Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк», Приватним акціонерним товариством «СК «Аліко Україна» та [PERSON] було укладено Комплексний договір № 2/1824911 (надалі Договір). Згідно умов Договору відповідачу надано кредит в розмірі 52000,00 грн. строком користування на 36 місяці з 12.12.2013 року до 11.12.2016 року. За користування кредитом встановлено плату в розмірі 11,00 відсотків річних та 1,80 відсотка комісійної винагороди в місяць від суми кредиту. Відповідач зобов'язаний повертати кредит та сплачувати відсотки шляхом внесення щомісячного платежу відповідно до Додатку № 1 (Графік погашення заборгованості за Кредитним договором) до Договору. Проте, відповідач свої зобов'язання перед позивачем не виконує і станом на 11.09.2014 року має заборгованість у сумі 55441,54 грн., яку позивач просить стягнути та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак направив заяву в якій зазначив, що з'явитися в судове засідання не має можливості так як перебуває на амбулаторному лікуванні та зазначив в даному випаду порушено правила підсудності розгляду справи так як він зареєстрований та постійно мешкає в м.Іллічівськ, Одеської області та просив направити зазначену справу за підсудністю до м.Іллічівськ. Також зазначив, що між ним та позивачем було укладено договір № 1/1824911 від 10.12.2013 року, а також було укладено договір про відкриття карткового рахунку № 922267 від 10.12.2013 року та вказані договори було укладено в м.Іллічівськ Одеської області. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 12.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк», Приватним акціонерним товариством «СК «Аліко Україна» та [PERSON] було укладено Комплексний договір № 2/1824911 (надалі Договір). Згідно умов Договору відповідачу надано кредит в розмірі 52000,00 грн. строком користування на 36 місяці з 12.12.2013 року до 11.12.2016 року (надалі Договір). (а.с.7-8). Згідно п.п. 1.1-1.3 Договору відповідачу надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти, на споживчі цілі, у сумі 52000,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути отримані кошти до 11.12.2016 року (включно) і сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 11,00 % річних та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,80 % в місяць від суми кредиту. Відповідно до п.п. 1.1 Договору погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, до 12 числа кожного місяця, згідно Графіку погашення заборгованості за Кредитним договором (Додаток № 1 до цього Договору, який є невід'ємною частиною цього Договору) (а.с.8). Також, відповідач повинен сплачувати платежі по процентах та комісії відповідно до розрахунків позивача щомісяця, в день повернення кредиту одночасно з погашенням заборгованості за кредитом. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, що підтверджується меморіальними ордерами від 12.12.2013 року (а.с.5). Однак, відповідачем після отримання кредитних коштів не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. При цьому, відповідно до п.п. 3.1 Договору у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої заборгованості за цим Договором за кожний день прострочення платежу. 24.07.2014 року позивачем був направлений відповідачу лист за № 13206/5092 з вимогою негайного, дострокового, погашення простроченої заборгованості (а.с.6). Проте, відповідачем не було погашено заборгованість, вимогу позивача щодо погашення заборгованості відповідач залишив без уваги. В зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язання за Договором, станом на 11.09.2014 року сума простроченої заборгованості з боку відповідача становить 55441,54 грн. та складається з: строкової заборгованості за кредитом у сумі 41873,62 грн.; простроченої строкової заборгованості за кредитом у сумі 6105,93 грн.; нарахованих відсотків у сумі 439,81 грн.; прострочені відсотки у сумі 1762,21 грн.; нарахована комісія у сумі 936,00 грн.; прострочена комісія у сумі 3744,00 грн..; пені за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди у сумі 579,97 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, перевіреному у судовому засіданні (а.с.4). Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частки позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Клопотання позивача про направлення справи за підсудністю вирішено судом відповідною ухвалою суду від 04.12.2014 року. Посилання позивача щодо не укладання договору 2/1824911 від 12.12.2013 року, спростовуються фактом підписання вказаного кредитного договору та видачі кредитних коштів цією датою, що підтверджується меморіальними ордерами та виписками по рахункам відповідача, де чітко відображено що кредитні кошти були надані позичальнику саме цією датою та останній здійснив одноразовий платіж по його погашенню, що само собою підтверджує чинність вказаного договору та визнається відповідачем [PERSON]. Посилання позивача щодо укладання з відповідачем договору № 1/1824911 від 10.12.2013 року знайшли своє підтвердження, однак чинність вказаного договору спростовується службовою запискою Вих. № 71700-58/ від 11.12.2013 року, з якої вбачається, що по технічним причинам 10.12.2013 року не було здійснено видачі кредиту «Свобода» [PERSON] в сумі 52 000,00 грн., в зв'язку з чим вбачається прохання закрити договір № 1/1824911 та перевести його в статус «погашений». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк»про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, а тому суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість по Договору на загальну суму 55441,54 грн. Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 549, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved