Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Своїм позовом до суду позивач просив усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що він є власником [ADDRESS]. Дану квартиру він придбав у [PERSON] 26.10.2017 року, про що було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Крижопільського нотаріального округу Питель М.С. Окрім нього в квартирі зареєстрована його дружина [PERSON], син [PERSON] та відповідач, син колишньої власниці - [PERSON]. Відповідач не є членом його сім'ї та ніколи не був. Відповідач проживав у вказаній квартирі ще в вересні-жовтні 2014 року. З того часу [PERSON] в цій квартирі не проживає. Після придбання позивачем квартири він неодноразово звертався до відповідача щоб той знявся з реєстрації, але він відмовляється посилаючись на зайнятість на роботі. Реєстрація відповідача в належній позивачу квартирі обмежує його права власника по розпорядженню майном та впливає на рахунок субсидії. Позивач до суду надіслав заяву, в якій позов підтримав, просив суд позовну заяву задовольнити, справу розглянути в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак до суду надіслав заяву, в якій позов визнав, просив справу розглянути в його відсутність. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України… зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідач тривалий час (4 роки) проживає в іншому місці без реєстрації свого місця проживання, оскільки він не знявся з реєстрації виселяючись з належної позивачу квартири, чим обмежує його у вільному користуванні та розпорядженні своїм житловим приміщенням. Беззаперечно доведено, що позивач [PERSON] є власником [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.10.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Крижопільського нотаріального округу Питель М.С. (а.с. 10, 11). Окрім нього, в зазначеній квартирі зареєстрований син колишньої власниці - [PERSON], який чотири роки в вказаній квартирі не живе, комунальні платежі не сплачує, однак добровільно знятися з реєстрації відмовився, що не дає можливості позивачу належним чином розпорядитися своїм майном. Дані правовідносини регулюються: -ч. 1 ст. 319 ЦК України, відповідно до якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; -ст. 391 ЦК України, згідно з якою власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном; -ч. 1 ст. 71 ЖК України, згідно з якою при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; -ч. 1 ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відповідач тривалий час відсутній за місцем реєстрації та фактично проживає в іншому місці, то його необхідно визнати таким, що втратив право на користування [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 317, 321, 405 ЦК України,

Outcome: approved