Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції в Луганській області, третя особа Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк» про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на наступне. 04 лютого 2011 року Відділом державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції, за заявою стягувача, ПАТ «Ерстебанк», державним виконавцем Марковим О.В., в межах примусового виконання рішення суду за виконавчим листом № 6-2345, виданим 28.01.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва, було відкрито виконавче провадження № 24176054 з накладенням арешту на все майно, що належить [PERSON], в тому числі на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 103,1 кв. м., що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Зазначене нерухоме майно знаходиться у заставі АТ «Райффайзен Банк Аваль» згідно Договору іпотеки від 11.09.2006 року, зареєстрований у реєстрі № 6674. АТ «Райффайзен Банк Аваль» не є стороною виконавчого провадження, в рамках якого було накладено арешт на вищезазначене майно, а тому був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження ВП № 24176054. У зв'язку із вищевикладеним позивач вимушений звернутися до суду та просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.02.2011 року заступника начальника ВДВС Сєвєродонецького міського управління юстиції в Луганській області Маркова О.В. та звільнити з-під арешту нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з: А-1 Н,а - нежитлове приміщення, блочне, загальною площею 103,1 кв. м. В судове засідання представник позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та підтримав позовні вимоги. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. В судове засідання представник відповідача ВДВС Сєвєродонецького МУЮ не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. В судове засідання представник третьої особи ПАТ «Ерсте Банк» не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 11 вересня 2006 року між АППБ «Аваль», який на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 14.10.2009 року змінив назву на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 233/11-49/445. Відповідно до умов вказаного договору, [PERSON] отримав від банку кредит у сумі 120000,00 грн., який зобов'язався повернути у повному обсязі в строк до 10 вересня 2016 року зі сплатою процентів за користування кредитом та щомісячними платежами відповідно Графіку. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вищевказаним Кредитним договором, [PERSON] та [PERSON] в якості іпотекодавців передали відповідно до договору іпотеки від 11 вересня 2006 року, зареєстрований у реєстрі № 6674, в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з: А-1 Н,а - нежитлове приміщення, блочне, загальною площею 103,1 кв. м., власниками якого вони є згідно із Витягом з державного реєстру правочинів № 2872222 від 11.09.2006 року, з одночасною забороною його відчуження. Згідно із копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 24176054, винесеної заступником начальника Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Марковим О.В. від 04.02.2011 року, в рамках примусового виконання рішення суду за виконавчим листом № 6-2345, виданим 28.01.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва, було відкрито виконавче провадження з накладенням арешту на все майно, що належить [PERSON], в тому числі нерухоме майно. Заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу. В якості стягувача у постанові при цьому вказаний ПАТ «Ерсте Банк». Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Умовами описаного вище договору іпотеки від 11 вересня 2006 року визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. Судом встановлено, що державним виконавцем ВДВС Сєвєродонецького МУЮ під час здійснення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 24176054, яке відкрито 04.02.2011 року і боржником по якому є [PERSON], а стягувачем є відмінна від іпотекодержателя особа (ПАТ «Ерсте Банк»), під час виконання виконавчого листа № 6-2345, виданого 28.01.2011 року, було винесено постанову, якою накладено арешт на все майно, в тому числі і на спірне майно, що є предметом іпотеки, та оголошено заборону на його відчуження. Відповідно до ч.ч. 4, 7, 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 5.3.5, 5.3.7, 5.3.8 Інструкції про проведення виконавчих дій, про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Отже ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», як іпотекодержатель нерухомого майна, має першочергове право на реалізацію предмету іпотеки в разі порушення основного зобов'язання за Кредитним договором № 233/11-49/445 від 11.09.2006 року. Таким чином, при примусовому виконанні рішень судів у процесі виконавчих проваджень за виконавчими документами, в яких стягувачами є особи, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно, не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки, та при зверненні стягнення при цьому на спірне нежитлове приміщення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» позбавлений можливості першочергово задовольнити свої кредиторські вимоги в якості іпотекодержателя за договором іпотеки, у зв'язку із чим суд приходить до висновку про те, що позов є частково обґрунтованим і підлягає задоволенню в частині звільнення з-під арешту, який було накладено Відділом державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції в Луганській області, нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з: А-1 Н,а - нежитлове приміщення, блочне, загальною площею 103,1 кв. м. Вказана правова позиція суду також підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 09.04.2014 року по справі N 6-13цс14, згідно із якою з урахуванням положень частини восьмої статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» та частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання здійснюється за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має пріоритет перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки, на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Стосовно позовних вимог про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.02.2011 року заступника начальника ВДВС Сєвєродонецького міського управління юстиції в Луганській області Маркова О.В. суд зазначає, що позивачем не було наведено доводів стосовно того, чому необхідно скасувати вищевказану постанову та чому зняття арешту зі спірного майна є недостатнім способом захисту права позивача. Більш того, виходячи зі змісту Розділу VII ЦПК України, право на звернення із скаргою в порядку цивільного судочинства на дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження має лише сторона виконавчого провадження. Звернення до суду особи, яка не є стороною виконавчого провадження, із позовом щодо дій державного виконавця у зв'язку із відкриттям виконавчого провадження має здійснюватися в порядку адміністративного судочинства на підставі ст. 181 КАС України. Таким чином, позовна вимога про скасування постанови заступника начальника ВДВС Сєвєродонецького міського управління юстиції в Луганській області Маркова О.В. про відкриття виконавчого провадження від 04.02.2011 року є необґрунтованою, у зв'язку із чим у її задоволенні належить відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі на підставі ст. 88 ЦПК України суд враховує, що позовні вимоги задоволено частково. Суд також враховує, що у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» Відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції в Луганській області не є особою, яку звільнено від сплати судових витрат. У зв'язку із викладеним, з [PERSON] та Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції в Луганській області належить стягнути в рівних частках суму сплаченого позивачем судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме суму в розмірі 121 грн. 80 коп. (по 60 грн. 90 коп. з кожного відповідача). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial