Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22 листопада 2012 року, у задоволені позову Відкритого акціонерного товариства Фірма «ЄВГО» відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 17 квітня 2013 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2012 року, ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 22 листопада 2012 року скасовано. Справу передано до суду першої інстанції на новий розгляд. 13 травня 2013 року справу було повернуто на адресу Малиновського районного суду м. Одеси. Відповідно до ст. 11-1 ЦПК України, вказана цивільна справа була розподілена судді Бобуйок І.А. 17 травня 2013 року та призначена до судового розгляду по суті. В обґрунтування свого позову генеральний директор ВАТ Фірма «ЄВГО» вказав, що [PERSON] працювала у ВАТ фірма «ЄВГО» з 01.06.07 р. на посаді адміністратора супермаркету «Будинок меблів» та очолювала бригаду матеріально - відповідальних осіб. З нею укладено договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність. 20.07.08 р. [PERSON] написала заяву на звільнення з 04.08.09 р. Оскільки вона очолювала бригаду матеріально - відповідальних осіб, то 02.08.09 р. був виданий Наказ № 85/1-ок, яким [PERSON] було зобов'язано взяти участь в інвентаризації з передачею товарно- матеріальних цінностей. [PERSON] працювала у ВАТ фірма «ЄВГО» на посаді продавця непродовольчих товарів супермаркету «Будинок меблів» з 02.04.08 по 28.08.09р. З нею укладено договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність. [PERSON] працювала у ВАТ фірма «ЄВГО» на посаді продавця непродовольчих товарів супермаркету «Будинок меблів» з 13.12.07р. З нею укладено договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність. 20.07.08 р. [PERSON] подала заяву про звільнення її з 20.07.09 р. Оскільки вона являлась членом бригади матеріально-відповідальних осіб, то 03.08.09 р. був виданий Наказ №69/3-ок, яким [PERSON] було зобов'язано взяти участь в інвентаризації з передачею товарно-матеріальних цінностей. [PERSON] працювала у ВАТ фірма «ЄВГО» на посаді продавця непродовольчих товарів супермаркету «Будинок меблів» з 01.08.08р по 17.08.09 р. З нею укладено договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність. Згідно наказу № 95 від 06.08.09р. у зв'язку зі зміною складу бригади матеріально-відповідальних працівників, в період з 07.08.09р. по 09.08.09р. було проведено контрольну перевірку інвентаризації підзвітних відповідачам товарно-матеріальних цінностей і виявлено недостачу меблів загальною вартістю 51011,36 грн. (розрахунок суми міститься в матеріалах справи). Усі члени колективу (бригади) у складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] були належним чином повідомлені про підстави, необхідність, дату і час проведення інвентаризації підзвітних відповідачам товарно-матеріальних цінностей однак, всупереч прийнятим на себе зобов'язанням з договору колективної (бригадної) матеріальної відповідальності, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ухилились від участі в інвентаризації. Лише [PERSON] брала участь у проведенні інвентаризації 07.08.09 р. Про що 09.08.2009 р. членами комісії був складений Акт. Відповідачі не надали пояснень з підстав відсутності під час проведення інвентаризації та не пояснили причини, не принесли будь-яких заперечень чи обґрунтувань з виявленої недостачі. Недостача утворилась внаслідок колективного недбалого та безвідповідального ставлення членів бригади до збереження товарно- матеріальних цінностей. Вина [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у недостачі товарно-матеріальних цінностей підтверджується Актами контрольної перевірки інвентаризації цінностей №81, №82, №83, №84 від 7 серпня 2009 р. Приймаючи до уваги те, що колективна (бригадна) матеріальна відповідальність є повною солідарною матеріальною відповідальністю, позивач просив суд стягнути солідарно з [PERSON] на користь ВАТ фірма «ЄВГО» 12752,84 грн. (дванадцять тисяч сімсот п'ятдесят дві гривні 84 копійки) для відшкодування матеріальної шкоди; стягнути солідарно з [PERSON] на користь ВАТ фірма «ЄВГО» 12752,84 грн. (дванадцять тисяч сімсот п'ятдесят дві гривні 84 копійки) для відшкодування матеріальної шкоди; стягнути солідарно з [PERSON] на користь ВАТ фірма «ЄВГО» 12752,84 грн. (дванадцять тисяч сімсот п'ятдесят дві гривні 84 копійки) для відшкодування матеріальної шкоди; стягнути солідарно з [PERSON] на користь ВАТ фірма «ЄВГО» 12752,84 грн. (дванадцять тисяч сімсот п'ятдесят дві гривні 84 копійки) для відшкодування матеріальної шкоди. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав, про що надав письмові пояснення по справі, та просив відмовити у його задоволенні. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] дійсно були працівниками підприємства позивача - ВАТ Фірма «ЄВГО». По-перше, 01 січня 2009р. між відповідачами та позивачем був укладений договір про повну бригадну відповідальність. Договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність був укладений із усім колективом відповідачів та підписаний кожною з них, згідно доданої до матеріалів справи копії договору. Ніяких доказів незаконності укладання договорів про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність відповідачами надано не було, договір не ос порений. По-друге, з преамбули договору про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність від 01 січня 2009 року вбачається, що на відповідачок було покладено наступні обов'язки: колективна (бригадна) матеріальна відповідальність за зберігання майна та інших цінностей переданих їм для виконання трудових обов'язків. Суд зазначає, що відповідно до пункту 15 Договору про повну матеріальну бригадну відповідальність розмір шкоди, заподіяний колективом, підприємству визначається відповідно до ст. 135-3 КзпП України. Пунктом 16 Договору про повну колективну матеріальну відповідальність визначено, що спричинена колективом шкода підприємству, яка підлягає відшкодуванню, розподіляється між членами зазначеного колективу пропорційно місячній тарифній ставці (посадовому окладу) за фактично відпрацьований час за період від останньої інвентаризації до дня виявлення шкоди. Суд акцентує свою увагу на тому, що за період укладення договору про повну колективну матеріальну відповідальність від 01 січня 2009 року до дати звільнення відповідачів охороною підприємства не було зафіксовано жодного випадку несанкціонованого виносу товарно - матеріальних цінностей із залу магазину, відсутні і заяви відповідачів про не створення всіх необхідних умов для виконання обов'язків. При цьому директор ВАТ Фірма «ЄВГО» Головко Є.В. пояснив, що нестача цінностей відбулась лише з причини їх неправильного обліку, який був зроблений виключно відповідачами. При цьому в матеріалах справи містяться заяви [PERSON] на ім'я генерального директора, в яких вона вказує про продаж певного товару з проханням засвідчити у документах відповідні операції щодо його руху, однак вони не були зареєстровані та на них не має резолюції директора, тому вони не можуть вважатися доказами. Остання інвентаризація товарно - матеріальних цінностей на підприємстві проводилась станом на 30 червня 2009 року, що було підтверджено актами інвентаризації за цей період та показаннями сторін процесу. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Відповідно до положень ст. 134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Згідно зі ст. 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Відповідно до положень ст. 135-2 КЗпП України, при спільному виконанні працівниками окремих видів робіт, зв'язаних із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей, коли неможливо розмежувати матеріальну відповідальність кожного працівника і укласти з ним договір про повну матеріальну відповідальність, може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність. Колективна (бригадна) матеріальна відповідальність установлюється власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації. Письмовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність укладається між підприємством, установою, організацією і всіма членами колективу (бригади). Перелік робіт, при виконанні яких може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність, умови її застосування, а також типовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність розробляються за участю профспілкових об'єднань України та затверджуються Міністерством праці України. Відповідно до Переліку робіт, при виконанні яких може застосовуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність, затвердженого Наказом Міністра праці України № 43 від 12 травня 1996 року, до такого переліку внесені роботи, які пов'язані з прийманням на зберігання, обробкою, зберіганням, видачею матеріальних цінностей в торгівельних підприємствах. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 130 КЗпП України, при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника, але таких дій щодо жодної з відповідачок установлено не було, суд вважає, що підстав для задоволення позову немає. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне задовольнити позов Відкритого акціонерного товариства Фірма «ЄВГО» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної працівниками при виконанні трудових обов'язків в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved