Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: У вересні 2021 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що у шлюбі із відповідачем у них [INFO] народився син [PERSON] , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач, який проживає окремо, до серпня 2021 року в добровільному порядку надавав матеріальну допомогу на утримання сина, проте з вересня допомоги не надає. Самостійно забезпечити належний рівень розвитку дитини позивач не спроможна, а тому просить вирішити в судовому порядку питання про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно. Стислий виклад заперечень відповідача. У відзиві на позов [PERSON] заперечив проти сплати аліментів в розмірі 2500 гривень, визнав свій обов`язок утримувати дитину, вказав на можливість сплачувати аліменти в розмірі 1700 гривень. Відповідач мотивував свою позицію тим, що його заробітна плата є невисокою, будь-якого іншого доходу він не отримує, нерухомістю не володіє, проживає у будинку батьків, які є особами похилого віку. Заявлену позивачем суму аліментів вважає завищеною, що не відповідає його матеріальним можливостям та потребам дитини. Рух справи в суді. Позовна заява подана до суду 28 вересня 2021 року. Провадження у справі відкрито 30 вересня 2021 року. Відзив на позовну заяву надійшов до суду 04 жовтня 2021 року. Відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.6 ст.19 ЦПК України справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2021 року, яке набрало законної сили 15 липня 2021 року, шлюб між сторонами розірвано. Сторонами не заперечується факт окремого проживання та проживання дитини з позивачем. Відповідач [PERSON] , є працездатною особою, працює столяром в ТзОВ «Волма», його середньомісячна заробітна плата за період з березня 2021 року по вересень 2021 року складає 4366 гривень. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов підлягають частковому задоволенню з таких мотивів. Частиною другою статті 51 Конституції України визначено обов`язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, незалежно від того чи перебувають вони в шлюбі. За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, обставини, визначені ст.182 СК України, встановлюються судом з урахуванням правил цивільного судочинства. Так, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). На позивача покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, який з 01.01.2021 року становить 1921 грн, з 01.07.2021 - 2013 грн, з 01.12.2021 - 2100 грн. Позивачем не надано суду належних та достовірних доказів на підтвердження наявності у відповідача доходу, який передбачав би можливість стягнення аліментів у заявленому в позові розмірі. Тому, враховуючи вік дитини, реалії сьогодення, вартість продуктів харчування, послуг, ліків, одягу для дітей, суд вважає обґрунтованим розмір аліментів на рівні 1700 гривень щомісяця. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід присудити від дня пред`явлення позову, а саме з 28 вересня 2021 року. В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Позов задоволено на 68% (1700х100:2500), тому з відповідача в доход держави необхідно стягнути 617,44 гривень (908х68:100).

Outcome: partial