Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем в шлюбі, який рішенням Коломийського міськрайонного суду від 22.02.2016 року розірвано. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання вказаного сина не надає, а позивачці важко утримувати його самостійно, оскільки дитина росте та потребує додаткових витрат. Позивачка зазначає, що відповідач отримує нерегулярний мінливий дохід, оскільки працює на сезонних роботах за кордоном, його стан здоров'я та матеріальне становище дають можливість утримувати сина. Тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 2 000 грн. щомісячно на утримання їх неповнолітнього сина до досягнення останнім повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не погодившись із запропонованим розміром аліментів, та пояснив, що він не працює, за кордоном був давно, доходів не має, стан його здоров'я задовільний, інших утриманців не має. Відповідач просить стягувати з нього аліменти в розмірі 500 грн. Суд, заслухавши сторін, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.3 ). Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.02.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 04.03.2016 року (а.с.2). Згідно з положеннями ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Згідно з вимогами ч.1 ст. 182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує часткове визнання відповідачем позовних вимог, підлітковий вік сина сторін, пов'язані з цим витрати, різке підвищення цін в 2016 році. Твердження відповідача про відсутність в нього доходів та неможливість в зв'язку з цим сплачувати аліменти суд вважає надуманими і такими, що спрямовані на ухилення від обов'язку по утриманню його дитини, адже ним не надано жодних доказів, що за станом здоров'я чи інших поважних причин він не може заробляти кошти, необхідні для забезпечення бодай мінімальних потреб сина сторін. Тому суд визначає аліменти в твердій грошовій сумі, яка повинна становити 1 200 грн. щомісячно, що відповідатиме вимогам розумності і справедливості. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з положеннями ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial