Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] (позивач) подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що відповідач є її колишнім чоловіком та батьком їхнього сина [PERSON] , [INFO] Він не спілкується з сином і бажання такого не виявляє, аліменти згідно з рішенням суду не сплачує, у зв`язку з чим станом на квітень 2019 року утворилась заборгованість у сумі 97 926,56 грн. Їхній син з дитинства хворіє, однак батько не зацікавлений у його лікуванні. Відповідач правом на подання відзиву не скористалася. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, покликаючись на викладені у позові обставини, та просить суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи суду пояснила, що батько не виконує свої обов`язки по вихованню сина. Просить розглянути позов на розсуд суду. Заяви та клопотання учасників справи. Відповідачем подано заяву про незаперечення проти позбавлення його батьківських прав та розгляд справи за його відсутності (а.с.59). Процесуальні дії у справі. 02.07.2019 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с.19). Ухвалою від 03.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.30-31). Ухвалою судового засідання від 24.09.2019 відкладено розгляд справи (а.с.49). Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.10.2011 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та змінено прізвище [PERSON] на дошлюбне « [PERSON] » (а.с.7). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 25.03.2010 (а.с.9). З будинкової книги видно, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом з матір`ю [PERSON] (а.с.15-17). Після реєстрації шлюбу 07.08.2012 [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про шлюб від 07.08.2012 (а.с.8). Відповідно до витягу з протоколу ЛКК №254 від 03.06.2019 та виписки №537 із медичної карти, [PERSON] , [INFO] , перебуває на «Д» обліку (атопічний дерматит) (а.с.10, 11). Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах від 24.05.2019, станом на 30.04.2019 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , становить 97 926,56 грн (а.с.12-14). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з ухиленням відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конвенції про права дитини. Так, за приписами статті 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до частини 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Норма статті 165 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків. Відповідно до вимог частини 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (пункти 48, 49, 51 Рішення). Суд бере до уваги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою ВР №789-XII від 27.02.91, відповідно до якої в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пунктах 15, 16 постанови від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав». Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами сторони позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що відповідач [PERSON] не спілкується усно чи письмом зі своїм сином, не проявляє щодо нього батьківської турботи, не надає грошові кошти на його утримання (не сплачує аліменти), і відсутні підстави вважати, що існують об`єктивні перешкоди у відповідача для вчинення цих дій. Така бездіяльність відповідача, на переконання суду, свідчить про ухилення від виконання ним своїх обов`язків по вихованню дитини. Суд зауважує, що зазначена поведінка відповідача не була предметом розгляду компетентним органом (органу опіки і піклування) і відсутній відповідний висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, однак суд вважає, що дана обставина не свідчить про необґрунтованість позовних вимог та не є перешкодою для розгляду справи, враховуючи крім іншого повне визнання позову відповідачем. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 150, 155, 164, 165 СК України та

Outcome: approved