Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 06.04.2020 рокув.о. керівника Кіцманської місцевої прокуратури Шевчук П.В., в інтересах держави, в особі Кіцманської міської ради, звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області до [PERSON] про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки площею 3,2176 га (кадастровий номер 7322510100:02:01:0422), яка розташована у м. Кіцмань Чернівецької області у розпорядженні територіальної громади м. Кіцмань (а.с.1-86). Прокуратура звернулась до суду з даним позовом та на підставі ст. 131-1 Конституції України, ч. 4 ст. 56 ЦПК України та ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», оскільки здійснює представництво в суді законних інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснюється органом місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Свої вимоги мотивує тим, що 01.04.2019 між Кіцманською міською радою з однієї сторони та [PERSON] з іншої, укладено договір оренди землі № 10, згідно якого останньому передано в тимчасове користування земельну ділянку для сінокосіння та випасання худоби з кадастровим номером 7322510100:02:001:0422, яка розташована в місті Кіцмань Чернівецької області. Договір укладено на 5 років. Земельна ділянка передана [PERSON] відповідно до акта прийому - передачі земельної ділянки. Відповідно до частини 14 зазначеного договору, земельна ділянка передається в оренду для сінокосіння та випасання худоби. Переводити орендовану ділянку в інші види сільськогосподарських угідь заборонено. Договором передбачено, що зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, визначеним умовами договору, та у спосіб, що суперечить екологічним вимогам та чинному законодавству. Посадовими особами Управлінням контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області неодноразово було проведено перевірки дотримання вимог земельного законодавства [PERSON] при використанні земельної ділянки із кадастровим номером 7322510100:02:001:0422 за результатами яких виявлено, що [PERSON] на частині вказаної земельної ділянки орієнтовною площею 0,008 га з цільовим призначенням для сінокосіння та випасання худоби, комунальної власності, яка розташована в адміністративних межах Кіцманської міської ради, шляхом зняття і переносу ґрунтового покриву без спеціального дозволу, та здійснив вибірку ґрунту, що унеможливлює використання даної частини земельної ділянки за цільовим призначенням. Крім того, декілька раз виносилися приписи, якими зобов`язано [PERSON] привести вищезазначену частину земельної ділянки у стан придатний для використання за її цільовим призначенням. У зв`язку із невиконанням приписів складалися протоколи про адміністративні правопорушення та відносно [PERSON] виносилися постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, які ним добровільно сплачувалися. Однак, прокурор вказує, що на даний момент зазначені порушення земельного законодавства не усунуто. З посиланням на відповідні правові норми, враховуючи, що орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди, а орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі лише з дотриманням умов договору оренди землі, вказує на наявність підстав припинення права користування земельною ділянкою через використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. За наявності правових підстав для дострокового розірвання договору оренди землі №10 від 01.04.2019, укладеного між Кіцманською міською радою з однієї сторони та [PERSON] , жителем [ADDRESS] з іншої, щодо передачі в тимчасове користування земельну ділянку для сінокосіння та випасання худоби з кадастровим номером 7322510100:02:001:0422, яка розташована в місті Кіцмань Чернівецької області, - поросить суд його розірвати та зобов`язати відповідача повернути зазначену земельну ділянку територіальній громаді м. Кіцмань в особі Кіцманської міської ради Чернівецької області, по акту приймання-передачі у стані, придатному для подальшого використання. Крім того, просить стягнути з відповідача, сплачений судовий збір. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 06.04.2020 року вказана позовна заява передана на розгляд судді Мінів О.І., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями (а.с.87). Ухвалою судді від 08 квітня 2020 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 29 квітня 2020 року. 29 квітня 2020 року підготовче засідання відкладено на 26 травня 2020 року (а.с.94). 26 травня 2020 року за заявою відповідача, у зв`язку із введеним карантином на території України, відкладено підготовче засідання у справі на 24 червня 2020 року (а.с.99-100). 24 червня 2020 року підготовче засідання було відкладено на 14 липня 2020 року, за заявою відповідача у справі (а.с.104-105). Заходів щодо забезпечення доказів, забезпечення позову по справі не вживалося, зупинення і поновлення провадження не здійснювалося. До початку підготовчого засідання у справі, 14.07.2020 на адресу суду надійшла заява від відповідача [PERSON] у якій останній позовні вимоги прокуратури визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити повністю. Крім того, просить розгляд справи провести без його участі. Від прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Ройку А.В. надійшла заява у якій останній підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Не заперечив проти винесення рішення у підготовчому засіданні, у зв`язку із визнанням позову відповідачем. Просив розгляд справи провести без його участі. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у зв`язку із його визнанням відповідачем у справі. Беручи до уваги те, що відповідач позов визнав, і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб суд приймає таке визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що згідно рішення XIX (позачергової) сесії Кіцманської міської ради VII скликання №44/2 від 22.02.2019 - вирішено надати в оренду [PERSON] земельну ділянку для сінокосіння та випасання худоби, розташовану в м. Кіцмань, площею 3,2176 га, кадастровий номер 7322510100:02:001:0422 терміном на 5 років та доручено міському голові укласти договір оренди земельної ділянки на затверджених умовах (а.с.28). Так, на виконання зазначеного рішення, 01.04.2019 між Кіцманською міською радою з однієї сторони та [PERSON] з іншої, укладено договір оренди землі №10, згідно якого останньому передано в оренду земельну ділянку для сінокосіння та випасання худоби з кадастровим номером 7322510100:02:001:0422, яка розташована в місті Кіцмань Чернівецької області. Договір укладено на 5 років (а.с.19-24). Більше того у договорі прописано умови використання земельної ділянки, зазначено у п.14 Договору, що земельна ділянка передається в оренду саме для сінокосіння та випасання худоби. Переводити орендовану ділянку у інші види сільськогосподарських угідь заборонено. У п.30 Договору передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку. Дія договору може бути припинена шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї з сторін, внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та з інших підстав, визначених законом (п. 32 Договору). Розірвання в односторонньому порядку допускається у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, визначеним у Договорі (п.33 Договору). Визначена Договором земельна ділянка передана [PERSON] відповідно до акту прийому - передачі земельної ділянки (а.с.25). Такий договір 02.04.2019 зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право - 31075155, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 162684761 від 08.04.2019 року (а.с.29). Згідно даних Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби, розташованої в м. Кіцмань, площею 3,2176 га, кадастровий номер 7322510100:02:001:0422, на 13.02.2019 становить 8 402 грн. (а.с.26). Відповідно до Розрахунку розміру орендної плати за вказану земельну ділянку, визначено, що розмір річної плати складає - 1008, 24 грн., а місячна плата - 84,02 грн. (а.с.27). Поряд із цим, судом встановлено, що 27.09.2019 посадовими особами Управлінням контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства [PERSON] при використанні земельної ділянки із кадастровим номером 7322510100:02:001:0422. В результаті перевірки виявлено, що [PERSON] на частині вказаної земельної ділянки орієнтовною площею 0,008 га з цільовим призначенням для сінокосіння та випасання худоби, комунальної власності, яка розташована в адміністративних межах Кіцманської міської ради, що перебуває у нього в оренді - зняв і перенісґрунтовий покрив без спеціального дозволу та здійснив вибірку ґрунту, що унеможливлює використання даної частини земельної ділянки за цільовим призначенням. Зазначене підтверджується даними Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки №473-ДК/454/АП/09/01-2019 від 27.09.2019 (а.с.32). Також, суду надано копію протоколу про адміністративне правопорушення №473-ДК/0173П/07/01-19 від 27.09.2019 та копію постанови про накладення адміністративного стягнення№473-ДК/0172По/08/01-19 від 27.09.2019, згідно якої [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 53-3 КУпАП (зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу, а також невиконання умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 гривень (а.с.34,36). Такий штраф, [PERSON] 30.09.2019 добровільно сплачено, що підтверджується копією квитанції (а.с.37). Також, 27.09.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у Чернівецькій області винесено Припис №473-ДК/0175Пр/03/01-19, яким зобов`язано [PERSON] в 30-денний термін привести вищезазначену частину земельної ділянки у стан придатний для використання за її цільовим призначенням (а.с.35). 27 вересня 2019 року Головним управлінням Держгеокадастру у Чернівецькій області також винесено два Повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок зняття ґрунтового покриву та встановлено необхідність у 15-денний термін сплатити розмір заподіяної шкоди, у розмірі: 229,32 грн.та 32,72 грн. (а.с.40,43). Визначений розмір шкоди, підтверджується відповідними Розрахунками (а.с.42, 45). Така шкода [PERSON] 30.09.2019 добровільно відшкодована, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 41, 44). Згідно даних Акту обстеження земельної ділянки №474-ДК/094/АО/10/01-19 встановлено, що [PERSON] на земельній ділянці орієнтовною площею 0,40 га., зняв і переніс ґрунтовий покрив без спеціального дозволу та здійснив виборку ґрунту, що унеможливлює використання даної земельної ділянки за цільовим призначенням (а.с.38-39). 08.11.2019 посадовими особами Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області під час проведення перевірки виконання [PERSON] вимог припису №473-ДК/0175 Пр/03/01-19 встановлено, що останній припис не виконав, а саме: не вжив заходів щодо приведення частини зазначеної земельної ділянки в попередній стан придатний для використання за цільовим призначенням, що підтверджується даними копії Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки №556-ДК/526/АП/09/01-2019 від 08.11.2019(а.с.46). Відповідно, цього ж дня 08.11.2019 за вказаним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення №557-ДК/0208П/07/01-19 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №557-ДК/0208По/08/01-19, згідно якої притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 188-5 КУпАП (невиконання законних розпоряджень чи приписів посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень, який того ж дня [PERSON] добровільно сплачено, згідно копії квитанції (а.с.47, 49, 50). Відповідно до даних припису №557-ДК/0210Пр/03/01-19 від 08 листопада 2019 року, [PERSON] зобов`язано в 30-ти денний термін привести зазначену частину земельної ділянки у стан придатний для використання її за цільовим призначенням (а.с.48). Однак, 17.12.2019 посадовими особами Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, згідно даних Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки №639-ДК/646/АП/09/01-2019 від 17.12.2019,знову ж було встановлено, що вищезазначений припис№557-ДК/0210Пр/03/01-19, [PERSON] не виконано, а саме: не вжито заходів щодо приведення частини зазначеної земельної ділянки в попередній стан придатний для використання за цільовим призначенням (а.с.51). 29.11.2019 року знову ж посадовими особами Управлінням контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства [PERSON] при використанні земельної ділянки із кадастровим номером 7322510100:02:001:0422 та встановлено, що [PERSON] на частині вказаної земельної ділянки орієнтовною площею 0,01 га з цільовим призначенням для сінокосіння та випасання худоби, комунальної власності, яка розташована в адміністративних межах Кіцманської міської ради, шляхом викопування двох копанів та зняття і переносу ґрунтового покриву без спеціального дозволу, що унеможливлює використання даної частини земельної ділянки за цільовим призначенням (а.с.52). Того ж дня, 29.11.2019, складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ст. 55-3 КУпАП на [PERSON] в сумі 170 гривень, які останнім того ж дня добровільно сплачено (а.с. 54,56,57). Крім того, відповідно до припису №609-ДК/0237/Пр/03/01-19 зобов`язано [PERSON] в 15-денний термін привести вищезазначену частину земельної ділянки у стан придатний для використання за її цільовим призначенням (а.с.55). Згідно даних Акту обстеження земельної ділянки №609-ДК/123/АО/10/01-19 встановлено, що [PERSON] на земельній ділянці орієнтовною площею 0,01 га., викопав дві копані, зняв і переніс ґрунтовий покрив без спеціального дозволу та здійснив виборку ґрунту, що унеможливлює використання даної земельної ділянки за цільовим призначенням. Родючий шар грунту вибрано та складено біля викопаних копаней (а.с.38-39). 29 листопада 2019 року Головним управлінням Держгеокадастру у Чернівецькій області також винесено два Повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок використання частини земельної ділянки не за цільовим призначенням та встановлено необхідність у 15-денний термін сплатити розмір заподіяної шкоди, у розмірі: 286,65 грн. та 40,90 грн. (а.с.59,62). Визначений розмір шкоди, підтверджується відповідними Розрахунками (а.с.61, 64). Така шкода [PERSON] 29.11.2019 добровільно відшкодована, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 60, 63). 17.12.2019 посадовими особами Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області під час проведення перевірки виконання [PERSON] вимог припису №609-ДК/0237/Пр/03/01-19 встановлено, що останній припис не виконав, а саме: не вжив заходів щодо приведення частини зазначеної земельної ділянки в попередній стан придатний для використання за цільовим призначенням (а.с.65). Також, 17.12.2019 за вказаним фактом вкотре складено протокол про адміністративне правопорушення та відносно [PERSON] винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ст. 188-5 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень, який добровільно сплачено 18.12.2019 (а.с. 66, 68, 69). Відповідно до даних припису №638-ДК/0254/Пр/03/01-19 зобов`язано [PERSON] в 10-ти денний термін привести зазначену частину земельної ділянки у стан придатний для використання її за цільовим призначенням (а.с.67). Однак, відповідно до чергового Акту перевірки Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 14.01.2020 №19-ДК/015/АП/09/01-2020 встановлено, що вищезазначений припис [PERSON] не виконав, а саме: не вжив заходів щодо приведення частини зазначеної земельної ділянки в попередній стан придатний для використання за цільовим призначенням (а.с.70). Також, згідно, наданої на запит прокуратури, відповіді Начальника Кіцманського управління ГУ ДПС у Чернівецькій області Булавкою Т.М. №165/9/24-13-52-07 від 24.02.2020 року, [PERSON] як фізична особа-громадянин, платник орендної плати за землю, перебуває на обліку у Кіцманському управління. Станом на 01.01.2020 року заборгованості з орендної плати на землю, яка нараховується у відповідності до ст. 286.5 Податкового кодексу України, у [PERSON] немає. Вказане підтверджує доданими копією ППР форми «Ф»№4076-5206-2406 на сплату орендної плати на 2019 рік та випискою по особовому рахунку [PERSON] за 2019 рік (а.с.76-78). Згідно даних відповіді Кіцманської міської ради № 493 від 27.02.2020 на лист Кіцманської місцевої прокуратури №94-1150 вих.-20 від 24.02.2020, щодо вжиття заходів представницького характеру, міський голова повідомляє, що дійсно встановлено факт використання [PERSON] земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби, розташованої в м. Кіцмань, площею 3,2176 га, кадастровий номер 7322510100:02:001:0422, не за цільовим призначенням, однак Кіцманська міська рада не має можливості звернутися до суду з позовними вимогами щодо усунення порушень земельного законодавства, а тому просить Кіцманську місцеву прокуратуру вжити заходів представницького характеру у їх інтересах (а.с.84). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Щодо представництва інтересів прокуратурою. Відповідно до ч.4, 5 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Згідно п.3 ч.1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п.3 ч. 2 статті 129 Конституції України). У ч.3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави». Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої в ухвалі від 10.07.2018 року у справі №812/1689/16, постанові від 20.09.2018 у справі №924/1237/17, «не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. «Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною. «Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Щодо суті позовних вимог. Приписами статті 202 Цивільного кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За загальним правилом договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими вважаються умови визначені в законі, або умови, на погодженні яких наполягає та чи інша сторона. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України). Згідно частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 зазначеного кодифікованого закону України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є умови про предмет договору; умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, відносини найму (оренди) врегульовані главою 58 Цивільного кодексу України. За змістом ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення, майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму. Частиною 2 статті 792 Цивільного кодексу України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, який регулює відносини щодо оренди землі є Закон України «Про оренду землі» № 161-ХІV від 06.10.1998 року (далі - Закон України «Про оренду землі»). Відповідно до ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в поряду, передбачених ЗК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (частина п`ята статті 6 Закону України від 6 жовтня 1998 року «Про оренду землі»). Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»). Згідно із положеннями ст. 15 цього ж Закону істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки. Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки. В силу ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди. Орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі (ч. 1 ст. 25 цього ж Закону). Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі», орендар земельної ділянки зобов`язаний виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі. Згідно із ст. 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Стаття 19 ЗК України закріплює такі категорії земель: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; а також землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Віднесення земель до тієї чи іншої категорії згідно з ч. 1 ст.20 ЗК України здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Кожна категорія земель має узагальнене цільове призначення, що визначає специфіку її особливого правового режиму. Так, земельні ділянки віднесені до однієї категорії, можуть використовуватися за різними видами цільового призначення. Землями сільськогосподарського призначення згідно з ч. 1 ст.22 ЗК України визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 20 ЗК України земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1-4 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення зокрема, належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до положень ст. 34 ЗК України, громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища. З наведеного вище, суд приходить до висновку, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення підлягають використанню виключно відповідно до видів їх використання, які відповідають їх цільовому призначенню. Відповідно до п.п. 1.2, 1.4 Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 р. № 548, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 р. за № 1011/18306 (далі - Класифікація), код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі. КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів. З огляду на розділ ІІ вказаної Класифікації, землі сільськогосподарського призначення поділяють на окремі види цільового призначення, зокрема: за кодом 01.08. для сінокосіння і випасання худоби. Статтею 35 Закону України «Про охорону земель» передбачено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку. Відповідно до ч. 1-3 ст.37 цього ж закону власники та землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок зобов`язані здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів,передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України. Використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється. Згідно зі ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з п. «ґ» ч.1 ст. 141, ст. 143 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Відповідно до п.п. 2.20 та 2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» у разі встановлення порушень, передбачених статтею 143 ЗК України, зокрема, коли земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, визначеним умовами договору, та у спосіб, що суперечить екологічним вимогам, суди мають правові підстави для задоволення вимог про розірвання договору оренди на підставі статті 32 Закону України «Про оренду землі». За положеннями ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Як передбачено ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до ст.34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Оцінка суду. Щодо представництва інтересів прокуратурою. В.о. керівника Кіцманської місцевої прокуратури в позовній заяві обґрунтував наявність підстав для представництва інтересів держави в суді саме у даних спірних правовідносинах, навів докази порушення інтересів держави та невжиття уповноваженим державою органом відповідних функцій у спірних правовідносинах, заходів, спрямованих на усунення порушень чинного законодавства та захисту інтересів держави. Разом з тим, Кіцманська міська рада, будучи обізнаною про факт використання земельної ділянки [PERSON] не за цільовим призначенням за наявного порушення інтересів держави, жодних заходів щодо розірвання договору оренди, у тому числі шляхом звернення до суду з відповідною позовною заявою, не вжила. Вказане є підставою для захисту інтересів держави прокурором, шляхом пред`явлення вказаного позову. Вказана позиція викладена у Постанові Верховного суду від 26.04.2019 року у справі №910/3486/18. Більше того, згідно матеріалів справи, Кіцманська місцева прокуратура повідомляла листом Кіцманську міську раду про порушення земельного законодавства при використанні [PERSON] земельної ділянки за кадастровим номером 7322510100:02:001:0422 не за цільовим призначенням. Разом з цим, з листа міського голови Кіцманської міської ради Булеги С.Б. №493 від 27.02.2020 вбачається, що останній просить саме прокуратуру вжити заходи спрямовані на усунення порушень земельного законодавства та представництва їх інтересів (а.с.84). Отже, у позовній заяві прокурором визначено орган, який уповноважений державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах та підтверджено нездійснення цим органом захисту інтересів держави, що, в свою чергу, відповідно до ст.131-1 Конституції України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру» відноситься до «виключних випадків», які передбачають повноваження прокурора на здійснення представництва інтересів держави в суді. Щодо суті позовних вимог. Враховуючи вищезазначені норми законодавства та повне визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що між Кіцманською міською радою, яка в силу ст. 122 ЗК України, що діяла в редакції на час укладення договору, мала відповідні повноваження, та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби, однак відповідач порушуючи умови договору оренди землі використовував її не за цільовим призначенням, оскільки на частині вказаної земельної ділянки орієнтовною площею 0,01 га, комунальної власності, яка розташована в адміністративних межах Кіцманської міської ради, здійснив викопання двох копанів та зняв і переніс ґрунтовий покрив без спеціального дозволу, що унеможливлює використання даної частини земельної ділянки за цільовим призначенням. Як вже зазначалось вище, для земельної ділянки отриманої відповідачем в користування на підставі договору оренди землі №10 від 01 квітня 2019 року визначено вид цільового призначення, а саме: для сінокосіння і випасання худоби (п.14 Договору). Саме з цією метою та за даним видом цільового використання відповідач отримав вказану земельну ділянку для використання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно, самостійно здійснено використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, оскільки знято родючий шар ґрунту, що унеможливлює її використання за визначеним у Договорі призначенням, а тому відповідач допустив невідповідність її цільового призначення та порушив умови договору оренди землі №10 від 01 квітня 2019 року. Вказані обставини повністю підтверджені даними матеріалів перевірок порушень [PERSON] земельного законодавства при використанні земельної ділянки за кадастровим номером 7322510100:02:001:0422, які розглянуті Головним управлінням Держгеокадастру у Чернівецькій області та не оскаржувалися відповідачем. Кожного разу при винесення постанов за ст.ст. 53, 53-3 КУпАП відносно [PERSON] та притягнення його до адміністративної відповідальності, останній сплачував штраф та заподіяну шкоду, внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Таким чином, оскільки сторони спірного договору оренди землі дійшли згоди щодо усіх його істотних умов, зокрема, пунктом 32 передбачено можливість розірвання договору оренди землі і цей пункт договору узгоджується із положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про оренду землі», суд вважає, що наявні підстави для розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки її власнику, у зв`язку з грубим порушенням умов договору. Також, суд погоджується із заявленою прокурором вимогою щодо повернення земельної ділянки територіальній громаді, так як ст.34 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Крім того, як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Щодо розподілу судових витрат. Вирішуючи питання про розподіл між сторонами у справі судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вищевикладене, та у зв`язку з задоволення в повному обсязі позовних вимог Кіцманської місцевої прокуратури суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору на користь позивача в розмірі 4204 гривні. Враховуючи вищенаведене, вимоги ст.ст. 13, 14, 19 131-1, 142 Конституції України, ст. ст. 2, 23, 24 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 1, 18-22, 34, 96, 141, 143, 152, 158, 211 Земельного кодексу України, ст.ст. 202, 526, 626-629, 638, 651, 792, 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 35-37 Закону України «Про охорону земель», ст.ст. 2, 6, 13, 15, 24, 25, 31, 34 Закону України «Про оренду землі»,

Outcome: approved