Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2021 року частково задоволено позовні вимоги ПАТ «По газопостачанню та газифікації» «Донецькоблгаз» в особі Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації - стягнуто з [PERSON] на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 27821 гривня 30 копійок та заборгованість за розподіл природного газу за період з січня 2020 року квітень 2021 року в розмірі 391 гривня 88 копійок. Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2021 року не вирішено питання стосовно позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь позивача по справі 3% річних у розмірі 13867 гривень 00 копійок та інфляційних нарахувань в розмірі 4146 гривень 00 копійок, з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення, а також не вирішено питання про судові витрати. Приймаючи до уваги наведене вище, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі № 233/5455/20. Представники сторін в судове засідання не з`явились, звернулись до суду із заявами про проведення судового засідання за їх відсутності. Щодо стягнення суми боргу з урахуванням 3% річних та встановленого індексу інфляції суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку позивача по справі - ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» вбачається, що сума трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 27821 гривня 30 копійок складає 4146 гривень 00 копійок, інфляційні нарахування складають 13867 гривень 07 копійок (а.с.57). Представником відповідачки - адвокатом Коваленко В.В. в судовому засіданні заявлено про застосування наслідків спливу строків позовної давності, в тому числі і до позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивач звернувся з позовом 04 грудня 2020 року та визначив період для стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань з 11 грудня 2015 року по 04 грудня 2020 року, з огляду на що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню - з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 3% річних та інфляційні втрати за період часу з 04 грудня 2017 року по 04 грудня 2020 року, виходячи з наступного розрахунку. Інфляційні нарахування за вказаний період становлять 5 577 гривень 79 копійок (27 821 гривень 30 копійок x 1.20048621 - 27 821 гривень 30 копійок). 3% річних за вказаний період часу становлять 2 508 гривень 49 копійок (27 821 гривень 30 копійок х 3%: 100%: 365 днів х 1097 днів). Щодо судових витрат суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За звернення до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1925 грн. 80 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 4758 від 01 жовтня 2020 року (а.с. 3). Крім того, 02 травня 2018 року позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Справі присвоєний єдиний унікальний номер 233/20530/21 та 13 липня 2018 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за вище вказаними вимогами був виданий судовий наказ. За звернення до суду із вище зазначеною заявою про видачу судового наказу позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 176 грн. 20 коп. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2020 року судовий наказ № 233/2053/18 від 13 липня 2018 року, виданий Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Донецькоблгаз» в особі Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, три проценти річних від простроченої суми, суми інфляційного збільшення заборгованості та судових витрат з [PERSON] був скасований. Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Таким чином, сума судового збору, понесена позивачем за звернення до суду з даним позовом, становить 2102 гривні 00 копійок. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1650 грн. 61 коп. У зв`язку з не наданням ані відповідачкою, ані її представником доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, про які зазначено у відзиві на позовну заяву (а.с.38), суд не вбачає підстав для їх стягнення з позивача по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved