла. Йому взагалі ніхто не заважає спілкуватися , було б бажання. А всі суді ці тільки щоб напакостити доньки. Свідок [PERSON] показала , що родину [PERSON] та [PERSON] знає тривалий час бо вона сестра [PERSON] . Ще до народження доньки бачила неодноразово [PERSON] в нетверезому стані . Після народження це не припинилось. Він особи ніде не працював, жили вони за рахунок батьків [PERSON] . Потім вона працювати пішла. У нього то пенсія , яку ніхто не бачив, то кредити. Взагалі йому ніколи займатися дитиною. Приїжджав літом 2020 року, [PERSON] була у неї ,забрав дівчинку та повернув через 15 хвилин. Вихованням доньки займеться [PERSON] та її чоловік, і забезпечують усім необхідним вони. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала , що родину [PERSON] та [PERSON] знає з дитинства. Коли вони стали жити разом бачила [PERSON] у нетверезому стані. Щоб він колись гуляв з донькою такого не бачила зовсім. Ії донька нещодавно бачила [PERSON] в м. Чугуєві , у стані алкогольного сп`яніння . [PERSON] показала в судовому засіданні ,що родину [PERSON] та [PERSON] знає , так як певний час вони мешкали в одному селі. Рік їх донька ходила до дитячого садочку , де вона працює вихователем. За дівчинкою приходила мати або дідусь та бабуся. Батько бачила один раз коли з`ясовував суму платежу за дитячий садок. Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 51 Конституції України\~визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої, другої\~статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Європейськй суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року\~\~\~\~ у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13). Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18. Відповідно до частин п`ятої та шостої\~статті 19 Сімейного кодексу України\~орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. При встановленні способу спілкування , суд має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, інших членів сім`ї та родичів визначений\~Сімейного України. В силу\~\~ч. ч.1, 2\~ст. 141 Сімейного кодексу України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. На підставі ч. ч. 2, 3\~ст. 157 Сімейного кодексу України\~передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч. ч. 1, 2\~ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 2 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до\~статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Зважаючи на викладене,\~\~ суд, з урахуванням інтересів дитини, її віку, поведінки батьків, між якими немає порозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дитини, психічний та фізичний стан малолітньої дитини, вважає за можливе визначити позивачу, як спосіб участі у спілкуванні та вихованні зустрічі з дитиною за місцем фактичного проживання доньки [PERSON] , [INFO] с. [ADDRESS] , кожної другої та четвертої суботи місяця з 10 до 17 години, за умови особистого перебування батька з дитиною, несенням персональної відповідальності за життя і здоров`я дитини, за попередньої домовленості, шляхом повідомлення на передодні місця перебування дитини та її стану здоров`я. Суд дійшов висновку , що визначення саме такого способу участі у спілкуванні та вихованні дитини є таким, що відповідатиме якнайкращим інтересам дитини, її віковим потребам, та за сумлінного відношення батька до виконання свого обов`язку, буде достатнім для забезпечення його участі у процесі виховання доньки. Як передбачено ч.2\~ст. 18 Сімейного кодексу України, суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Враховуючи, що між сторонами у справі, в межах даного спору, виникли відносини, які регулюються сімейним законодавством України, при цьому позивачем визначено спосіб захисту порушеного права шляхом визначення порядку спілкування з малолітньою дитиною, тому за наявності встановлених судом обставин, які підтверджують порушення прав позивача, як батька, на вільне спілкування з малолітньою дитиною та прийняття участі у її вихованні, є підстави для вирішення питання про відновлення порушених прав батька шляхом зобов`язання відповідача не чинити перешкод позивачу у спілкуванні з малолітньою дитиною в межах визначеного рішенням суду графіку спілкування батька з дитиною. Статтею 2\~Цивільного процесуального\~кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до\~статі 5 Цивільного процесуального кодексу України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно до\~ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, а також врахувавши практику ЄСПЛ, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, оскільки на теперішній час наявна відсутність емоційного зв`язку між членами родини, що може бути результатом відсутності сталого спілкування чи різних світоглядів. Це в свою чергу ,приводять до напруження та конфліктни стосунками між батьками, що заважає спокійному щасливму дитинству та гармонійному розвитку особистості, які використовують дитину для образ один одного. Особисті конфлікти між батьками не повинні порушувати інтереси дитини. Окрім цього, з урахування вікових змін дитини, її розвитку та потреб, позивач не позбавлений у майбутньому права звернутися до суду із позовом про зміну встановленого судом способу участі у вихованні дитини. Судові витрати. Позивач, звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», та к як є інвалідом 2-ї групи по зору з дитинства (висновок МСЕК довідка серія МСЕ № 012364 - безстроково). Суд звільняє відповідача від сплати судового збору на підставі ч.2, п.1 п.п. (б), п.3 ст.8 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: partial