overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 травня 2017 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково та частково звільнено [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами в загальній сумі 31887(тридцять одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) грн. 20 коп., що утворилася згідно виконавчого листа № 2-1938, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 19.05.2006 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку, щомісячно починаючи з 27.02.2006 року до досягнення дитиною повноліття, визначивши розмір заборгованості за аліментами, який підлягає до остаточного стягнення з [PERSON] у сумі 20 000 гривень. У відповідності до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Позивач [PERSON] подав заяву про слухання справи у його відсутності. просить ухвалити додаткове рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явилась, не повідомивши причин неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, у зв'язку із наступним. Як вбачається із матеріалів цивільної справи № 607/97/17 позивачем за подання до суду позовної заяви про звільнення від сплати заборгованості за аліментами було сплачено судовий збір у сумі 50 грн., що стверджується квитанцією відділення №1002 АТ «УкрСиббанк» №73 від 21.02.2017 року. У відповідності до ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.02.2017 року [PERSON] відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При винесенні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а тому у даній справі слід ухвалити додаткове рішення яким стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 50 грн. сплаченого ним судового збору та в користь держави 346,80 грн. судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Рішенням\~Тернопільського міськрайонного\~суду Тернопільської\~області від\~19.09.2018\~року позов\~ [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] до\~ПрАТ «Акціонерна\~страхова компанія\~Омега»,\~[PERSON] про\~відшкодування заподіяної\~шкоди \~задоволено \~частково.\~Стягнуто з\~[PERSON] (вул.Київська,\~1/6\~м.Тернопіль,\~інд 46016)\~на користь\~[PERSON] (с.Біла\~Тернопільського району\~Тернопільської області\~вул.Українська,\~5,\~інд 47707)\~77\~955,\~03\~гривень шкоди,\~заподіяної майну,\~та 6000\~гривень моральної\~шкоди,\~завданої ушкодженням\~майна.\~Стягнуто з\~[PERSON] (вул.Київська,\~1/6\~м.\~Тернопіль,\~інд 46016)\~на користь\~[PERSON] (с.Біла\~Тернопільського району\~Тернопільської області\~вул.Українська,\~5,\~інд 47707)\~14\~573,\~90\~гривень моральної\~шкоди,\~завданої ушкодженням\~здоров'я.\~Стягнуто з\~[PERSON] (вул.\~Київська,\~1/6,\~м.Тернопіль,\~інд 46016)\~на користь\~[PERSON] (с.Біла\~Тернопільського району\~Тернопільської області\~вул.Українська,\~5,\~інд.\~47707)\~14\~888,\~95\~гривень моральної\~шкоди,\~завданої ушкодженням\~здоров'я.\~Стягнуто з\~[PERSON] (вул.Київська,\~1/6\~м.Тернопіль,\~інд 46016)\~на користь\~[PERSON] (с.Біла\~Тернопільського району\~Тернопільської області\~вул.\~Українська,\~5,\~інд 47707)\~1419,\~55\~гривень судового\~збору,\~сплаченого при\~зверненні до\~суду.\~Стягнуто \~з [PERSON] (вул.Київська, 1/6 м.Тернопіль, інд 46016) 1280 гривень судового збору в дохід держави. В задоволенні решти вимог - відмовлено. 20.02.2019року представник позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] - [PERSON] звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі, відповідно до якої просить суд ухвалити додаткове рішення яким стягнути із відповідача [PERSON] 3000грн. витрат повязаних із розглядом справи, а саме витрат повязаних з залученням експерта [PERSON], яким проведено автотоварознавче дослідження №2057/17 від 27.10.2017року, яке долучено як доказ до справи за клопотанням позивача [PERSON] \~ \~ \~ \~Учасники судового розгляду в судове засідання не зявилися, хоча про день та час розгляду заяви були повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. У відповідності до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. До витрат повязаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати повязані з залученням експертів та проведенням експертиз. В матеріалах справи 607/11146/17 (аркуш справи 103) наявна квитанція до прибуткового касового ордера №2057/17 від 27.10.2017року, видана судовим експертом [PERSON], на суму 3000грн. прийнятих від [PERSON] за проведення експертного автотоварознавчого дослідження. З огляду на зазначене, розглянувши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, про стягнення з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 3000грн. витрат повязаних із залученням експерта.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2016 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вирішено розірвати шлюб між [PERSON] (до шлюбу - Садівник) [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 24 травня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №470. 22.09.2016 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання стосовно позовної вимоги про відновлення позивачці дошлюбного прізвища «Садівник». Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення щодо відновлення дошлюбного прізвища «Садівник», підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2016 року частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Вирішено стягувати із [PERSON], [INFO], працюючого УСБ в Тернопільській області, жителя [INFO] в користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.07.2016 року і до досягнення сином повноліття. Змінити прізвище дитини [PERSON], [INFO] з «Капустинський» на «Бартків». 22.03.2017 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не зроблено висновку щодо внесення змін в актовий запис про народження №2728 від 21 листопада 2012 року (Свідоцтво про народження серії І-ИД №167274, видане 21.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції). Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно ч.5 ст.148 СК України. у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обовязків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Судом, при ухваленні рішення, вирішено питання про зміну прізвища дитини - [PERSON], [INFO] з «Капустинський» на «Бартків». Однак, не зроблено висновку щодо внесення змін в актовий запис про народження №2728 від 21 листопада 2012 року (Свідоцтво про народження серії І-ИД №167274, видане 21.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції). Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення щодо внесення змін в актовий запис про народження [PERSON], №2728 від 21 листопада 2012 року, підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 липня 2016 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18 жовтня 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №2001. Позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою у якій просить ухвалити додаткове рішення у даній справі та вирішити питання про стягнення на її користь із відповідача [PERSON] 551,20 грн. сплаченого судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу. У відповідності до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони у судове засідання не з»явились, не повідомивши причин неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що у відповідності до ч.3 ст. 220 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, у звязку із наступним. Як вбачається із матеріалів цивільної справи № 607/1441/16-ц позивачем при поданні до суду позовної заяви про розірвання шлюбу було сплачено судовий збір у сумі 551,20 грн., що стверджується квитанцією ПАТ «Приватбанк» від 15.02.2016 року. У прохальній частині позовної заяви [PERSON] зазначила, що просить стягнути з відповідача на її корить понесені судові витрати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. При винесенні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а тому у даній справі слід ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 551.20 грн. сплачених судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.01.2020 р., - ухвалено задовольнити частково позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» про визнання дій неправомірними та зобов`язання укласти типовий договір. Зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Тернопільміськгаз» укласти з [PERSON] типовий договір розподілу природного газу на належну йому на праві власності квартирі з підсобним приміщення, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Перевіривши та оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.01.2020 р., - ухвалено задовольнити частково позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» про визнання дій неправомірними та зобов`язання укласти типовий договір. Зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Тернопільміськгаз» укласти з [PERSON] типовий договір розподілу природного газу на належну йому на праві власності квартирі з підсобним приміщення, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Однак, судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, вищевказаним рішенням суду стосовно позовних вимог позивача [PERSON] було встановлено мотиви та підстави позову, сторонами було надано пояснення та подано докази, зазначено мотиви, з яких суд вважає встановленими наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, зазначені докази та нормативно-правові акти, на підставі яких вирішено справу, а також, процесуальний закон, яким суд керувався при прийнятті рішення, однак, вищевказаним рішенням суду не вирішено питання щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, а тому, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» про визнання дій неправомірними та зобов`язання укласти типовий договір, яким слід стягнути з Приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» на користь [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 травня 2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення інфляційних нарахувань задоволено частково. Ухвалено стягнути із [PERSON] у користь [PERSON] суму інфляційних нарахувань у розмірі 16\~544 (шістнадцять тисяч пятсот сорок чотири) гривні 62 коп., а також 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 коп. судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог позивача. Разом з тим, суд, в резолютивній частині рішення, не зробив висновку по суті решти вимог, які були заявлені [PERSON] Задовольняючи позовні вимоги частково, судом у мотивувальній частині рішення, зроблено детальний аналіз представлених по справі доказів, які свідчать про те, що заявлені [PERSON] вимоги на суму 953\~736,81 грн. підлягають до часткового задоволення, лише на суму 16\~544, 62 грн.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.12.2013 р., - вирішено визнати дійсним договір купівлі - продажу, будівлі літ. «Д», загальною площею 520,20 кв. м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS], укладений 14.11.2013 р. між [PERSON] та кооперативом «Троянда». Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 08.05.2014 р. повернуто справу у Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області для вирішення питання про стягнення судового збору у розмірі визначеному Законом України «Про судовий збір». Сторони та їх представники у судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомили та не подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Приймаючи до уваги вимоги ст.220 ЦПК України, суд вважає, що за можливим ухвалити додаткове рішення з власної ініціативи без присутності осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши та оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.12.2013 р. у цивільній справі за позовом [PERSON] до кооперативу «Троянда» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, - вирішено визнати дійсним договір купівлі - продажу, будівлі літ. «Д», загальною площею 520,20 кв. м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS], укладений 14.11.2013 р. між [PERSON] та кооперативом «Троянда». Згідно п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Зазначеним вище рішенням суду, яке не набрало законної сили, не вирішено питання про стягнення судового збору у розмірі визначеному Законом України «Про судовий збір». Враховуючи ті обставини, що вищевказаним рішенням суду було встановлено мотиви та підстави позову, позивачем було надано пояснення та подано докази, зазначено мотиви, з яких суд вважає встановленими наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, зазначені докази та нормативно-правові акти, на підставі яких вирішено справу, а також, процесуальний закон, яким суд керувався при прийнятті рішення, однак, вищевказаним рішенням суду не вирішено питання щодо сплати судового збору, а тому, слід доповнити рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.12.2013 р. у цивільній справі за позовом [PERSON] до кооперативу «Троянда» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, вказавши те, що слід стягнути з кооперативу «Троянда» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.03.2015 року позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики задоволено частково: стягнуто із [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] борг за договором позики від 27.07.2010 року в сумі 1 140 275 грн., а також стягнуто із [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] 6 090 грн. судового збору (по 3045 грн. з кожного) та 2 289 грн. витрат на правову допомогу (по 1 144 грн. 50 коп. із кожного). Однак суд, вирішивши питання про право, не зазначив у якому порядку (солідарно чи частково) слід стягнути суму боргу з відповідачів. Відповідно до ст. 220, ч. 1, п. 2 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Як вбачається із матеріалів справи, позивачі просили стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] суму боргу на користь [PERSON] Щодо цієї вимоги сторони подавали докази і давали пояснення. Відповідно до статті 65 СК при укладенні договору одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Згідно розяснень постанови ВСУ «Про стягнення боргу за договором позики» № 6- 163цс12, ні стаття 63, ні стаття 73 СК не покладають солідарного обов'язку на дружину позичальника за зобов'язаннями її чоловіка, а вона може відповідати своєю часткою майна у спільній сумісній власності подружжя лише за умови, що договір укладений в інтересах сім'ї, а одержане за договором використано на її потреби. Враховуючи, вищенаведене, суд приходить до переконання, що борг за договором позики від 27.07.2010 року в сумі 1 140 275 грн., підлягає до стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] в рівних частках а саме по 570\~137,50 грн. з кожного. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.08.2015р. позов задоволено, вирішено визнати за [PERSON] право власності на незавершене будівництво будівлі торгового закладу площею 31,5кв.м. за адресою м.Тернопоіль, вул.15 квітня, 2е. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 06.03.2017року зазначену цивільну справу направлено до Тернопільського міськрайонного суду для вирішення питання про судові витрати. Відповідно до вимог статті 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. В судове засідання на 19.06.2014р. сторони не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, жодних письмових заяв, клопотань від них не надходило. А відтак, відповідно до ч. 3 статті 220 ЦПК України, суд розглядає заяву про ухвалення додаткового рішення без участі сторін. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, у звязку із наступним. З позовної заяви вбачається, що позивачами були заявлені вимоги майнового характеру. При винесенні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, тому слід винести додаткове рішення: про стягнення з Приватного підприємства «Сервіс ВСВ» в користь [PERSON] 243,60грн. сплачених ним судових витрат за вимогу майнового характеру, так як ринкова вартість незавершеної будівництвом будівлі торгового закладу за адресою м.Тернопоіль, вул.15 квітня становить 6760грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.11.2013 року позов [PERSON] задоволено частково, зобов'язано [PERSON] звільнивши самовільно зайняту частину земельної ділянки, належної [PERSON], площею 0,0125кв.м. в [ADDRESS], відповідно до додатку №2 до висновку судової земельно-технічної експертизи №1480/13-22 від 13.06.2013року, виготовленої Тернопільським відділенням КНДІСЕ . Ухвалою суду від 30.04.2014року виправлено допущену в резолютивній частині помилку у тексті вище зазначеного рішення, а саме зазначено в абзаці 2 «Зобов'язати [PERSON] звільнити самовільно…» замість «Зобов'язати [PERSON] звільнивши самовільно…» [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, посилаючись на те, що при ухваленні рішення судом не вирішено питання про про стягнення з відповідача вартості проведених експертиз в розмірі 1762,80грн. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Відповідно до п. 4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що по справі проведена земельно-технічна експертиза (висновок експерта №1480/13-22 від 13.06.2013року) вартість якої оплачена [PERSON] в розмірі 1468,80грн. та додаткова земельно-технічна експертиза (висновок експерта №5603/13-22 від 12.11.2013року) вартість якої оплачена [PERSON] в розмірі 294грн., що разом складає 1762грн., при винесенні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, тому слід винести додаткове рішення про стягнення з [PERSON] в користь позивача [PERSON] 1762грн. судових витрат.

Outcome: approved