Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 18 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, під час навчання. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила їх задовольнити. В обґрунтування вимог зазначила, що вона перебувала з відповідачем у шлюбних відносинах з 24 лютого 2001 року по 21 січня 2005 року. Від даному шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Національному фармацевтичному університеті в м.Харкові. Дочка навчається на денній формі навчання, тому не має змоги влаштуватися на роботу. Крім цього, згідно з договором про надання освітніх послуг загальна сума за весь період навчання дитини становить 108400.00 грн. Тому звернулася до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , яка продовжує навчання, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрирічного віку у зв`язку з тим, котра з цих обставин настане раніше, а також просить стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на оплату навчання дитини [PERSON] , яка продовжує навчання, у розмірі 1594.17 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрирічного віку у звязку з тим, котра з цих обставин настане раніше. Також стягнути з [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 1000.00 грн. та 300.00 грн. Представник позивача, яка діє на підставі довіреності уточнені позовні вимоги позивача просила задовольнити у повному обсязі. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з`явилася надала до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності в зв`язку з навчанням та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Вказавши, що він є пенсіонером МВС України, отримує лише пенсію іншого заробітку (доходів) не має, може сплачувати аліменти лише в твердій грошовій сумі у розмірі 1000.00 грн. щомісяця. Прохав в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі. 26 вересня 2019 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами загального провадження, призначено підготовче судове засідання 28 жовтня 2019 року. Також відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовні вимоги. Окрім того судом зроблено запит до Пенсійного Фонду України Головного Управління в Харківській області про витребування довідки про доходи пенсіонера [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 21 січня 2005 року (свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] ). Від даного шлюбу [INFO] народилася - [PERSON] , батьками якої відповідно вказані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження ( [NUMBER] видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 13 травня 2017 року). Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 31 липня 2002 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі ј заробітку, але не менше Ѕ неоподаткованого мінімуму на дитину. Стягнення аліментів розпочато з 11 липня 2002 року і проводилося до повноліття дитини. Відповідно до п. 5.3 договору № дФф-26 від 27 серпня 2019 року, укладеного між Національним фармацевтичним університетом та [PERSON] для [PERSON] , загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 108400.00 грн. Згідно з довідкою № 109 від 17 вересня 2019 року, виданою Національним фармацевтичним університетом [PERSON] є дійсно студентом першого курсу першої групи спеціальності 226 «Фармація, промислова фармація» освітньої програми - «Фармація», освітнього ступеня - магістр, термін навчання три роки 10 місяців, денної форми навчання, контракт; починає навчання з 01 вересня 2019 року, а закінчує навчання 30 червня 2023 року. На виконання умов договору позивачем 19 серпня 2019 року за навчання сплачено 2700.00 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.1440650725. Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільно- процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 Цивільно- процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Згідно до ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За правилами ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Щодо вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, яка продовжує навчання, то суд зазначає наступне, що позивач посилаючись на норми ст. 185 Сімейного кодексу України, яка регламентує, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на оплату навчання в розмірі 1594.17 грн., щомісяця, до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцяти трьох річного віку, залежно від того, яка з цих обставин настане першою. Виходячи з системного аналізу положень ст. 185 Сімейного кодексу України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Оскільки донька сторін досягла повноліття, має повних 18 років, відтак підстав для застосування ст. 185 Сімейнолго кодексу України немає, оскільки дана норма підлягає застосуванню щодо дитини, тобто малолітньої та неповнолітньої особи (до 18 років). Дитиною є особа яка не досягла 18 років (ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України). Фізична особа, яка досягла 18 років, є повнолітньою особою. Разом з тим, статтею 199 Сімейного кодексу України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 Сімейного кодексву України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Зокрема, на такому висновку наголосив Верховний Суд у постанові від 29 січня 2018 року у справі № 622/373/16, провадження №61-1717 св 18. Тобто, правила та порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину, передбачені ст. 185 Сімейного кодексу України, не може бути розповсюджені на права між повнолітньою дитиною та її батьками. Відтак, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог щодо стягнення додаткових на утримання дитини, яка продовжує навчання слід відмовити з огляду на те, що вони по своїй суті не є додатковими витратами у розумінні ст. 185 Сімейного кодексу України, оскільки не пов`язані із особливими обставинами, зумовлених певними якостями дитини, її стану здоров`я чи іншими винятковими ситуаціями, а є поточними витратами на забезпечення основних життєвих потреб дитини. Судові витрати. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 Цивільно- процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема: витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 Цивільно- процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд, задовольняє позовні вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача у розмірі 1000.00 грн. та на посвідчення довіреності в сумі 300.00 грн., що підтверджені відповідними доказами. Згідно положень ст.141 Цивільно- процесуального кодексу України судовий збір в сумі 768.40 грн. суд стягує з відповідача на користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: partial