Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 13.08.2011 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Причинами для розірвання шлюбу позивачка вважає те, що вони з відповідачем виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, шлюб, сім'ю, часто не могли дійти згоди при вирішенні простих побутових питань. Сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач часто нехтував сімейними цінностями, не розумів сутності проблем, що виникали в сім'ї, не підтримував нормальної моральної атмосфери в сім'ї. З його ініціативи між сторонами виникали сварки, свідком яких нерідко ставала їх дочка, що негативно впливало на стан здоров'я її та позивачки. Остання вважає, що їх з відповідачем сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, збереження цього шлюбу суперечить її інтересам. Тому позивачка просить вказаний шлюб розірвати, неповнолітню дитину після розірвання шлюбу залишити проживати з нею та відновити позивачці дошлюбне прізвище «Санагурська». Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, та пояснила, що відповідач безпідставно її ревнував, наносив побої, погрожував їй. Вкінці серпня 2015 року мав місце випадок, що позивачка з дитиною сторін через застосування до неї відповідачем фізичної сили були змушені залишити на кілька днів своє місце проживання. Позивачка вважає, що примирення з відповідачем неможливе та наполягає на задоволенні її позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він би хотів зберегти шлюб, з приводу вищезгаданої його поведінки зазначив, що просив вибачення у позивачки. Зазначив, що ревнощі були не безпідставними, оскільки він прочитав переписку позивачки з іншими чоловіками в мережі Інтернет. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб сторони одружилися 13.08.2011 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №322 (а.с.3). Згідно з копією свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечив того, що сторони не поновили шлюбних відносин, а його спроби до примирення з позивачкою не дали бажаного результату. Тому суд приходить до висновку, що подальше збереження вказаного шлюбу суперечитиме інтересам позивачки і даний шлюб слід розірвати. Неповнолітню дочку сторін після розірвання шлюбу слід і надалі залишити проживати з її матір'ю, а також відновити останній дошлюбне прізвище, оскільки вона вказала про це. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved