Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що 26.09.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Байраківської сільської ради Немирівського району Вінницької області, актовий запис №1. За час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , батьком якого у свідоцтві про народження записано відповідача [PERSON] . Подружнє життя між сторонами не склалося та збереження сім`ї стали неможливим тому [PERSON] дійшла висновку розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Крім того, відповідач добровільно не виконує свій батьківський обов`язок, не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] .. Син знаходиться на утриманні матері [PERSON] , у зв`язку з чим вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, у яких вимоги заяви про розірвання шлюбу підтвердили, просили їх задовольнити, шлюб розірвати, розглянути справу без їх участі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, ознайомившись з матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.09.2015 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Байраківської сільської ради Немирівського району Вінницької області, актовий запис №1. За час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , батьком якого у свідоцтві про народження записано відповідача [PERSON] . Подружнє життя між сторонами не склалося та збереження сім`ї стали неможливим тому [PERSON] дійшла висновку розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Сторони на примирення не згодні, що підтверджується їхніми власноручно написаними заявами. У відповідності до положень ч. 2 ст.104, ч. 3 ст.105, ч. 1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою і що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Позивачка просить стягувати із відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Відповідач, надав суду заяву в якій не заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. При вирішенні питання розміру аліментів, суд приходить до висновку щоб стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 908 гривень судового збору.

Outcome: approved