Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до [PERSON], філії «Тернопільський доркомплект» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 770/43-511-08 від 12 серпня 2008 року у розмірі 13386 доларів 53 цента, посилаючись на те, що 12 серпня 2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 770/43-511-08. Відповідно до умов п.п. 1 згаданого договору банк надав відповідачу 1 кредит в розмірі 6000 доларів США зі сплатою 16,5 % річних і комісії заборгованості не пізніше 10 серпня 2011 року, а позичальник зобов»язувався повертати кредит ї сплачувати відсотки та комісійну винагороду за його користування в сумі, в строк та на умовах, що передбачені кредитним договором, відповідно до графіку, викладеного в п .п.1 Договору, а саме щомісячно. 12 серпня 2008 року, в якості забезпечення виконання зобов»язань відповідача 1 [PERSON], між позивачем та філією «Тернопільський доркомплект» в особі [PERSON], який є відокремленим підрозділом дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор», було укладено договір поруки № 770/43-511-08, згідно якого поручитель відповідач 2 зобов»язався перед кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником відповідачем 1 зобов»язань за кредитним договором № 770/43-511-08 від 12 серпня 2008 року. 12 серпня 2008 року банк видав відповідачу 1 кредит в розмірі 6000 доларів США, а відповідач отримав цей кредит, що підтверджується підписом на заяві про видачу готівки № 10 від 12.08.2008 року та меморіальним валютним ордером № 1 від 12 серпня 2008 року. Однак, позичальником не було виконано зобов»язань за кредитним договором та станом на 03.08.2015 року утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 13386 доларів США 53 центи, що станом на згадану вище дату за курсом НБУ була еквівалентною 282812, 79 гривень, та складалась з : заборгованості за кредитом 4999 доларів США, що еквівалентно 105631, 01 гривні; заборгованості за відсотками 4821 долара США 48 центів; пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 2095 доларів США 65 центів; пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 1469 доларів США 52 центів, що еквівалентно 31046, 01 гривні. Просить стягнути солідарно з відповідача 1 та відповідача 2 суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 13386 доларів США 53 центи, судові витрати в сумі 2828 гривень та витрати за дачу оголошення в пресі. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду чергову письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав суду письмові заперечення та заяву про застосування строку позовної давності до заявлених позовних вимог та відмови в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] просить застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову, а також в частині поруки вважає її припиненою відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України та просить в цій частині також відмовити. Представник філії «Тернопільський доркомплект» в судове засідання не з»явився, належним чином через оголошення в газеті «Свобода» був повідомлений про день та час розгляджу справи в суді. Враховуючи заяви представника позивача, заперечення та заяву відповідача [PERSON], вислухавши його представника [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі виходячи із наступного: 12 серпня 2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» ( в подальшому змінено найменування на ПАТ «Укрсоцбанк») та відповідач [PERSON] (в подальшому змінено прізвище на Баран) було укладено договір кредиту № 770/43-511-08, за умовами якого банк надав відповідачу 1 кредит в розмірі 6000 доларів США зі сплатою 16,5 % річних і комісії заборгованості не пізніше 10 серпня 2011 року, а позичальник зобов»язувався повертати кредит ї сплачувати відсотки та комісійну винагороду за його користування в сумі, в строк та на умовах, що передбачені кредитним договором, відповідно до графіку, викладеного в п .п.1 Договору, а саме щомісячно. Також, 12 серпня 2008 року, в якості забезпечення виконання зобов»язань відповідача 1 [PERSON] ( в подальшому прізвище змінено на Баран), між позивачем та філією «Тернопільський доркомплект» в особі [PERSON], який є відокремленим підрозділом дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор», було укладено договір поруки № 770/43-511-08, згідно якого поручитель відповідач 2 зобов2язався перед кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником відповідачем 1 зобов»язань за кредитним договором № 770/43-511-08 від 12 серпня 2008 року. Цього ж дня , 12 серпня 2008 року банк видав відповідачу 1 кредит в розмірі 6000 доларів США, а відповідач отримав цей кредит, що підтверджується підписом на заяві про видачу готівки № 10 від 12.08.2008 року та меморіальним валютним ордером № 1 від 12 серпня 2008 року. Однак, позичальником не було виконано зобов»язань за кредитним договором та станом на 03.08.2015 року утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 13386 доларів США 53 центи, що станом на згадану вище дату за курсом НБУ була еквівалентною 282812, 79 гривень, та складалась з : заборгованості за кредитом 4999 доларів США, що еквівалентно 105631, 01 гривні; заборгованості за відсотками 4821 долара США 48 центів; пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 2095 доларів США 65 центів; пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 1469 доларів США 52 центів, що еквівалентно 31046, 01 гривні. Дане підтверджується розрахунком заборгованості, наданим представником позивача та не спростованим відповідачами. Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків,письмових доказів, речових доказів, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до вимог ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна особа зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором або законом. Розмір та порядок одержання процентів встановлюється законом. Частиною першою статей 1048 та 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526, 625 ЦК України, договір є обов»язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення вимог вищевказаного цивільного законодавства позичальником (відповідачем 1 Баран ([PERSON]М.) ) не виконано своїх зобов»язань із повернення кредиту та відсотків, а відтак вимоги до нього є обгрунтованими , однак у їх задоволенні слід відмовити у зв»язку із пропуском строку позовної давності. Так, відповідно до вимог ст. 256, 257 ЦК України позовною давністю є строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється у три роки. Судом встановлено, що кредитним договором № 770/43-511-08 від 12 серпня 2008 року встановлено термін виконання основного зобов»язання до 10.08.2011 року. Позивач ж звернувся із згаданим позовом 16 листопада 2015 року, тобто більше як через три роки після 10.08.2011 року, початком перебігу строку позовної давності було 11.08.2011 року. Таким чином, строк позовної давності по заявлених вимогах сплив 11.08.2014 року та ним не надано суду жодних доказів переривання строку позовної давності, хоч судом була надана така можливість. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в задоволенні позову. Відповідно до вимог ст. 266 ЦК України вбачається, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставне майно, тощо). Таким чином, суд вважає, що позов до відповідача [PERSON] задоволенню не підлягає, так як позивачем пропущено строк позовної давності, а відповідач [PERSON] подав заяву про застосування наслідків пропуску позивачем такого строку. Суд також зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явив вимогу до поручителя. Договором кредиту № 770/43-511-08 від 12 серпня 2008 року встановлено термін виконання основного зобов»язання до 10.08.2011 року, таким чином банк був вправі пред»явити вимогу до поручителя відповідача 2 Філії «Тернопільський доркомплект» до 11.02.2012 року, однак доказів про те, що така вимога до поручителя пред»являлась суду не подано. Таким чином, суд вважає, що станом на день звернення до суду 16 листопада 2015 року порука відповідача 2 припинилась в силу закону (ч. 4 статті 559 ЦК України ), тому позовна вимога до відповідача 2 - Філії «Тернопільський доркомплект» є безпідставною та до задоволення не підлягає. Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог судом відмовлено в повному обсязі, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивачеві не відшкодовуються.

Outcome: dismissed