Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Своїм позовом до суду позивачі просили визнати за ними право на спадщину за заповітом на Ѕ частину зе\-мельної ділянки розміром 3,4761гектара, кадастровий номер 0521986000030010301, на території бувшої Савчинської сільської ради. Вказали, що [INFO] в с. Савчине Крижопільського району померла [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 3,4761 гектара на території бувшої Савчинської сільської ради. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вартість земельної ділянки становить 112830,99 грн., кадастровий номер -0521986000030010301. Дану земельну ділянку та все своє майно [PERSON] заповіла їм в рівних частках. В даний час вони вирішили оформити спадщину, але спадкодавцем було втрачено оригінал державного акта про право приватної власності на земельну ділянку серії IV- ВН №038909, виданого згідно розпорядження Крижопільської РДА від 22 березня 2002 року №60, про що ними було подано відповідну об`яву в газету «Сільські новини». Для оформлення спадщини позивачі звернувся до приватного нотаріуса Крижопільського нотаріального округу. Однак їм було відмовлено в оформленні спадщини по причині відсутності правовстановлюючого документа про що було видано довідку роз`яснення від 09.12.2020. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в своїх заявах до суду просили позов задовольнити, справу розглянути в їхню відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надіслав заяву, відповідно до якої позов визнає повністю та справу розглянути в його відсутність, Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяви по суті справи сторін, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [INFO] в с. Савчине Крижопільського району, Вінницької області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 12). На день її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Савчинської сільської ради площею 3,4761 га, згідно державного акту серія IV - ВН № 038909 на право власності на земельну ділянку виданого розпорядженням Крижопільської РДА Вінницької області № 60 від 22.03.2002 на ім`я [PERSON] , кадастровий номер 0521986000:03:001:0301. Із копії заповіту від 30.09.2013 вбачається, що [PERSON] на випадок смерті зробила заповітне розпорядження, згідно якого заповіла все своє майно рухоме та нерухоме в рівних частках [PERSON] [PERSON] (а.с. 14). В оформленні спадщини позивачам було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючого документа та видано довідку роз`яснення приватним нотаріусом Крижопільського нотаріального округу (а.с. 15). В районній газеті «Сільські Новини» опубліковано оголошення про втрату державного акту на право власності на земельну ділянку розміром 3,49 га Серія IV - ВН № 038909, виданого [PERSON] (а.с. 11). Згідно витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки вартість земельної ділянки становить 112830,99 грн, кадастровий номер 0521986000:03:001:0301 (а.с. 17). Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з ч. 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Вищевказані обставини сторонами не оспорюються, визнаються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно зі ст.16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Обставин, які б вказували, що на спірне майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не оспорює право позивачів на земельну ділянку, позовні вимоги сторони визнали, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що в суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved