Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів. В січні 2021 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Микитчин П.С. , звернулася до суду з позовом до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який був власником земельних ділянок із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Липівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. На підставі рішення сесії Воронівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 22 грудня 2000 року, 10 січня 2000 року на вказані земельні ділянки Воронівською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області на ім`я [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 006941. Вона є єдиним спадкоємцем, яка має право на спадкування за законом. Спадщину прийняла, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном. Однак, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено у зв`язку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю на ім`я [PERSON] видано після смерті спадкодавця. Просила визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 006941, виданий Воронівською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області 10 січня 2001 року та визнати за нею, як спадкоємцем за законом право власності на земельні ділянки площею 0,222 га та 0,254 га, цільове призначенням яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та які розташовані на території Липівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Відповідач заперечень проти позову не подав . Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 27 січня 2021 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Від представника позивача адвоката Микитчина П.С. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просив задовольнити. Рогатинська міська рада Івано-Франківської області подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій вказала, що визнає позов повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом . За змістом частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. З матеріалів справи вбачається, що батько позивача [PERSON] був власником земельних ділянок площею 0,222 га та 0,254 га, із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Липівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 06 листопада 2020 року Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ). У зв`язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно . Згідно довідки виконавчого комітету Липівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 30 жовтня 2020 року № 943 заповіт від імені [PERSON] у виконавчому комітеті сільської ради не посвідчувався. На день смерті [PERSON] разом із ним проживала його дочка [PERSON] . Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про укладення шлюбу. Судом встановлено, що спадкоємець за законом [PERSON] прийняла спадщину, оскільки в порядку ст.549 ЦК УРСР вступила в управління та володіння спадковим майном. Із копії державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 006941, виданого Воронівською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області 10 січня 2001 року вбачається, що після смерті [PERSON] на підставі рішення Воронівської сільської ради від 22 грудня 2000 року йому передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,48 га в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Липівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки дана земельна ділянка складається з двох ділянок із відповідними площами. Постановою приватного нотаріуса Клід О.Я. від 21 січня 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Липівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області після смерті батька [PERSON] , в зв`язку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю видано після його смерті . Згідно вказаної постанови нотаріуса єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] є його дочка [PERSON] . Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за заповітом тощо. Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року, а тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК УРСР 1963 року. Частиною другою ст.9 ЦК УРСР передбачено, що здатність фізичної особи мати цивільні права та нести цивільні обов`язки є правоздатністю. Зміст правоздатності складає сукупність тих цивільних прав та обов`язків, які можуть мати фізичні особи. Цивільна правоздатність є невіддільною від самого існування людини, виникає в момент народження і припиняється зі смертю. Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. У силу статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. З огляду на викладене, враховуючи, що оскільки батько позивача [PERSON] за життя набув права власності на земельні ділянки, проте державний акт на право власності на землю видано після його смерті, позивач є спадкоємцем за законом на майно померлого, прийняла спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, але не може реалізувати своє право на оформлення спадкових прав в позасудовому порядку,а тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved