Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.03.2020 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] про стягнення компенсації за частку у спільній сумісній власності подружжя відмовлено. 27.02.2019 року до закінчення судових дебатів представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] подав заяву, в якій зазначив, що відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України докази про витрати у зв`язку з розглядом справи будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення. 17.02.2020 року представником третьої особи подано до суду звіт (акт) про надані послуги у зв`язку із розглядом справи. 06.04.2020 року представником третьої особи [PERSON] - [PERSON] надано суду заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з [PERSON] на користь третьої особи [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9600 грн. Третя особа [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явились, від представника надійшло клопотання про розгляд справи в їх відсутності, просив ухвалити додаткове рішення. Позивачка [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явились, від представника надійшло клопотання про розгляд справи в їх відсутності, просив врахувати доводи, викладені в клопотанні про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, в якому просив відмовити у відшкодуванні витрат або зменшити відшкодування до 2000 грн., оскільки витрати на правничу допомогу є необґрунтованими та явно завищеними. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились. Дослідивши рішення суду від 27.03.2020 року та матеріали справи, суд вважає, що заява частково обґрунтована та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст.270 цього Кодексу. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що заява представника третьої особи [PERSON] - [PERSON] подана 07.04.2020 року, тобто протягом п`яти днів після ухвалення повного тексту рішення суду. Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Відповідно до звіту (акту) про надані послуги у зв`язку із розглядом справи, третя особа сплатила адвокату грошові кошти в розмірі 9600 грн. за надання правничої допомоги (а.с.146-147). Оплата за надання правничої допомоги підтверджується наданим фіскальним чеком (а.с.145). Суд вважає, що не зазначення в документах, які стосуються надання представником третьої особи правничої допомоги, номеру справи чи суті справи для встановлення їх приналежності до цієї справи, про, що заявив представник позивача, не є підставою для відмови в стягнення витрат, адвокат Поляк П.П. приймав участь в судових засіданнях та надав суду саме цей ордер і договір, які знаходяться в матеріалах справи. Але разом з тим на думку суду витрати у сумі 9600 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, оскільки підготовка до розгляду справи не вимагала дуже значного обсягу юридичної і технічної роботи, адвокатом не подано суду жодного письмового заперечення, а подано лише заяви про відкладення розгляду справи та розгляд справи у відсутності представника, також завищено час, який витрачено на дослідження висновку експерта. Суд вважає, що заявлений адвокатом розмір правничої допомоги не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Крім того, представник третьої особи лише двічі був присутній в судовому засіданні, зокрема 04.02.2020 року з 11.34 години по 12.08 годину та 17.02.2020 року з 16.05 години по 16.34 годину, що в загальному становить 1 годину 03 хвилини. Крім того, при визначені розміру правничої допомоги необхідно враховувати також те, що в звіті (акті) про надані послуги (а.с.146) йдеться про посилання на п.4 договору надання юридичної (правничої) допомоги №204/18 від 16.11.2018 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Поляк і партнери» та [PERSON] , в якому зазначено, що вартість послуг, що надаються Адвокатським об`єднанням, становить 40 відсотків розміру місячної мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня поточного року, за годину роботи особи, яка надавала правову допомогу, якщо інший порядок розрахунків не зазначений в доручення (угоді). Як вбачається з наданого суду витягу з договору №204/18 від 16.11.2018 року про надання юридичної (правничої) допомоги (а.с.36), пункт 4 у витязі з договору відсутній, повний текст договору №204/18 від 16.11.2018 року про надання юридичної (правничої) допомоги ні третьою особою [PERSON] ні її представником не було надано суду, а тому суд позбавлений можливості перевірити доводи представника третьої особи про вартість послуг за годину роботи особи, яка надавала правничу допомогу, і яку обумовили сторони договору, оскільки вартість послуг за годину роботи підтверджується саме договором, а не звітом (актом). А тому, враховуючи вищенаведене суд вважає, за необхідне стягнути з позивача на користь заявника витрати на правничу допомогу в розмірі 2000грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved