Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (надалі -ПАТ КБ Приватбанк) звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідачу згідно укладеного договору № б/н від 26.10.2015р. було надано кредит у розмірі 6800,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач у порушення норм Закону та умов договору не повертає кредит та кошти за користування кредитом, станом на 30.11.2017року заборгованість за кредитним договором становить 20397,07 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 2564,98 гривень, заборгованість по процентах за користування кредитом 16384,61 гривень, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 947,48 грн. штраф (процентна складова). Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованість за кредитним договором в сумі 20397,07 гривень та 1600грн. судового збору. Представником позивача суду було подано заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч.1 ст. 287 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу згідно укладеного договору № б/н від 26.10.2015р. було надано кредит у розмірі 6800,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Судом встановлено, що банк взяті на себе зобовязання по кредитному договору виконав в повному обємі. Однак, [PERSON] не повертає отримані кредити відповідно до графіків погашення кредитів та відсотків, в звязку з чим не виконує зобовязання належним чином і, згідно наданого представником позивача ПАТ КБ Приватбанк розрахунку, станом на 30.11.2017року заборгованість за кредитним договором становить 20397,07 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 2564,98 гривень, заборгованість по процентах за користування кредитом 16384,61 гривень, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 947,48 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається з матеріалів справи, позивач в позовній заяві просить суд стягнути штраф в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина), 947,48 грн. (процента складова). При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача заборгованості за штрафами суд встановив таке. Кредитним договором в даній справі передбачено стягнення штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом , з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. В позовній заяві заборгованість відповідача в частині штрафу визначена за фіксованою складовою в сумі 500 гривень, за процентною складовою - 947,48 гривень. Згідно з\~ст.549 ЦК України\~неустойкою(штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен\~\~передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Аналіз вказаної норми свідчить про те, що штраф обчислюються виключно у відсотковому вираженні.\~Цивільним кодексом України не передбачена можливість стягнення штрафу у фіксованій грошовій сумі. Отже, вимоги Банку про стягнення штрафу у фіксованій формі не відповідають закону. В той же час заявлений до стягнення штраф в процентному обчисленні належно обґрунтований, доведений і відповідає умовам договору та закону. Таким чином, заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд відмовляє в частині задоволення позовних вимог банку про стягнення штрафу в подвійному розмірі, це свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те ж саме порушення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс 15 і відповідно до положень ч. 1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права. За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача встановлену в судовому засіданні заборгованість за кредитним договором в сумі 19449,59 гривень (2564,98+16384,61+500=19449,59). В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити . Відповідно до ч.ч.1, 2 п.1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору для позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762грн) та не більше 350 прожиткових мінімумів для працездатних громадян (616700грн.) . Позивачем при подачі позову до суду сплачено 1600грн. судового збору. Отже, відповідно до вимог п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1600 гривень, та також стягнути з відповідача в дохід держави решту несплаченого позивачем судового збору в розмірі 162грн.

Outcome: partial