Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Стислий виклад заявленої вимоги до суду У вересні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом, уточнивши його мотивувала тим, що [INFO] в с. Колядинець Липоводолинського району помер її батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка розміщувалася на території Колядинецької сільської ради. У встановлений законом строк позивачка відправила поштою заяву про прийняття спадщини до Липоводолинської районної державної нотаріальної контори, але у зв`язку з хворобою тривалий час не зверталася до нотаріуса за видачою свідоцтва про право на спадщину. 12 червня 2012 року нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 85/2012. Окрім позивачки заяву про прийняття спадщини подала її сестра - [PERSON] (третя особа). Навесні 2018 року позивачка звернулася до Липоводолинської районної державної нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину на свою частку, надавши повторне свідоцтво про смерть батька, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції у Полтавській області. При цьому, державним нотаріусом виявлено те, що у свідоцтві про смерть зазначена дата [INFO], а не [INFO], як позивачка зазначила у заяві про прийняття спадщини, та відповідно у витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Також було встановлено те, що державним нотаріусом Липоводолинсьвої районної державної нотаріальної контори Мельником В.О. заведені дві спадкові справи: одна за заявою позивачки, де дата смерті - [INFO] , а друга за заявою відповідачки, де дата смерті - [INFO] . Також зазначеним державним нотаріусом у січні 2017 року видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на деяке спадкове майно, а саме на земельну ділянку (пай), яка належала спадкодавцю на підставі державного акту серії СМ № 108585, виданого 25 травня 2004 року Липоводолинською РДА, як єдиному спадкоємцю за законом, а тому позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину, адже спадщина вже оформлена [PERSON] . Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 14 лютого 2019 року встановлено дату смерті [PERSON] - [INFO] , а Липоводолинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Сумській області внесено зміни до актового запису про смерть № 1 від 04 січня 2012 року в частині дати смерті. У результаті повторного звернення до Липоводолинської районної державної нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину на свою частку їй було відмовлено з тих самих підстав. У зв`язку з цим позивачка звернулася до Липоводолинського районного суду з позовом про визнання свідоцтв про право на спадщину, які були видані нотаріусом її сестрі, недійсними. 19 грудня 2019 року рішенням Липоводолинського районного суду визнані недійсними свідоцтва про право на спадщину видані державним нотаріусом Мельником В.О. на ім`я [PERSON] на земельні ділянки, які належали її батьку [PERSON] . Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку позивачка отримала письмову відмову у вчиненні нотаріальної дії. Просила суд скасувати проведену 30 січня 2017 року державним реєстратором Липоводолинської державної нотаріальної контори Мельником В.О. реєстрацію права власності на земельні ділянки площею 2,7363 га (кадастровий номер 5923282600:02:003:0033), площею 0,2443 га (кадастровий номер 5923282600:04:001:0346) та площею 0,1134 га (кадастровий номер 5923282600:03:001:0409), за [PERSON] з відповідними номерами записів про право власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Позиція позивача, відповідача по даній справі Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від позивачки надійшла заява про підтримку позовних вимог в повному обсязі, просила суд розглянути справу без її участі. Представник позивача [PERSON] у суді на задоволенні позову наполягала, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги довірителя та суду пояснила, що після набрання рішення суду від 19 грудня 2019 року про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину законної сили позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку проте отримала відмову, в якій нотаріус зазначав про те, що разом з визнанням даних свідоцтв недійсними суд повинен був скасувати державну реєстрацію права власності. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від відповідача надійшла заява про відсутність заперечень по суті позову та про фактичне визнання заявленого позову, просив суд розглянути справу без його присутності. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у судовому засіданні погодилася із заявленим позовом в повному обсязі. Представник третьої особи [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від нього надійшла заява про розглянути справу без його участі. Процесуальні дії суду у даній справі Ухвалою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 08 вересня 2020 року у даній справі відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання на 29 вересня 2020 року о 10 год. 00 хв. 29 вересня 2020 року розгляд справи відкладено до 20 жовтня 2020 року за клопотанням представника третьої особи. 20 жовтня 2020 року розгляд справи відкладено до 02 листопада 2020 року з у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого по справі. 13 листопада 2020 року розпочато проведення підготовчого судового засідання та у зв`язку з фактичним визнанням позову без висловлення будь-яких заперечень зі сторони відповідача. 27 листопада 2020 року у підготовчому провадженні ухвалено рішення. Установлені судом фактичні обставини справи [PERSON] народився [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). 29 серпня 1986 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , після реєстрації шлюбу дружина обрала прізвище чоловіка - « [PERSON] » (а.с.7). Із фотокопії повторно виданого свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , оформленого Липоводолинським районним відділом реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Сумській області 21 березня 2019 року, [PERSON] помер [INFO] у віці 88 років в с. Колядинець Липоводолинського району Сумської області (а.с. 8). Із фотокопії повторно виданого свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , оформленого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції у Полтавській області 01 березня 2016 року, [PERSON] помер [INFO] у віці 88 років в с. Колядинець Липоводолинського району Сумської області (а.с. 9). Із фотокопії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 30737215 від 12 червня 2012 року вбачається, що 12 червня 2012 року в Липоводолинській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 85/2012 за заявою [PERSON] про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 10). Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 14 лютого 2019 року установлено те, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] та зобов`язано Липоводолинський районний відділ реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Сумській області внесено зміни до актового запису про смерть № 1 від 04 січня 2012 року [PERSON] , складений виконавчим комітетом Колядинецької сільської ради Липоводолинського району Сумської області, а саме змінити дату смерті [PERSON] з [INFO] на [INFO] (а.с. 11-12). Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 грудня 2019 року визнано недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 січня 2017 року, видані державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори на ім`я [PERSON] , [INFO] , на земельні ділянки площею 2,7363 га (кадастровий номер 5923282600:02:003:0033), площею 0,2443 га (кадастровий номер 5923282600:04:001:0346) та площею 0,1134 га (кадастровий номер 5923282600:03:001:0409), які належали [PERSON] , який помер [INFO] , за відповідними реєстровими номерами 186, 189, 192 (а.с. 13-17). Із фотокопії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, прийнятої державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори Мельником В.О. від 08 липня 2020 року № 330/02-31, вбачається те, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, після смерті [PERSON] , оскільки при визнанні зазначених свідоцтв недійсними суд повинен був скасувати державну реєстрацію права власності (а.с. 18). Із фотокопії спадкової справи 236/2015 вбачається, що [PERSON] 19 жовтня 2015 року написала заяву про прийняття спадщини, що залишилася після смерті батька [PERSON] , який постійно проживав в с. Колядинець Липоводолинського району Сумської області і помер [INFO] (заява написана на підставі рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 08 вересня 2015 року по справі № 581/864/15-ц, яким визначено додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини). Згідно з інформаційною довідкою та витягом про реєстрацію з Спадкового реєстру, свідоцтвом про смерть дата смерті зазначеного спадкодавця [INFO] . Згідно з довідкою № 475 від 21 вересня 2015 року, виданою Колядинецькою сільською радою Липоводолинського району Сумської області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: Сумська область, Липоводолинський район, с. Колядинець, на день смерті проживав сам, заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався сільською радою, спадкоємці - [PERSON] , інформацією про інших спадкоємців виконком сільської ради не володіє (а.с. 48-58). Із фотокопії спадкової справи 85/2012 вбачається, що [PERSON] 08 червня 2012 року написала заяву про прийняття спадщини, що залишилася після смерті батька [PERSON] , який постійно проживав в с. Колядинець Липоводолинського району Сумської області і помер [INFO] . Згідно з інформаційної довідки та повторного свідоцтва про смерть дата смерті зазначеного спадкодавця [INFO] . Згідно з довідкою № 273 від 03 травня 2018 року, виданою Колядинецькою сільською радою Липоводолинського району Сумської області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: Сумська область, Липоводолинський район, с. Колядинець, на день смерті проживав сам, заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався сільською радою, інформацією щодо спадкоємців першої черги та інформацією про інших спадкоємців виконком сільської ради не володіє (а.с. 43-47). Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори Мельником В.О. під номером 18759176 зареєстровано 30 січня 2017 року право приватної власності на земельну ділянку площею 2,7363 га за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, за номером 18759594 також зареєстровано 30 січня 2017 року право приватної власності на земельну ділянку площею 0,2443 га за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та за номером 18759903 окремо зареєстровано 30 січня 2017 року право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1134 га за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 100-104). Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі: Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачене право на звернення до суду за захистом свого права і встановлені способи захисту, серед яких є визнання права. Формою визнання права власності позивача на спірну будинок є скасування державної реєстрації права власності попередніх власників. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.41 Конституції України, ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною і здійснюється відповідним органом в порядку, встановленому законом. Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо. Відповідно до пункту першого частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційна справа - сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій та електронній формі. Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав (пункти 8, 9 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Частиною першою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає реєстрації. Державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення (пункт другий частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній станом на час проведення державної реєстрації права власності) у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до п. 42 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 (в редакції чинній станом на час проведення державної реєстрації права власності) державний реєстратор скасовує записи Державного реєстру прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна або про внесення змін до запису Державного реєстру прав. Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника визнається судом незаконним і скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акту органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акту. Висновки суду по суті заявленої вимоги Як вбачається з досліджених матеріалів справи, позивачка є одним зі спадкоємців за законом після смерті її батька [PERSON] та в судовому порядку за її позовом визнані недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані у січні 2017 року сестрі позивача [PERSON] , як іншому спадкоємцю за законом після смерті зазначеного вище спадкодавця. Прийняті державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори Мельником В.О. три рішення про державну реєстрацію права на спадщину на три земельні ділянки за гр. [PERSON] , вичерпали свою одноразову дію в день їх прийняття, при цьому три записи про проведену державну реєстрацію прав на ці земельні ділянки за зазначеним вище спадкоємцем є діючими на даний час, проте їх чинність порушує право позивача на подальше оформлення вже прийнятої спадщини в нотаріальному порядку (схожі за своїм змістом висновки сформовані Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 07 серпня 2019 року № 823/750/16, від 22 серпня 2018 року № 925/1265/16 (п.5.17), від 04 вересня 2018 року № 915/127/18 (п.5.17.), від 29 травня 2019 року № 367/2022/15-ц (п.74-76)). На думку суду, скасування запису в Державному реєстрі прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно за [PERSON] є необхідним, належним та ефективним способом захисту прав позивача з метою надання їй можливості надалі реалізувати набуте нею право на певну частину спадщини після смерті її батька. За таких обставин, позов є законними, обґрунтованими, заявленим до належного відповідача, тому підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат по справі Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 08 вересня 2020 року позивачці розстрочено сплату судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. за подання до суду позовної заяви до ухвалення по суті рішення у даній справі.

Outcome: approved