Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») подано в суд позов про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON]. Позов обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного договору без номера від 21.09.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті httр://рrіvаtbаnk.uа, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Заявою [PERSON] підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням й ініціативою банку. У разі винекнення прострочених зобов'язань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування, п. 2.1.1.12.1 «Умов та правил надання банківських послуг». Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку», що викладені на банківському сайті httр://ргіvаtbаnk.uа/krediti, що підтверджується п. 2.1.1.12.2 «Умов та правил надання банківських послуг». Одночасно пунктом 1.1.3.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору, отже, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідно до п. 2.1.1.5.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунка та про здійснені операції по картрахунку. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6 «Умов надання банківських послуг», у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно з п. 2.1.1.5.7 «Умов та правил надання банківських послуг». В порушення умов кредитного договору та статей 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, не надавав, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Станом на 05.06.2017 року відповідач має заборгованість в сумі 21 139,51 грн., в тому числі, 1 338,90 грн. - заборгованість за кредитом; 2 102,33 грн. нараховані відсотки за користування кредитом; 16 215,45 грн. пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: 500,00 грн. - фіксована частина, 982,83 грн. - процентна складова. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобовязань за кредитним договором. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану у розрахунку суму заборгованості за кредитним договором і судові витрати у справі. В судове засідання представник позивача не зявився, суду подано письмову заяву, у якій він просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує із зазначених у заяві підстав, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, суду подано письмову заяву, у якій він просить проводити розгляд справи за його відсутності, та зменшити розмір пені, у зв'язку із складним матеріальним становищем. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що відповідно до укладеного з ПАТ КБ «ПриватБанк» договору без номера від 21.09.2007 року [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], який зареєстрований у [INFO], отримав кредит у розмірі 6 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті httр://ргіvаtbаnk.uа, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Заявою [PERSON] підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі (а.с. 11). Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і в установлений строк (термін). ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідач [PERSON] в порушення вимог закону та умов договору свої зобовязання за кредитним договором не виконав і згідно з розрахунком банку станом на 05.06.2017 року відповідач має заборгованість в сумі 21 139,51 грн., в тому числі, 1 338,90 грн. - тіло кредиту; 2 102,33 грн. нараховані відсотки за користування кредитом; 16 215,45 грн. пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: 500,00 грн. - фіксована частина, 982,83 грн. - процентна складова (а.с. 5, 10). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до п. 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій банком частці в разі невиконання власником та/або довіреною особою власника своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав, в заміні невиконання обов'язку новим або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, а згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів. Таким чином в даному випадку не підлягає задоволенню саме вимога про стягнення пені, оскільки її розмір не обґрунтований належним чином, а принцип нарахування не узгоджується з приписами ч. 3 ст. 549 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до «Умов надання банківських послуг», при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн., а також 5% відсотків від суми позову. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 500 гривень-штраф (фіксована частина), а також 172,06 грн. штраф (процентна складова 5% від суми заборгованості: 1 338,90 грн. тілом кредиту + 2 102,33 грн. за відсотками), який передбачений Умовами, які схвалені відповідачем. Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути загальну суму заборгованісті за кредитним договором без номера від 21.09.2007 року в розмірі 4 113,29 грн. (1 338,90 грн. тіло кредиту + 2 102,33 грн. відсотки за користування кредитом + 500 штраф фіксована частина + 172,06 штраф процентна складова= 4 113,29 грн.). Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України судові витрати в сумі 1 600,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі статей 526, 530, 551, 610, 615, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: partial