Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 22 січня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позовна заява обгрунтована тим, що з 15 жовтня 2004 року сторони перебували у шлюбі. [INFO] у них народився син [PERSON] . Батько не утримує та не забезпечує сина, хоча має таку можливість. На підставі викладеного позивач просила стягувати з відповідача щомісяця аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн. Відповідач [PERSON] не подав відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти на сина в розмірі 500 грн, більшої суми не спроможний щомісячно оплачувати, оскільки не працює, є особою пенсійного віку, однак на даний час пенсії не отримує. Відповідач визнав в судовому засіданні, що на даний час син разом з ним не проживає. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 24 січня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 06 березня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового засідання. Заочним рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 26 березня 2020 року позов задоволено частково. Постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 300 грн, але не менше 50 відсотків прожитого мінімуму для дитини відповідного віку. 07 травня 2020 року відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2020 року скасовано заочне рішення Рогатинського районного суду Іваано-Франківської області від 26 березня 2020 року та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін в судове засідання. Фактичні обставини, встановлені судом. Заслухавши вступне слово позивача, відповідача, представника відповідача та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке. 15 жовтня 2004 року сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого повторно Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 червня 2006 року виконавчим комітетом Добринівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області встановлено , що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , який є неповнолітнім. З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї вбачається, що син [PERSON] навчається у 8 класі Добринівській філії Пуківського ліцею. Зареєстрований та проживає разом із сестрою в [ADDRESS] , де зареєстрована його мати [PERSON] , яка працювала за межами України. До березня 2020 року син [PERSON] фактично проживав разом із батьком [PERSON] . Згідно довідки Рогатинської центральної районної лікарні від 07 травня 2020 року №1152 відповідач [PERSON] з 01 квітня по 05 травня 2020 року знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з приводу отриманої травми. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1, ч.2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. За змістом положень статей 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача. З огляду на те, що позивач не надала суду доказів про те, що відповідач має достатнього доходів, щоб сплачувати аліменти в розмірі 2 500 грн, враховуючи пенсійний вік та стан здоров`я платника аліментів, а також встановлений законом розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень, суд дійшов висновку, що аліменти потрібно визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 грн, який буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини даного віку. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Також, суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно частини 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, згідно закону позивача звільнено від сплати судового збору при поданні позовної заяви, а тому на підставі ч.ч.1,6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн .

Outcome: partial