Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Кіріченко В.М., звернувся 17.12.2020 року до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 70882,09 грн. за кредитним договором № б/н від 06.06.2016 року та понесених судових витрат у розмірі 2102 грн. У позові представник позивача вказує, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (з 14.06.2018 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК») з метою отримання банківських послуг та підписала заяву № б/н від 06.06.2016 року. При цьому сторони керувалися положеннями ч.1 ст. 634 ЦК України щодо укладення договору приєднання. Зазначає, що відповідач, підписуючи анкету-заяву, підтвердив свою згоду на те, що він разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. На підставі цього, банком було відкрито кредитний рахунок з початковим кредитним лімітом, який в подальшому збільшився до 25000 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Вказує, що банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами та умовах Договору та в межах встановленого кредитного ліміту. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 р. згідно п. 2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта, з погашення кредиту, останній зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми непогашеного кредиту в розмірі 86,4% для картки «Універсальна». Відповідач же порушив зобов`язання за кредитним договором та з врахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 18.10.2020 року має заборгованість - 70882,09 грн., яка складається з наступного: 51918,78 грн. - заборгованості за тілом кредита, 18963,31 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. З посиланням на відповідні правові норми та докази, зважаючи на те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АК КБ «ПРИВАТБАНК», представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі - 70882,09 грн., що підтверджує відповідним розрахунком. Крім того, просить стягнути з відповідача і понесені банком судові витрати у справі у сумі 2102 грн. Відповідачем відзиву на позовну заяву до суду не подано. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28.12.2020 року, після отримання судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи -відповідача по справі, було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, з викликом сторін, призначено судове засідання. Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Кіріченко В.М., в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В доданому до позовної заяви клопотанні, просить суд розглянути цивільну справу за його відсутності та задовольнити позов. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. 27.01.2021 року відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, однак скерував через канцелярію суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з наданням часу для підготовки відзиву на позовну заяву. 16.02.2021 року відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, однак скерував через канцелярію суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з наданням часу для укладення мирової угоди. 02.03.2021 року відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи та черговий раз скерував через канцелярію суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з незадовільним станом здоров`я. 29.03.2021 року відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи та знову скерував через канцелярію суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він веде переговори з позивачем про укладення мирової угоди. 15.04.2021 року відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи та черговий раз скерував через канцелярію суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що ним не отримано офіційної відповіді від позивача на його лист від 26.03.2021 року. 05.05.2021 року відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи та черговий раз скерував через канцелярію суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він продовжує переговорний процес з позивачем про укладення мирової угоди. Враховуючи неодноразові звернення відповідача [PERSON] з заявами про відкладення розгляду справи (6 разів), суд вважає дані заяви як зловживання процесуальними правами відповідача та затягуванням розгляду справи і не вбачає підстав для чергового відкладення розгляду справи. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані представником позивача документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що згідно копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 06.06.2016 року, яка підписана відповідачем (а.с. 12) між ПАТ КБ «ПриватБанк», яке 14.06.2018 змінило своє офіційне найменування на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, згідно умов якого відповідачка отримала кредит, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці. До позовної заяви банк додав також копію примірника «Умов та Правил надання банківських послуг», у редакції що діяла на момент підписання заяви, як вказує позивач, без підпису [PERSON] , де зазначені умови та привила виконання взятих на себе клієнтом зобов`язань, а також права та обов`язки банку, права та обов`язки клієнта, відповідальність сторін та інші умови кредитування (а.с.14-49). Також суду надано копію Довідки яка підтверджує надання [PERSON] кредитних карток та копію Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , відповідно до якої вперше зі стартом карткового рахунку 06.06.2016 року останній отримав кредитний ліміт - 0 грн., який в подальшому змінювався: 02.11.2017 року збільшений до 25000 грн., 19.12.2019 року зменшений до 0) (а.с.10-11). Також суду надано копію виписки за договором №б/н станом на 20.10.2020 року [PERSON] з даними про усі операції проведеними за його банківськими картками (а.с.58-71) Із розрахунків заборгованості за кредитним договором без номеру від 06.06.2016 року встановлено, що відповідач [PERSON] станом на 18.10.2020 року має заборгованість - 70882,09 грн., яка складається з наступного: 51918,78 грн. - заборгованості за тілом кредита, 18963,31 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.6-9) Крім цього, представником позивача долучено копію паспорта відповідача [PERSON] , яка завірена підписом останнього та працівника банку (а.с.51), а також документи які підтверджують повноваження банку та його представника (а.с.51-57). Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч.4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633,634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Мотиви з яких виходив суд. Так, з наданих представником позивача та досліджених судом доказів установлено, що 06.06.2016 року між позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] укладено договір приєднання без номеру. При цьому, у вказаній заяві, підписаній сторонами справи, зазначені умови договору про визначення розміру та порядку сплати процентів за користування кредитом, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у виді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання. При цьому сторони керувалися положеннями ч.1 ст. 634 ЦК України щодо укладення договору приєднання. Відповідач підписуючи анкету-заяву підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. На підставі цього, банком було відкрито картковий рахунок з початковим кредитним лімітом, який в подальшому збільшився до 25000 грн. Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких Клієнт дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт надає Банку право будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 р. згідно п. 2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта, з погашення кредиту, останній зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми непогашеного кредиту в розмірі 86,4% для картки «Універсальна». АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами та умовах Договору та в межах встановленого кредитного ліміту. Поряд із вищезазначеним, судом встановлено, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті. Із розрахунків заборгованості за кредитним договором без номеру від 06.06.2016 року встановлено, що відповідач [PERSON] станом на 18.10.2020 року має заборгованість - 70882,09 грн., яка складається з наступного: 51918,78 грн. - заборгованості за тілом кредита, 18963,31 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Дослідивши матеріали справи, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved