Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивачка) подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить розірвати укладений між ними шлюб. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що вони проживають окремо більше року через різні погляди на життя та виховання дітей і неможливість знайти порозуміння з цього приводу. За цей період часу відповідач не вживав належних заходів для збереження сім`ї. Їхня сім`я розпалася остаточно, подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Підстав для примирення не вбачає. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, вказаних у позові, просить їх задовольнити та не давати строк для примирення. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити та не давати строк для примирення. Заяви та клопотання учасників справи. Позивачкою подано клопотання про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.30). Відповідачем подано клопотання про розгляд справи за його відсутності та визнання позову (а.с.35). Процесуальні дії у справі. 31.07.2020 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с.22). Ухвалою від 12.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.24-25). З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.02.2007 у м. Ходорів Жидачівського району Львівській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис №20. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 23.02.2007 серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до свідоцтв про народження від 23.02.2007 та 24.02.2011, батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с.6, 7). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем та наявності у сторін дітей, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України. Так, за приписом частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 104, 110 та 113 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами позивачки, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, у своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не підтримують жодних стосунків. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнає позов, що вбачається з висловлених ними у клопотаннях позицій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить їхнім інтересам, тому позов слід задовольнити повністю. З огляду на відсутність у позовній заяві аргументів щодо наявності між сторонами спору з приводу визначення місця проживання їхніх дітей, а також відсутність доказів на підтвердження наявності цієї обставини, суд не розглядає прохання позивача про залишення проживати з нею малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , викладене у прохальній частині позовної заяви, як позовну вимогу. На підставі статей 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved