Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі позивач) звернувся із позовною заявою і просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] (далі відповідач), зареєстрований у Лебединському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 143. Свої вимоги мотивує тим, що 30.08.2014 між ним та відповідачем укладено шлюб. Під час перебування у шлюбі спільних дітей не мають. Спір щодо розподілу спільно набутого майна подружжя між ними відсутній. Зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з дружиною, наявні різні погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Більше двох років вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому збереження шлюбу вважає неможливим. Відповідач [PERSON] згідно поданої заяви із позовними вимогами, які були заявлені позивачем погодилась та не заперечувала щодо їх виконання. Заяви, клопотання. Разом з позовною заявою позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі. 02.03.2020 від відповідача [PERSON] до суду поштою надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Інші процесуальні\~дії у\~справі. Ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 23.01.2020 по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Фактичні обставини, встановлені судом. Сторони [PERSON] та [PERSON] з 30.08.2014 перебувають у шлюбі, зареєстрованому Лебединським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 143 (а.с. 7). Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, збереження шлюбу вважають неможливим, майновий спір між ними відсутній. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню (частина 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (частини 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі частини 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, разом не проживають, їх сім`я фактично розпалася. За наведених підстав слід дійти висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved