Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним Договором б/н від 04 лютого 2010 року в розмірі 21079,95 грн., яка включає: заборгованість за кредитом в сумі - 9629,55 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі - 8842,81 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 1127,59 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована ставка) в сумі - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) в сумі - 980,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору, свою вимогу мотивує тим, що відповідачем порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, що є предметом позовних вимог. Представник позивача Гуменюк І.І. в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за адресою, вказаною у позовній заяві, яка підтверджується даними Адресного бюро, про причини неявки відповідач суд не повідомила, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористалась. На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 лютого 2010 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] було укладено Кредитний договір №б/н, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 7% на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія складає 2,5 %. (13 серпня 2010 року проведено збільшення кредитного ліміту до 3770,00 грн.), (31 серпня 2010 року проведено збільшення кредитного ліміту до 4270,00 грн.), (23 жовтня 2010 року проведено збільшення кредитного ліміту до 5070,00 грн.), (08 грудня 2010 року проведено збільшення кредитного ліміту до 6070,00 грн.), (22 січня 2011 року проведено збільшення кредитного ліміту до 8070,00 грн.), (25 лютого 2011 року проведено збільшення кредитного ліміту до 10070,00 грн.), (10 березня 2011 року проведено збільшення кредитного ліміту до 15000,00 грн.), (09 серпня 2012 року проведено зменшення кредитного ліміту до 10000,00 грн.) Відповідно до п. 1.1. Умов надання банківських послуг Договір про надання банківських послуг, кредитний договір складається з заяви позичальника, пам'ятки клієнта, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою і тарифами. Як передбачено п. 5.3 Умов надання банківських послуг Договір про надання банківських послуг, банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до пункту 6.5. Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом та відсотками за користування ним, перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Згідно п.8.6. вказаних Умов та правил при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошовихзобов'язань передбачених договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 631 ЦК України строком дії договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало під час дії договору. Згідно із ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Із пункту 9.12. Умов та правил надання банківських послуг убачається, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же термін. Зазначене свідчить про те, що сторони, укладаючи договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто, момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Таким чином, на підставі умов кредитного договору, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу із спливом терміном дії картки. З матеріалів справи убачається, що з моменту укладення кредитного Договору сторонами, в порядку установленому договором, не заявлялось про намір його припинити. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із. суті кредитного договору. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. При вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлений обов'язок позивальника повернути кредит частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини Як підтверджується наявними у справі доказами, відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим станом на 31 березня 2015 року утворилася заборгованість за Кредитним договором б/н від 04 лютого 2010 року на загальну суму 21079,95 грн., яка включає: заборгованість за кредитом в сумі - 9629,55 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі - 8842,81 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 1127,59 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована ставка) в сумі - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) в сумі - 980,00 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості по вищезазначеному договору, в свою чергу відповідач не скористалась процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали підтвердити належне виконання відповідачем договірних зобов'язань. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним Договором б/н від 04 лютого 2010 року на загальну суму 21079,95 грн. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., який сплачено позивачем при зверненні з даним позовом до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved