Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади села Демидів в особі Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області (відповідач), в якій просить визнати за позивачкою в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право на земельну ділянку на території Бортниківської сільської ради площею 1,79 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії ЛВ №015326, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 22.08.1996 №526 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №642. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивачки покликається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок в [ADDRESS] , та право на земельну ділянку розміром 1,79 в умовних кадастрових гектарах, розташована на території Бортниківської сільської ради. [PERSON] вступила в управління спадковим майном в шестимісячний термін з дня смерті [PERSON] , так як займалася похороном, забрала ключі від спадкового будинку та особисті речі покійної, у зв`язку з чим 23.03.2006 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначений будинок. У 2019 позивачка дізналася, що покійній [PERSON] належало право на земельну частку (пай) на території Бортниківської сільської ради. При зверненні до нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, у зв`язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на цю земельну частку (пай). Представник відповідача подав відзив на позовну заяву (а.с.28), в якій зазначив про відсутність на час розгляду даної справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення або невизнання позовних вимог. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просить суд позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак у поданому до суду відзиві просить суд справу розглядати за його відсутності. Заяви та клопотання учасників справи. Представник позивачки подав клопотання про проведення підготовчого засідання за відсутності сторони позивача та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.30). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 08.08.2020 прийнято справу до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.23-24). Ухвалою від 28.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.31-32). Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 27.05.1997 [PERSON] зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про смерть від 05.04.2005 [PERSON] померла [INFO] у с. Демидів Жидачівського району Львівської області (а.с.9). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 15.05.2009, актовий запис №3. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 15.05.2009 (а.с.8). Довідкою ВК Ходорівської міської ради від 21.10.2019 встановлено, що [PERSON] була постійно зареєстрована і проживала у с. Демидів Жидачівського району Львівської області до дня смерті, яка наступила [INFO] . Від [PERSON] складено заповіт 27.05.1997 в користь [PERSON] . [PERSON] дійсно вступила в управління спадковим майном в 6-ти місячний строк з дня смерті [PERSON] , так як займалася похороном, в день похорон забрала ключі від спадкового будинку (а.с. 10). Витягами зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.12.2019 підтверджено, що від [PERSON] в реєстрі зареєстрований заповіт та після смерті [PERSON] заводилася спадкова справа та видавалося свідоцтва про право на спадщину (а.с.12, 13). Відповідно до довідки відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 18.11.2019 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Бортниківській сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №015326 від 05.05.1997 на [PERSON] , реєстраційний номер 642. Площа земельної ділянки 1,79 умовних кадастрових гектарів. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 22.08.1996 за №526 (а.с.15). Постановою нотаріуса Жидачівської ДНК від 29.11.2020 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у зв`язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), що знаходиться на території Бортниківської сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлій і є спадковим майном (а.с.17). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] і неможливістю реалізації цього права через невизнання цього права нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, згідно з положеннями частинин 1, 2 статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до приписів статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою частини 1 статті 534 ЦК УРСР передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно з якими відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, в тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на день смерті належало право на земельну ділянку площею 1,79 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Бортниківської сільської ради відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №015326 від 05.05.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №642. За життя [PERSON] зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці по справі [PERSON] . З огляду на дату смерті спадкодавця [PERSON] спірні правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON] прийняла спадщину, вчинивши дії, що свідчать про це, а саме: займалася похороном [PERSON] , в день похорону забрала ключі від спадкового будинку, особисті речі померлої, тобто фактично вступила у володіння спадковим майном. Таким чином, [PERSON] наділена правом на спадкування після смерті [PERSON] як спадкоємиця за заповітом, однак відсутність правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), що знаходиться на території Бортниківської сільської ради Жидачівського району Львівської області позбавляє її можливості юридично оформити спадщину у визначений законом позасудовий спосіб. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом) не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 524, 525, 534, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 392, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved