Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі ПАТ «Родовід Банк») 18.06.2014 року пред'явило позов до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків, заподіяних злочином в сумі 772 949, 90 грн., обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до умов кредитного договору від 13 серпня 2008 року [PERSON] отримав у ПАТ «Родовід Банк» (попередня назва відкрите акціонерне товариство «Родовід Банк») кредит в сумі 16 363 (шістнадцять тисяч триста шістдесят три) грн. 50 коп. строком до 13 серпня 2010 року з відсотковою ставкою 0,1 процента річних за користування кредитом та згідно договору повинен здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами у відповідності до умов договору, з кінцевим терміном погашення кредиту 13 серпня 2010 року, однак, в порушення умов Кредитного договору та чинного законодавства України [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання: не сплачує проценти за користування кредитними коштами та не повертає чергові суми отриманого кредиту. Вироком Галицького районного суду м. Львова від 13 червня 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України. Заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 28.04.2014 року складає: 16 363, 50 грн. - заборгованість за кредитом, 32, 69 грн. - заборгованість за процентами, 10 531, 83 - заборгованість по платі за обслуговування кредиту, 3 782, 89 грн. - сума трьох процентів річних, 736 850, 47 - пеня та 5 388, 91 грн. - загальна сума інфляційних втрат. Під час судового розгляду представники позивача у підтримання позовних вимог посилалися на обставини, викладені у позовній заяві. [PERSON] позов визнав частково з підстав наведених позивачем. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із договору споживчого кредиту (далі Договір) видно, що 13 серпня 2008 року ПАТ «Родовід Банк», яке є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк», надало [PERSON] споживчий кредит в сумі 16 363,50 грн. строком до 13 серпня 2010 року, зі сплатою 0,1% річних, а відповідач зобов'язувся щомісяця погашати овердрафт за картковим рахунком, нараховані банком проценти за користування овердрафтом, а також щомісяця погашати заборгованість за споживчим кредитом згідно з графіку та остаточно погасити заборгованість за споживчим кредитом в строк остаточного погашення, а саме до 13 серпня 2010 року (а.с. 5). Відповідно до п. 2.14 Договору щомісячна плата за обслуговування споживчого кредиту становить 2,7 % річних від суми наданого споживчого кредиту, яка нараховується Банком в останній робочий день місяця, а також 13 серпня 2010 року та в день повного погашення споживчого кредиту, але не пізніше строку, вказаного в. п. 1.1.5 цього Договору, та сплачується щомісячно, не пізніше останнього дня місяця. (а.с. 4). Умови вищевказаного кредитного Договору [PERSON] не виконав, він не повернув кошти у терміни, встановлені Кредитним договором. Із розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором вбачається, що позивачем станом на 28.04.2014 року відповідачу нараховано заборгованість, яка складає: 16 363, 50 грн. - заборгованість за кредитом, 32, 69 грн. - заборгованість за процентами, 10 531, 83 - заборгованість по платі за обслуговування кредиту, 3 782, 89 грн. - сума трьох процентів річних, 736 850, 47 - пеня та 5 388, 91 грн. - загальна сума інфляційних втрат. Згідно ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Відповідно до п. 4.1.23. зазначеного Договору сторони визначили , що за порушення строків погашення заборгованості за споживчим кредитом, сплати процентів, внесення плати за обслуговування споживчого кредиту [PERSON] зобов'язується сплачувати Банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6 % від суми простроченого платежу, якщо інший розмір пені не встановлений Тарифами. Однак, згідно ст. 3 зазначеного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. При цьому статтею 4 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлено, що розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня. Ураховуючи наведене, розрахунок пені позивачем нараховано невірно і її слід обчислити, виходячи з кількості прострочених днів та подвійної облікової ставки, яка діяла на час нарахування пені, а саме: пеня з 18.06.2013 року по 18.06.2014 року становить 8 233, 99 грн. (за період з 18.06.2013 року по 12.08.2013 року становить 1 206, 24 грн.; за період з 13.08.2013 року по 14.04.2014 року становить 5 277, 30 грн. та за період з 15.04.2014 року по 18.06.2014 року становить 1 750, 45 грн.). Із вироку Галицького районного суду м. Львова від 13 червня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, а саме у підроблені довідки про доходи для отримання вказаного кредиту (а.с. 14). Згідно ст.ст. 526, 1049 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Вимога про стягнення трьох процентів річних та 5 388, 91 грн. інфляційних втрат задоволенню не підлягає, оскільки у Договорі визначено розмір 0,1 % річних, та ураховуючи майновий стан відповідача. Отже, є підстави стягнути з відповідача суму заборгованості, так як [PERSON] не виконує свої обов'язки за Договором споживчого кредиту, а також пеню в сумі 8 233, 99 грн.

Outcome: partial