Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, яка діє в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання, утримання та розвитку малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] Відомості про батька дитини записані відповідно до ст.126 Сімейного кодексу України. Місце перебування батька дитини [PERSON] на даний момент не відомо. Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштований до Комунальній установі «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради з 14.04.2016 року, як родинну дитину. З цього часу ні матір дитини, ні батько в КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради не відвідували більше як 6 місяців, у зв`язку з чим було складено відповідний акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту у Комунальній установі «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради. Працівниками Відділу по Комунарському району служби (управління) з матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] було проведено бесіду щодо її намірів відносно сина [PERSON] , [INFO] , його повернення на виховання до неї, але мати малолітнього повідомила, що на даний момент навчається, свого житла не має, забирати сина не планує та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно нього. У зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться фізичним та розумовим розвитком сина, матеріально його не утримує, позивач просить позбавити батьківських прав відповідача відносно її сина [PERSON] та стягнути з відповідача користь особи, чи закладу, яка/який буде здійснювати опіку над дитиною [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 779,50 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28.11.2018 р. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у загальному позовному провадженні. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, відносно заочного ухвалення рішення по справі не заперечує. В судове засіданні відповідач не з`явилась, про час, дату та місце слухання повідомлялась. На зареєстровану адресу місця проживання відповідача надсилались судові повістки, які повернулись до суду з причини «за зазначеною адресою не проживає». Також відповідач повідомлялась про час, дату та місце слухання справи шляхом опублікування оголошення-виклику на офіційному сайті Судова влада України. З урахуванням положень п. 4 ч. 8, ч. 11 ст.128 ЦПК України, відповідач повідомлена про час, дату та місце слухання справи. Причини неявки відповідача суду не відомі, відзиву на позов, чи будь-яких інших заяв, клопотань відповідач не надала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Також додатково зазначив, що матір дитини [PERSON] з 07.03.2017 р. по день надання заяви (20.03.2019 р.) не навідувала свого сина, бажання повернути свого сина не виявила. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх наявними у справі письмовими та іншими доказами, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі встановлених обставин у справі та відповідним їм правовідносинам. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] (актовий запис №260 складений 29.10.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області). Батьками дитини зазначені: батько дитини - [PERSON] , матір дитини - [PERSON] . Згідно розпорядження голови Районної державної адміністрації Мелітопольської районної державної адміністрації, у зв`язку із тяжкими матеріально-побутовими умовами родини, на підставі заяви матері [PERSON] та батька [PERSON] , їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано до КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» на повне державне забезпечення. Відповідно до інформації КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» від 01.11.2018 р. №1769, за час перебування [PERSON] в Будинку дитини «Сонечко» з 14.04.2016р. по теперішній час, мати: [PERSON] , [INFO] , яка перебувала на первинному обліку Бердянська РДА як дитина, позбавлена батьківського піклування, свого сина [PERSON] відвідує періодично, а саме: 18.04.2016р., 20.04.2016 р., 23.04.2016 р., 02.05.2016 р., 14.05.2016 р., 23.05.2016 р., 29.05.2016 р., 31.05.2016 р., 22.06.2016 р., 10.07.2016 р., 01.08.2016 р.., 21.08.20,16 р., 22.08.2016 р., 28.08.2016 р., 04.09.2016 р., 11.09.2016 р., 18.09.2016 р., 24.09.2016 р., 25.09.2016 р. 09.10.2016 р., 10.10.2016 р., 16.10.2016 р., 16.12.2016 р., 16.02.2017р., 01.03.2017р., 07.03.2017р. Останні раз мати приходила 25.09.2018 р. у супроводі психолога, з дитиною побачитись відмовилась. З заявою щодо повернення свого сина додому в сім`ю до адміністрації не зверталася. Батько, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований: [ADDRESS] , свого сина відвідував періодично, а саме: 20.08.2016р., 02.10.2016р., 04.06.2017р., 09.06.2017р., 18.06.2017р.. 14.07.2017р., 13.11.2017р., і 01.12.2017р., 24.12.2017р. 27.07.2018 р. працівниками КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» складений Акт про покинуту дитину, оскільки з 24.12.2017 р., більше як 6 місяців, батьки дитини [PERSON] , не відвідують його, станом здоров`я, умовами утримання, потребами дитини не цікавляться. Письмових, усних, повідомлень на адресу будинку дитини «Сонечко» не надходило, матеріально дитину не підтримували, про подальші наміри щодо долі дитини батьки не повідомляли. Відповідно до інформації відділу по Комунарському району Служби (управління) у справа дітей Запорізької міської ради від 16.11.2918 р., з матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] було проведено бесіду щодо її намірів відносно сина [PERSON] , [INFO] , його повернення на виховання до неї, але мати малолітнього повідомила, що на даний момент навчається, свого житла не має, забирати сина не планує та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно нього. До позову додано письмову заяву [PERSON] від 25.09.2018 р. на ім`я начальника відділу по Комунарському району Служби (управління) у справа дітей Запорізької міської ради в якій вона зазначає, що відмовляється від батьківських прав на малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який перебуває в КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» та не заперечує відносно позбавлення її батьківських прав. З батьком дитини вона не мешкає з 2016 р. місце перебування їй не відомо. Згідно висновку Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району №10/01-34/1015 від 27.11.2018 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини , її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідач в супереч вищезазначеним вимогам, на протязі тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини: не утримує її, не виховує, не цікавиться її станом здоров`я, духовним та фізичним розвитком, в зв`язку з чим позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача відносно її сина [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно сьомого абзацу п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік», у 2019 р. прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 липня 2019 року, для дітей віком до 6 років, становить - 1699 гривень. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи положення ст. 13 ЦПК України, згідно яких суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог, а також обставини зазначені в статті 182 СК України, ст. 191 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього дитини [PERSON] , у заявленому позивачем розмірі, на користь особи, чи закладу, яка/який буде здійснювати опіку над даною дитиною, підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved