Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Рішенням Роменського міськрайооного суду Сумської області від 19 квітня 2021 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені та стягнуто з Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Роменський комбінат хлібопродуктів» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі в сумі 39533 (тридцять дев?ять тисяч п`ятсот тридцять три) грн. 90 коп., вихідну допомогу, грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки, середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати з квітня по вересень 2020 року включно, витрати на правову допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) грн. 09.06.2021 позивач [PERSON] подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по вищевказані цивільній справі, в якій просить стягнути з відповідача - дочірнього підприємства державної акціонерної компвнії «Хліб України» «Роменський комбінат хлібопродуктів» на його користь вихідну допомогу та в рахунок грошової компенсації за всі не використані дні щорічної відпустки в сумі 22323 (двадцять дві тисячі триста двадцять» гривень 87 копійок. Також просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки з квітня по вересень 2020 включно у зв`язку з не проведенням фактичного розрахунку у сумі 33691 (три; три тисячі шістсот дев`яносто одну) гривню 32 копійки. Позивач у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, заяву про ухвалення додаткового рішення підтримує повністю. Інші сторони по справі до суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяв до суду не надходило. Враховуючи положення ч.4 ст. 270 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін по справі. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача з відповідача на його користь вихідну допомогу та в рахунок грошової компенсації за всі не використані дні щорічної відпустки в сумі 22323 (двадцять дві тисячі триста двадцять» гривень 87 копійок. Також просить стягнути середній заробіток за весь час затримки з квітня по вересень 2020 включно у зв`язку з не проведенням фактичного розрахунку у сумі 33691 (три; три тисячі шістсот дев`яносто одну) гривню 32 копійки. Щодо грошової компенсації за всі не використані дні щорічної відпустки. Відповідно до п. 2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсаці за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У позовній заяві позивач визначав розмір компенсації за невикористан дні щорічної відпустки виходячи із розрахунку середньоденної заробітної плати за останні 2 місяці (273,91 грн), тоді як така компенсація має бути розрахована виходячи із середньо заробітної плати за останні 12 місяців (136,117 грн). Середньоденна заробітна плата за останні 12 місяців роботі позивача становить 136,117 грн. Таким чином, 136,117 грн*20 днів=2 722,34грн. Отже, компенсація за невикористані 20 днів щорічної відпустки позивача становить 2 722,34 грн. При цьому, зазначені 2 722,34 грн компенсації за невикористані 20 днів щорічне відпустки позивача, як зазначив відповідач у відзиві, враховано в довідці про заборгованість з виплати заробітної плати № 39 від 30.04.2020 року у березні місяці 2020 року (входить в суму 6 971,57 грн). Щодо середнього заробітку, то відповідно до 2 розділу II Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Враховуючи, що позивач звільнився у березні 2020 року, то обчислювати середньомісячну заробітну плату необхідно виходячи із заробітної плати за січень та лютий 2020 року. Заробітна плата у січні 2020 року становила 4 288,37 грн, а у лютому - 4 258,88 грн. Кількість робочих днів відповідно 21 і 20 днів, а разом -41. Таким чином, 4 288,37 грн+4 258,88 грн=8 547,25 грн/41=208,47 грн. Отже, середньоденний заробіток позивача становить 208,47 грн. Що стосується вихідної допомоги, то відповідно до ст. 44 КЗпПУ при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Отже, вихідна допомога є одноразовою виплатою, яка виплачується роботодавцем працівнику у встановлених законодавством випадках при припиненні трудового договору (контракту). Тобто, вихідна допомога не є винагородою за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано. У зв`язку з наведеними розрахунками, розмір вихідної допомоги становить: ((4 288,37+4 258,88)/41)20,5=4 273,625 грн, де 20,5 середньомісячна кількість робочих днів за 2 місяці. Таким чином, розмір тримісячної вихідної допомогистановить: 273,625 *3=12 820,88 грн. При цьому, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні розраховується виходячи із середньоденної заробітної плати становить 125*208,47=26 058,75 грн, де 125- це кількість робочих днів з 01.04.2020 року по 30.09.2020 року. Отже, розмір можливої тримісячної вихідної допомоги може становити 12 820,88 грн, а розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - 26 058,75 грн. Враховуючи те, що судом при винесенні рішення від 19 квітня 2021 року у даній справі не вирішено питання щодо визначення суми компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та вихідної допомоги, а також середній заробіток за весь час затримки, та враховуючи те, що позовні вимоги було задоволено повністю, виходячі з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved