Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 25.03.2016 року він перебуває з відповідачем у шлюбі. До його укладення у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що вони з відповідачем виявилися людьми різних характерів та поглядів на життєві ситуації, у зв`язку з чим між сторонами виникають сварки та непорозуміння.Із вказаних причин сім`я сторін розпалася. Тому він просить вказаний шлюб розірвати, неповнолітню дочку [PERSON] залишити проживати з відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 11.11.2019 року подав письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його відсутності (а. с. 28). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності та не подала відзиву на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 25.03.2016 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Коломиї Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 123 (а.с.3). Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Поряд з тим, суд вважає необґрунтованою вимогу про залишення проживати з відповідачем неповнолітню дочку сторін [PERSON] , [INFO] , оскільки згідно з положеннями ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За таких обставин шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: partial