Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У січні 2020 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 14.12.2012 року. Позовна заява мотивована тим, що 14 грудня 2012 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», і [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у розмірі 600,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписані ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають договір про надання банківських послуг. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами. Проте, позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 01.12.2019 року утворилась заборгованість на загальну суму 43407,90 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 27211,73 грн, заборгованості по відсотках, нарахованих на підставі ст.625 ЦК, - 3993,42 грн, заборгованості по пені - 9659,52 грн, а також штрафу 500 грн +2043,23 грн. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву на позов не скористався, в судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання розглядати справу у його відсутності, просив прийняти до уваги подану ним виписку про рух коштів на карткових рахунках Приватбанку. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 03 січня 2020 року. Того ж дня до міграційної служби скеровано запит про місце реєстрації відповідача. 30.01.2020 року отримано повідомлення про адресу реєстрації відповідача. 31.01.2020 року відкрито провадження у справі. Визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 27.02.2020 року. 27.02.2020 року розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача на 11.03.2020 року. 11.03.2020 року розгляд справи проведено у відсутності сторін, відповідно до поданих клопотань. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось на підставі ч.2 ст.247 ЦПК. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 14 грудня 2012 року [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. У заяві приєднання відповідач [PERSON] засвідчив своїм підписом те, що заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить договір про надання банківських послуг. Позивачем не надані суду підписані відповідачем Тарифи та Умови кредитування. До позовної заяви долучені лише Витяг з правил надання банківських послуг в ПриватБанку без дати, а також Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» серед яких : «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold». Як вбачається із анкети-заяви від 14.12.2012 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, остання містить у собі лише особисті дані відповідача, а також відмітку про те, що особа виявила бажання отримати кредитну картку «Універсальна». Будь-яких інших даних про суму кредиту, кредитний ліміт, відсоткову ставку за користування кредитом, конкретного виду кредитної картки Універсальна, дати її видачі та строку дії, анкета-заява не містить. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість за кредитним договором станом на 01.12.2019 року складається з : - заборгованості за тілом кредиту в розмірі 27211,73 грн, - пені в розмірі 9659,52 грн, - 3993,42 грн відсотків за ч.2 ст.625 ЦК України в розмірі 86,4 % для карти «Універсальна» та 84,0% для карти «Універсальна голд» розрахованих по п.2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг. - штрафів в розмірі 500+2043,23 грн Згідно розрахунку боргу [PERSON] постійно користувався кредитними коштами, а також здійснював повернення боргу, відсоткова ставка за користування кредитом змінювалась в різні періоди від 30% до 43,2%, до відсоткової ставки застосовувались коефіцієнти, нараховувалась пеня. Згідно розрахунку відповідач [PERSON] вніс власних коштів на повернення кредиту в розмірі 51913,78 грн ( 26483 грн в період з 14.12.2012 року по 31.05.2015 року, 21724+3133+573,78 грн за період з 01.06.2015 року по 30.09.2019 року). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на таке. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (стаття 1054 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Одним із видів договору є договір приєднання. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, споживач ознайомлений з ними та погодився на їх застосування, особливо за умов коли ці Умови та Тарифи постійно змінюються. Позивач обґрунтовуючи у цій справі право вимоги заборгованості посилався на заяву-анкету та витяг з Умов і правил надання банківських послуг в ПАТ «ПриватБанку», Тарифи банку як невід`ємні частини кредитного договору. При цьому, матеріали справи не містять підпису відповідача на долучених до позову Умовах та Тарифах. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені, штрафів, відсотків за ст.625 ЦК за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Тарифи та Умови не можуть розцінюватися як договір приєднання. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3993,42 грн відсотків на підставі ст.625 ЦК України за ставкою 86,4 % для карти «Універсальна» та 84,0% за картою «Універсальна голд», 9659,52 грн пені, 500 грн + 2043,23 грн штрафів є безпідставними. Що стосується тіла кредиту. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України) Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). На позивача у цій справі покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру заборгованості за тілом кредиту. Як убачається з наданої позивачем анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, остання не містить суми виданого кредиту, будь-яких даних щодо виду та строку дії кредитної картки, у анкеті-заяві зазначено лише прізвище, адресу, особисті дані позичальника. На підтвердження суми боргу позивачем надано суду розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що вперше відповідач скористався кредитними коштами 24.01.2014 року в розмірі 294,94 грн, натомість вже з 14.12.2012 року вносив кошти на погашення наданого кредиту. Загалом, відповідачем внесено на погашення кредиту 51913,78 грн. (26483 грн + 21724 грн+3133грн+573,78грн). З наданих відповідачем виписок по рахунку вбачається, що він користувався кількома картами ПАТ КБ «ПриватБанк», основна з них [NUMBER] , обслуговується з 14.12.2012 року. Обслуговування розпочалось з поповнення відповідачем карткового рахунку на 500 грн. Починаючи з 30.04.2014 року відповідач картою не користується, позивач самостійно списує проценти за кредитним лімітом в розмірі 31988,88 грн станом на 01.12.2019 року. Суду не надано доказів на якій підставі відповідач користувався іншими платіжними картками та чи вони видані на підставі анкети-заяви від 14.12.2012 року. Враховуючи те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не є первинним документом, він не відображає всі операції за основною карткою, водночас містить інформацію за іншими картками, суд вважає заявлену до стягнення суму заборгованості за тілом кредиту по договору від 14.12.2012 року в розмірі 27211,73 грн. не доведеною. Таким чином, у задоволенні позову необхідно відмовити повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати у разі відмови у позову залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed