Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У вересні 2021 року [PERSON] , інтереси, якої представляє адвокат Окуневич М.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обгрунтована тим, що позивач з 07 грудня 2019 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] . У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх шести місяців спільно не проживають, шлюбних стосунків не підтримують. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище набуте у шлюбі. Відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 15 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового засідання з викликом сторін . Представник позивача\~ адвокат\~ Окуневич\~М.В.\~в судовому\~засіданні позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві, заперечував щодо надання cтроку для примирення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Фактичні обставини справи, встановлені судом . Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 07 грудня 2019 року [PERSON] та [PERSON] у Бердянському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №760. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Підтвердженням даного факту є свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 07 грудня 2019 року. З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~ Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. \~ \~ \~ \~В\~статті 51 Конституції України закріплено, що \~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. \~ \~ \~ \~Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~частини другої\~статті 104 СК України та частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється\~внаслідок його\~розірвання за\~позовом одного\~з подружжя\~на підставі\~рішення суду\~відповідно достатті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~В частині першій статті 110 СК України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. \~ \~ \~ \~ Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. \~ \~ \~ \~За змістом указаної норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Також відповідно до вимог ч.4 ст.56 СК України суд не може примушувати дружину та чоловіка до збереження шлюбних відносин. \~ \~ \~ \~Отже, з наведеного вбачається, що застосування строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком. \~ \~ \~ \~Оскільки близько шести місяців між сторонами відсутні будь-які шлюбні відносини, відповідач не заперечував щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що застосування судом строку для примирення подружжя за наведених обставин є недоцільним. \~ \~ \~ \~Згідно статті 112\~СК України\~підставами для\~ розірвання\~шлюбу за\~позовом одного\~з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки встановлено, що сторони тривалий час сімейні стосунки не підтримують, не бажають примиритеся, а також враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам , що має істотне значення. Відповідно до\~ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі\~ст. 113 СК України, врахувавши думку позивача, суд після розірвання шлюбу залишає за позивачем, для подальшого іменування набуте у шлюбі прізвище. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже,\~на підставі\~наведеного,\~ з\~відповідача необхідно\~стягнути на користь позивача половину сплаченого судового збору в розмірі 454 грн 00 коп та зобов`язати Головне управління державної\~казначейської\~служби України\~в Івано-Франківській області повернути позивачу судовий збір в розмірі 454 грн 00 коп, що становить 50 % сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви, згідно квитанції №138 виданої 27 серпня 2021 року. Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що з врахуванням складності справи та виконаних робіт, принципу співмірності та розумності судових витрат, долучених доказів щодо цих витрат, які підтверджують їх розмір та документальне обґрунтування, що не суперечить принципу розподілу судових витрат та відповідає критерію розумної необхідності їх, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню 500 грн судових витрат, понесених у зв`язку розглядом справи в суді .

Outcome: approved