Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» в особі Відділення «Дніпропетровське РУ» АТ «Родовід Банк» звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 18.09.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК» найменування якого 17.06.2010 року на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» було змінено на Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 35.3/АК-00023.08.2. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит на загальну суму 15 404,33 доларів СІІІА, а Позичальник зобовязався повернути кредити не пізніше 18 вересня 2015 року (включно) та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, передбачених Кредитним договором. Згідно п.1.5. Кредитного договору процентна ставка встановлюється в розмірі 7,70 % річних. Забезпеченням виконання зобовязань Позичальника перед Позивачем є порука [PERSON], який, відповідно до укладеного ним з Позивачем [PERSON] поруки № 35.3/АК-00023-08.2-3/П від 18.09.2008 року відповідно, в якості солідарного боржника зобовязався відповідати у повному обсязі перед Позивачем за повне та своєчасне виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором. Згідно п.1.3, п.2.1. [PERSON] поруки, Поручитель взяв на себе зобовязання відповідати перед Позивачем в тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті ж строки, що і Позичальник, а у разі невиконання Позичальником своїх зобовязань за платежами, що передбачені Кредитним договором, Поручитель на підставі письмового повідомлення Позивача не пізніше наступного дня після одержання такого письмового повідомлення зобов'язався погасити за рахунок власних коштів на рахунок Позивача в повному обсязі заборгованість Позичальника за Кредитним договором. Пунктом 3.2. [PERSON] поруки передбачено, що Поручитель відповідає перед Позивачем за зобов'язаннями, що випливають з цього договору майном та грошовими коштами, на які може бути звернено стягнення у відповідності з чинним законодавством України. Забезпеченням виконання зобов'язань Позичальника перед Позивачем є порука [PERSON], який, відповідно до укладеного ним з Позивачем [PERSON] поруки № 35.3/АК-00023-08.2-3,П-1 від 18.09.2008 року відповідно, в якості солідарного боржника зобовязався відповідати у повному обсязі перед Позивачем за повне та своєчасне виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором. Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 31 серпня 2015 року утворилась заборгованість перед позивачем по кредиту та процентам за весь період в розмірі 1\~010,65 доларів США, сума заборгованості за платою за обслуговування кредиту за весь період в розмірі 11293, 49 грн., а також загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості та інфляційних втрат від суми простроченої плати за обслуговування кредитом за весь період у розмірі 65\~630,38 грн.. Просив суд стягнути з відповідачів на його користь вище зазначені суми заборгованості за кредитним договором (а.с.1-2). В подальшому Позивач надіслав до суду вже «Розрахунок заборгованості» станом на 12.10.2016 року, до якого не була додана в порядку ст.ст.27, 31 ч.2 ЦПК України заява про збільшення позовних вимог (а.с.114-130). В судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не зявився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином. В подальшому письмово просив справу розглядати за його відсутності та надіслати копію судового рішення по справі . В судове засідання відповідач-2 [PERSON] та відповідач-3 [PERSON] не прибули за невідомих суду обставин. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. Їхня неявка не є перешкодою задля розгляду справи по суті. В судовому засіданні відповідач-1 [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] заявлені позовні вимоги визнали частково. Не заперечували проти стягнення з Відповідача-1 на користь Позивача лише суми дійсного боргу в розмірі 720 доларів США, а також суми заборгованості за платою за обслуговування кредиту за весь період у розмірі 11293,49 грн.. Відповідач-1 також суду пояснив, що заборгованість перед Позивач фактично за кредитним договором складає лише 720 доларів США, яку він давно готовий відразу виплатити. Однак, не має на це змоги за тієї обставини, що Позивач не працює і йому невідомо те, кому саме і на який саме рахунок він зараз має сплатити цю заборгованість. Також надав суду квитанції про виконання ним кредитних зобовязань перед Позивачем з моменту отримання валютного кредиту та до 18.09.2015 року. При цьому Позивач звернувся до суду з позовом 07.09.2015 року (а.с.1, 59-106). Суд, заслухавши пояснення відповідача-1 та його представника, вивчивши матеріали справи та надані сторонами документи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 18.09.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк») та Відповідачем-1 був укладений кредитний договір №35.3/АК-00023.08.2 на купівлю автомобіля згідно з договором №№114116-1967/08 купівлі-продажу автомобіля від 12.09.2008 року в розмірі 15404 долари США 33 центи терміном до 18.09.2015 року включно (а.с.10-11). Поручителями у даному випадку виступили батьки Відповідача-1 [PERSON] та [PERSON], між Банком та якими були укладені договори поруки: з Відповідачем-2 ([PERSON]П.) №35.3/АК-00023.08.2-3/ІІ від 18.09.2008 року (а.с.14-15), та з Відповідачем-3 ([PERSON]Ю.) №35.3/АК-00023.08.2-3/ІІ-1 від 18.09.2008 року (а.с.16-17). Згідно п.3.1 [PERSON] поруки («Відповідальність сторін»), - «У разі прострочення Поручителем терміну виконання зобовязань, що передбачені пунктами 2.1. цього [PERSON], Поручитель сплачує Банку пеню за кожен день прострочки у розмірі подвійної процентної ставки, вказаної вище». Згідно п.3.2. цих [PERSON], - «Поручитель відповідає перед банком за зобовязаннями, що випливають з цього [PERSON], майном та грошовими коштами, на які може бути звернене стягнення у відповідності з чинним законодавством України» (а.с.14-оберт, 16-оберт). Однак, в порушення умов договору, Відповідач-1 свої зобов'язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 22.08.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 12967,46 доларів США, що в еквіваленті становить 217\~806,89 грн., що складається з прострочена заборгованість за сумую основного кредиту у розмірі 11778,71 дол. США; прострочена заборгованість за процентами по кредиту у розмірі 1\~118,75 доларів США; пеня за несвоєчасність погашення заборгованості за кредитом у розмірі 177\~280,09 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів по кредиту у розмірі 17\~909,42 грн.; три процента річних від суми простроченого кредиту у розмірі 20\~516,93 грн.; три проценти річних від суми прострочених процентів по кредиту у розмірі 2100,45 грн../а.с.2-3/ Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. В свою чергу згідно кредитного договору, укладеного між сторонами, Відповідач-1 як позичальник зобовязаний сплачувати заборгованість перед банком. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Разом із тим, Верховний Суд України у справі №6-771цс15 від 27.01.2016 року зазначив наступне: Так, «Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст.1 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-ХІІ від 3 липня 1991 р. індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Норми ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, визначеного у гривнях…». Тобто, в даному конкретному випадку інфляційні втрати від суми простроченої плати за обслуговування кредиту не підлягають стягненню з відповідачів на користь Позивача. Згідно ст.533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо ук зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадку, порядку та на умовах, встановлених законом. За курсом Національного Банку України станом на 13.03.2017 року один долар США по відношенню до гривні складає 26,81 грн.. Таким чином, визнана сума заборгованості, яка підлягає стягненню з Відповідачів на користь Позивача, складає 19303,1 грн. (720 доларів х 26,81 грн. = 19303,1 грн.). При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що Позивачем взагалі не був наданий суду графік погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №35.3/АК-00023.08.2 від 18.09.2008 року, а лише «Графік заборгованості станом на 20.08.2015 року» (а.с.3-5) та «Розрахунок заборгованості станом на 12.10.2016 року» (а.с.115-121, 122-130). До останнього не додано заяву про збільшення або зменшення заявлених вимог в порядку ст.ст.27, 31 ЦПК України. З оглядом на викладене суд частково задовольняє заявлені позовні вимоги та стягує солідарно з Відповідачів на користь Позивача заборгованість по кредиту та процентам в розмірі 720 доларів США 00 центів, що за курсом НБУ станом на 13.03.2017 року складає 19303,2 грн. (720 дол. х 26.81 грн. = 19303,2 грн.), суму заборгованості за платою за обслуговування кредиту в сумі 11293,49 грн., а також згідно з вимогами ст.88 ЦПК України стягує з Відповідачів на користь позивача в рівних частках судовий збір в розмірі 992,25 грн.. Сума інфляційних втрат від суми простроченої плати за обслуговування кредиту ( за весь період) стягненню не підлягає. У задоволенні решти вимог суд вважає за необхідне відмовити через відсутність їх конкретизації у резолютивній частині позовної заяви (вказані загальною сумою) та не надання Позивачем відповідних документів. На підставі викладеного,

Outcome: partial