Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк», Банк, позивач), в особі представника позивача Гребенюк О.С., звернулось до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 28.05.2010 року в сумі 14357,92 грн, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 28.05.2010 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. 28.05.2010 року відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 13490,00 грн. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу, відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору Оскільки відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, то станом на 22.11.2020 за ним утворилась заборгованість на загальну суму на загальну суму 14434,13 грн, з яких: 12274,95 грн - заборгованість за тілом кредита; в т.ч.: 0,00 заборгованість за поточним тілом кредита; 12274,95 грн заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 2082,97 заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625; 76,21 нарахована пеня. Проте, представник позивача зазначає, що може на власний розсуд вимагати від боржника повернення бедь якої частини суми заборгованості за кретитом, отже просить стягнути з [PERSON] 14357,92, з яких 12274,95 грн - заборгованість за кредитом, 2082,97\~ заборгованість\~за простроченими\~відсотками. Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, 25 червня 2021 року звернувся до суду із заявою про закриття провадження у справі на підставі ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору, розгляд справи просив проводити у його відсутність. Згідно з ч. 2 ст.\~247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви та клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано такі заяви та клопотання: заявку про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (а.с.7); клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.8); клопотання про розгляду справи за відсутності представника позивача та незаперечення проти заочного розгляду справи (а.с.6); заява відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи (а.с.86); заява відповідача [PERSON] про розгляд справи за його відсутності (а.с.94). Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 25.01.2021 позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] залишено без руху. Ухвалою суду від 25.03.2021 позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом установлено, що 28.05.2010 року між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» укладено договір № б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до вказаної анкети-заяви сторонами погоджено базову відсоткову ставку в місяць за користування кредитними коштами 2,5 % із розрахунку 360 днів на рік (а.с.27). Відповідно до довідки позивача про видані [PERSON] кредитні картки установлено, що відповідач за договором б/н отримав картки з номером: [NUMBER] (дата відкриття 26.04.2009, термін дії: 04/2014 року); [NUMBER] (дата відкриття 24.03.2011, термін дії 09/2018 року); [NUMBER] (дата відкриття 23.01.2018, термін дії 11/2021 року) (а.с.24). Згідно з довідки «Про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н)», встановлено кредитний ліміт карткового рахунку № [NUMBER] , 28.05.2010 року в розмірі 500 грн 00 коп, а остання зміна кредитного ліміту відбулась 30.04.2020 року, та становила 0 грн 00 коп (а.с.25) З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що станом на 22.11.2020 за [PERSON] утворилась заборгованість на загальну суму 14434,13 грн, з яких: 12274,95 грн - заборгованість за тілом кредита; в т.ч.: 0,00 заборгованість за поточним тілом кредита; 12274,95 грн заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 2082,97 заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625; 76,21 нарахована пеня. (а.с.3). Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли кредитно-договірні відносини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Так, відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~ст.1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Нормою ч.1 ст.634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до вимог ст.638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ч. 2 ст.1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 ЦК України. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] станом на 22 листопада 2020 року склала 14434,13 грн, проте стягнути з відповідача позивач просить 14357,92 грн, з яких: 12274,95 грн - заборгованість за кредитом; 2082,97 заборгованість за простроченими відсотками. З наданої 25.06.2021 року відповідачем довідки виданої АТ КБ «ПриватБанк» від 10.06.2021 № 5I25F5KDC69CRANK слідує, що станом на 10.06.2021 [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.95). Тобто , спір між сторонами було вирішено після відкриття провадження по справі. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову. Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні). Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо. Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20). Європейський суд з прав людини зазначає, що поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникнення). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Оскільки від банку до суду не надходило жодних заяв, щодо вирішення по суті спору (після добровільного виконання відповідачем своїх зобов`язань перед банком), суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат: У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підстав для стягнення з відповідача судового збору не має. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: dismissed