Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.06.2021 року позовні вимоги [PERSON] до АТ «Альфа Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Сапіжак Іван Іванович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено\~ в повному обсязі. Стягнуто з АТ «Альфа Банк» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 908 грн. Представник позивача [PERSON] адвокат Жук Р.С. 10.06.2021 р. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якому просить стягнути з відповідача АТ «Альфа Банк» на користь [PERSON] \~ судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12681 грн. які складаються із: судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 681, 00 грн. та витрат за надану правову допомогу, які пов`язані із розглядом даної\~ справи в суді першої інстанції в сумі 12 000 грн. Частинами 3,4 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. В судове засідання учасники судового розгляду не викликалися. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та матеріали заяви, суд прийшов до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Зі змісту статті 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Згідно ст. ст. 15,60 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з частиною першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається із матеріалів заяви, 03.03.2021 р. між [PERSON] (Клієнт) та адвокатом Жук Ростиславом Стефановичем, який діє на підставі Статуту та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1846 від 15.06.2012 р. було укладено договір № 03\\03\\2021 про надання правової та професійної правничої допомоги. За умовами п.1.1. вказаного договору, Клієнт доручає, а адвокат зобов`язується надавати Клієнтові правову та правничу допомогу та здійснювати представництво, захист інтересів Клієнта в усіх державних органах і установах, в тому числі у судових інстанціях. Пунктом 4 цього Договору погоджено гонорар та витрати, пов`язані з наданням правової (професійної правничої) допомоги, порядок розрахунків між сторонами. Як вбачається із додаткової угоди №1 до договору про на надання правової та професійної правничої допомоги сторони, на виконання п. 4.1 Розділу 4 Договору, погодили механізм визначення розміру гонорару за надання правової та професійної правничої допомоги. Так згідно п.1.1 додаткової угоди сторонами погоджено, що базова вартість однієї години надання послуг становить 1000 грн.\~ і може бути змінена сторонами шляхом підписання додаткової угоди. Пункт 1.2 визначає, що сторонами погоджено, що представництво інтересів клієнта в одному судовому засіданні в суді першої інстанції становить 2000 грн. Згідно складеного акта № 1 адвокатом Жук Р.С. була надана клієнту [PERSON] правова допомога на загальну суму 12000 грн., а саме: ознайомлення із виконавчим написом та матеріалами виконавчого провадження 2 години 2000 грн.; вивчення спеціалізованого законодавства та судової практики у аналогічних справах 1000 грн., підготовка позовної заяви 3000 грн.; підготовка заяви про забезпечення позову 2000 грн., представництво інтересів клієнта в судовому засіданні 11.05.2021 р. 2000 грн.; представництво інтересів клієнта в судовому засіданні 03.06.2021 р. 2000 грн. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частина 3 ст. 141 ЦПК України встановлює, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Витрати позивача на правову допомогу в розмірі 12000 грн. суд вважає співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) відповідно до умов договору, які підтверджені належними доказами. Крім того, суд враховує той факт, що відповідач не заперечив щодо попереднього розрахунку судових витрат. Також, позивачем було сплачено судовий збір за розгляд заяви про забезпечення позову в розмірі 681 грн., яка також підлягає стягненню із відповідача (а.с.31). Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що з урахуванням принципу розумності, враховуючи доведеність та співмірність по відношенню до складності справи, об`єму наданих послуг, і пропорційності щодо обсягу наданих послуг, витрати на професійну правничу допомогу, та витрати по сплаті збору за заяву про забезпечення позову підлягають відшкодуванню у розмірі заявленому представником позивача.

Outcome: approved