Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27 березня 2003 року, згідно свідоцтва про смерть від 17.01.2017 року, серія 1-СР № 296487, виданого повторно Канівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, померла її бабуся [PERSON]. Заповіту не залишила. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки (паю) 1,39 га, який знаходиться в адміністративних межах Грищенецької сільської ради Канівського району, Черкаської області . Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0083589. З невідомих обставин покійна бабуся втратила Сертифікат на право на земельну частку(пай) серіяЧР № 0083589. Єдиним доказом отримання [PERSON] Сертифікату є витяг зі списку власників земельних часток паїв. Відповідно до довідки наданої виконавчим комітетом Грищенецької сільської ради за № 58 від 23.01.2017 року позивачка після смерті [PERSON] прийняла спадщину та фактично вступила у володіння земельною ділянкою в розмірі 1,39 га та на даний час нею користується. Позивач звернувся до Канівської державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу, яким є Сертифікат на право на земельну частку (пай) за № 0310739 Серії ЧР, який обовязково необхідно подати державному нотаріусу для оформлення права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай). Просить суд визнати в порядку спадкування за нею право власності на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,71,39 в умовних кадастрових гектарах, (ділянка № 57), яка знаходиться в межах Грищенецької сільської ради Канівського району Черкаської області. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами у справі, позовні вимоги підтрималау повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, направив до суду клопотання з проханням розглядати справу без його участі за наявними в справі матеріалами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - територіальної громади с. Грищенці в особі Грищенецької сільської ради в судове засідання не зявився, до суду надійшла телефонограма, в якій просять розглядати справу без участі їх представника, заперечень до позову не мають. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серія І-СР № 296487 (а.с.11) вбачається, що [PERSON] померла 23 березня 2003 року в с. Грищинці, Канівського району, Черкаської області. Родинні стосунки Позивача [PERSON] та спадкодавця [PERSON] підтверджуються : копією свідоцтва про народження [PERSON], де в графі мати вказано «Саприга Раїса Григорівна» (а.с. 9), свідоцтвом про народження [PERSON]( мати позивачки) де в графі мати вказано: [PERSON](а.с.10), витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження, що [PERSON] ( мати [PERSON]І.) після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON]( а.с.31) Відповідно до витягу із списку власників земельних часток (паїв) по Грищенецькій сільській раді вбачається, що [PERSON] належить сертифікат серії ЧР № 0083589 (а.с.8). Відповідно до довідки Управління Держгеокадастру у Канівському районі № 28-0.2-583/2-17 від 10.02.2017 року встановлено, що вартість земельної частки (паю) в КСП ім. Куйбишева по Грищенецькій сільській раді становить 38768,67 грн. та державний акт на право власності на земельну ділянку в замін сертифікату на земельну частку (пай) серія ЧР №0083589 на імя [PERSON] не видавався (а.с.13). В газеті «Час пік» № 5 від 01.02.2017 року розміщено оголошення про те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0083589 виданий на підставі рішення Канівської РДА № 188 від 19.06.1996 року на імя [PERSON] вважати втраченим і недійсним (а.с.14). З довідки № 58 від 23.01.2017 року, виданої виконавчим комітетом Грищенецької сільської ради встановлено, що [PERSON] після смерті [PERSON] вступила в фактичне управління земельною ділянкою в розмірі 1,39 га розташованої на території Грищенецької сільської ради Канівського району (а.с.15). Відповідно до відповіді наданої Канівською державною нотаріальною конторою від 17.02.2017 року встановлено, що після смерті [PERSON], яка померла 27 березня 2003 року заяви про прийняття спадщини в нотконтору не надходили (а.с.24-25). Оскільки, [PERSON] померла 27 березня 2003 року, тому у відповідності до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Відповідно до ст. 537 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) частина майна, що залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу. До числа цих спадкоємців входять і ті спадкоємці за законом, яким інша частина майна була залишена за заповітом, якщо в заповіті не передбачено інше. У відповідності до ст. 548 ЦК України (редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 року) [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки фактично вступила у володіння та управління спадковим майном. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). На підставі ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст..549 ЦК України 1963р. постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року , суд ,-

Outcome: approved