Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Стислий виклад позицій позивача та відповідача Виклад позиції позивача. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.10.2002 року позивач [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів громадянського стану Немирівського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис за № 80. За час перебування у шлюбі мають двоє спільних неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], батьком яких у їх свідоцтвах про народження записаний відповідач. Подружні стосунки між сторонами не склалися. Головна причина розладу сімейних стосунків цілковита психологічна несумісність характерів подружжя, різні погляди на шлюб та сімю. Шлюб існує формально, оскільки сторони припинили подружні стосунки та проживають окремо один від одного, а тому позивач звернулася в суд з даним позовом до [PERSON] у якому просить шлюб розірвати. Заяви, клопотання позивача, відповідача Від позивача [PERSON] заяв та клопотань пов'язаних із розглядом справи не надходило. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 16.05.2018 року. Заяв та клопотань, пов'язаних із розглядом справи, до суду не подавав. Процесуальні дії у справі Відповідно до ухвали судді від 16.05.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 16.05.2018 року. Згідно ухвали суду 16.05.2018 року за клопотанням відповідача судом було вжито заходів щодо примирення сторін та збереження шлюбу, а справу розглядом було зупинено на визначений судом термін. Ухвалою суду від 23.07.2018 року після з'ясування думки учасників судового розгляду, реалізації ними вжитих судом заходів для примирення, суд вирішив поновити провадження у справі та почати судовий розгляд. Таким чином, судом були вжиті належні заходи щодо збереження даного шлюбу, однак такі заходи позитивних наслідків не дали, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами з урахуванням думки відповідача [PERSON] Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.10.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO], копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.07.2003 року (а.с.11) та сина [PERSON], [INFO], копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.10.2009 року (а.с.12), батьком яких у їх свідоцтвах про народження записаний відповідач. Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви та пояснень під час розгляду справи (а.с. 3-5). Відповідач [PERSON], вважає, що наданий судом строк для примирення терміном у два місяці позитивних результатів для збереження ним сім'ї та шлюбу не надав. Суду пояснив, що ним вживалися заходи для примирення протягом наданого судом строку, однак позивач на примирення не згодна. Тому суд, дійшов до висновку, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача та порушує її особисті немайнові права. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предъявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з позовом, а тому оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача. Відповідач [PERSON] вживав заходів щодо примирення та збереження сім'ї, однак шлюб зберегти на його думку неможливо, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved