Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації відмовлено. 01.11.2018 року відповідачем [PERSON] до суду подано заяву, відповідно до якої заявник просить суд вирішити питання про розподіл понесених ним судових витрат по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації, з огляду на відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. З огляду на ухвалення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що було постановлено ухвалою суду від 21 вересня 2018 року, розгляд заяви [PERSON] від 01 листопада 2018 року щодо вирішення судових витрат підлягає розгляду в тому самому порядку, що й ухвалено судове рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. (ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України) Згідно положень статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України, у резолютивній частині рішення зазначається, серед іншого, розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до ч. 1 п.2 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов'язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Як убачається з матеріалів справи [PERSON] 29.07.2018 року було сплачено судовий збір у розмірі 352,40 грн. та комісію 7,19 грн., а всього 359,59 грн. за подання до суду апеляційної скарги, яку постановою Апеляційного суду м. Києва від 10.09.2018 року було задоволено частково та скасовано ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 18.04.2018 року про відкриття провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації, а справу направлено на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва. (а.с. 81; 116-118) Таким чином, з огляду на задоволення апеляційної скарги відповідача [PERSON] останньому підлягає до відшкодування з боку позивача [PERSON] сума сплаченого судового збору, визначена відповідно до Закону України «Про судовий збір», у розмірі 352,40 грн., без урахування комісії, яку не віднесено до переліку судових витрат. Крім того, судом встановлено, що 25.07.2018 року між [PERSON]. та адвокатом Кисельовою Лілією Вікторівною укладено Договір про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого безпосередній зміст правничої допомоги адвоката за Договором полягає в тому, що клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов'язання під час строку дії Договору надати правничу допомогу, в тому числі здійснити представництво клієнта в суді у справі № 760/6169/2018. Види повноважень адвоката наведено у переліку, зазначеному у п. 2 Договору. Згідно п. 3 Договору, за надання правничої допомоги за п. 1 Договору клієнт зобов'язався виплатити гонорар (винагороду) та оплатити фактичні витрати, необхідні для виконання Договору в розмірі та на умовах, визначених в п. 8 Договору. За даними Акта обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості від 31.10.2018 року, складеного і підписаного [PERSON] та адвокатом Кисельовою Л.В., розмір витрат на правничу допомогу адвоката складає 5 900,00 грн., з яких: консультація усна з вивченням документів - 400,00 грн., складання документів, заяв, апеляційної скарги 1 000,00 грн., адвокатський запит - 500,00 грн., складання документів, заяв, відзиву (5) - 2 500,00 грн. + 1 500,00 грн.; а також адвокатом понесено витрати на друк, копіювання (1 грн. - 1 аркуш) 90 аркушів - 90 грн., транспортні витрати 200,00 грн. зазначена сума витрат оплачена [PERSON] відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 1/31 від 31.10.2018 року, тобто на суму 6 190,00 грн. Крім того, відповідачем [PERSON] понесено поштові витрати щодо надіслання позивачу письмових заяв по справі на загальну суму 30,00 грн. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, надавши оцінку наданим відповідачем доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з позивача на його користь судових витрат, суд дійшов висновку, що окрім судового збору у розмірі 352,40 грн., з позивача на користь відповідача [PERSON] підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені витрати на правничу допомогу згідно Договору про надання правничої допомоги від 25.07.2018 року у сумі 6 190,00 грн., а також документально підтверджені поштові витрати по надісланню позивачу письмових заяв по справі на загальну суму 30,00 грн., а всього на загальну суму 6 572,40 грн. - що є правомірним розподілом витрат з огляду на відмову позивачу в позові в повному обсязі. Разом з тим, суд вважає необґрунтованою вимогу відповідача [PERSON] в частині стягнення з позивача транспортних витрат на суму 962,09 грн., з огляду на відсутність доказів здійснення таких витрат відповідачем саме відносно розгляду даної цивільної справи. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про розподіл судових витрат, яка подана в межах цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації, - підлягає до часткового задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial