Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивач) подав до суду позов до [PERSON] (відповідачка), у якому просить розірвати укладений між ними шлюб. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що 18.05.1991 вони уклали шлюб. Від шлюбу у них є двоє дітей, які на даний час вже повнолітні. З 2009 року він почав їздити за кордон на заробітки, тому не мав можливості бути вдома, що стало причиною напруженості між ними, почалися докори та непорозуміння. Вони стали по різному дивитися на життя, між ними постійно панувала напруга, що призводило до стресу та емоційного виснаження. На даний час спільно не проживають та фактично не підтримують подружніх відносин. Відповідачка не здатна підтримувати хорошу моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Таким чином він зрозумів, що в подальшому перебування у шлюбі з відповідачкою є неможливим та суперечить їхнім інтересам, вони стали чужими людьми. Відповідачка правом на подання відзиву не скористалася. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі. У судовому засіданні відповідачка позов не визнала, суду пояснила, що вона згідна розірвати шлюб з позивачем лише за умови, що він прийде додому, скаже про це їй і дітям особисто і випишеться з будинку. Заяви та клопотання учасників справи. Позивачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову (а.с.20). Відповідачкою подано заяву про надання терміну на примирення (а.с.30). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 10.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.15-16). Ухвалою судового засідання від 15.01.2021 відкладено розгляд справи (а.с.24). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/1511/20 відповідачки [PERSON] (а.с.27, 28). Ухвалою від 29.03.2021 надано сторонам строк для примирення та зупинено провадження у справі (а.с.32-33). Ухвалою від 31.05.2021 поновлено провадження у справі (а.с.35). Суд, заслухавши пояснення відповідачки, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18.05.1991 у Виконавчому комітеті Сидорівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, актовий запис №02. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 22.08.2019 серії [NUMBER] (а.с.9). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачкою та відсутності згоди відповідачки на припинення цих відносин, що унеможливило розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за їхньою заявою. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі - СК України). Так, згідно з положеннями частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Приписом частин 3 та 4 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 104 та 110 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу та право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак не підтримують жодних стосунків. З поданої позивачем заяви вбачається, що він наполягає на розірванні шлюбу. Суд зауважує, що сторонам надавався строк для примирення, однак після його спливу підстав вважати, що позиція позивача щодо розірвання шлюбу змінилася у суду немає. Суд зазначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу, у тому числі до перебування у ньому, є неприпустимим. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved