Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 24 березня 2016 року у задоволені позовних вимог [PERSON] до [PERSON], державного виконавця відділу ДВС Краматорського МУЮ Донецької області [PERSON] про визнання неправомірними дій державного виконавця Горошенко Я.А., Шевченка П.П. та акту опису і арешту майна від 14.08.2014 року та про зобовязання повернення речей, які були виключені з акту опису та аре-шту майна від 14.08.2014 року відмовлено в повному обсязі. На вказане рішення [PERSON] подала апеляційну скаргу та просила рішення Краматорського міського суду Донецької області від 24 березня 2016 року скасувати та ухвали-ти нове рішення по суті позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, позивач зазначила, що суд першої інстан-ції неправильно встановив обставини справи, у звязку з чим виніс необґрунтоване рішення, адже відносно [PERSON] жодне виконавче провадження не відкривалося, а тому позбав-ляти її речей, що належать їй на праві приватної власності є незаконним. Державним виконав-цем [PERSON] не було встановлено, кому саме належить майно, яке було арештовано, [PERSON] чи її сину [PERSON] [PERSON], який відповідно до акту опису арешту майна від 14.08.2014 року брав на себе зобовязання щодо збереження майна, ігнорував всі вимоги державного виконавця щодо повернення речей або надання тимчасового доступу до них. Проте відповідно до ст. ст. 1212, 1213 ЦК України [PERSON] повинен був повернути позивачу безпідставно набуте майно. Крім того, суд першої інстанції неправомірно відмовив у розгляді клопотання про приє-днання письмових доказів до матеріалів справи, які підтверджували бездіяльність державного виконавця. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Представник позивачки доводи апеляційної скарги підтримав, просив рішення суду ска-сувати та винести нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її від-сутність та відсутність відповідача. Про задоволення апеляційної скарги заперечує, просить рі-шення суду залишити без змін. Інші, належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явились. Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши ма¬теріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, а оска¬ржувану ухвалу слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краматорсько-го міського управління юстиції Донецької області [PERSON], про визнання неправомір-ними дії державного виконавця Горошенко Я.А., Шевченко П.П., та акту опису і арешту майна від 14.08.2014 року, та про зобовязання повернення речей, які були виключені з акту опису та арешту майна від 14.08.2014 року. 31 жовтня 2014 року Краматорський міський суд Донецької області у справі № 234/7937/14-ц визнав право власності за [PERSON] на монітор «LG», системний блок компютера, акустичні колонки «Traust», сканер-принтер «Epson», телевізор марки «SAMSUNG»90K, пральну машину марки «LG». Також зазначеним рішенням знято арешт з рухомого майна: монітор «LG», системний блок компютера, акустичні колонки «Traust», сканер-принтер «Epson», телевізор марки «SAMSUNG»90K, пральну машину марки «LG». 22 січня 2015 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області, рішення Краматорського міського суду Донецької області від 31 жовтня 2014 року по цій справі залишено без змін. Рішення набрало законної сили 22 січня 2015 року. 16 вересня 2015 року, видано виконавчий лист по справі № 234/7937/14-ц, провадження № 2/234/3606/14. 30.11.2015 року, була подана заява про повернення вилученого, описаного та арештованого майна, начальнику відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції [PERSON] Добровільно державний виконавець Горошенко Я.А. і [PERSON] відмовилися повернути вивезені до [PERSON] за його ж ініціативою речі, які належать позивачці. Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний викона-вець державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Статтею передбачено перелік повноважень державного виконавця для здійснення покладених на нього завдань. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право брати участь у провадженні виконавчих дій. Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов'я-заний, у тому числі утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють ви-конання рішення. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна борж-ника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний вико-навець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту май-на боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позо-вом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, дії державного виконавця відповідають вимогам закону. Чинним законо-давством не передбачено обов'язку державного виконавця особисто повернути речі, які були виключені з акту опису та арешту майна, на попереднє місцезнаходження за вказаною адресою у зв'язку з неможливістю власника майна самостійно забрати речі. А тому вимога позивача що-до зобовязання державного виконавця Горошенка Я.А. повернути речі, які були виключені з акту опису та арешту майна від 14.08.2014р., на попереднє місце знаходження задоволенню не підлягає. Тому доводи апеляційної скарги в частині оскарження дій державного виконавця та зо-бовязання його вчинити певні дії задоволенню не підлягають. Разом з тим колегія суддів вважає, що позовні вимоги щодо зобовязання [PERSON] повернути речі, які були виключені з акту опису підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії акту опису та арешту майна (а.с.5-8) 14.08.2014 року державним виконавцем, в ході виконання рішення суд був накладений арешт на монітор «LG», системний блок компютера, акустичні колонки «Trast» (в комплект Trast входять: дві колонки, саббуфер, підсилювач), сканер-принтер «Epson», телевізор марки «SAMSUNG» серійний номер 39TWB00890K, пральну машину марки «LG». Також зазначеним рішенням знято арешт з рухо-мого майна: монітор «LG», системний блок, акустичні колонки «Trast», сканер-принтер «Epson», телевізор марки «SAMSUNG», пральну машину марки «LG», які були передані на ві-дповідальне зберігання [PERSON] 31 жовтня 2014 року Краматорський міський суд Донецької області у справі № 234/7937/14-ц визнав право власності за [PERSON] на монітор «LG», системний блок компютера, акустичні колонки «Traust», сканер-принтер «Epson», телевізор марки «SAMSUNG»90K, пральну машину марки «LG». Також зазначеним рішенням знято арешт з рухомого майна монітор «LG», системний блок компютера, акустичні колонки «Traust», сканер-принтер «Epson», телевізор марки «SAMSUNG»90K, пральну машину марки «LG». 22 січня 2015 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області, рішення Краматорського міського суду Донецької області від 31 жовтня 2014 року по цій справі залишено без змін. Добровільно майно, з якого було знято арешт, позивачці не повернуто. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Таким чином, апеляційна скарга в частині зобовязання [PERSON] повернути речі, які були виключені з акту опису підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої ін-станції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосу-вання норм матеріального або процесуального права. При цьому суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розг-ляду справи у апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Судом першої інстанції зроблений правильний правовий висновок та застосоване зако-нодавство з приводу оскарження дій державного виконавця, але не застосоване законодавство про захист права власності на майно, яке вибуло з володіння власника без його згоди. При таких підставах апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial