Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 17.06.2013 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання об'єктом права спільної сумісної власності майна набутого за час шлюбу та визнання права власності на частину спільної сумісної власності подружжя - задоволено. Визнано квартиру [ADDRESS] об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та померлої [INFO] року [PERSON] право власності на 4/3 частини квартири, що знаходиться за адресою:[ADDRESS] Визнано за [PERSON] право власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS]. Визнано за померлою [INFO] року [PERSON] право власності на 4/3 частини квартири, що знаходиться за адресою:[ADDRESS] 26.12.2012 року рішенням Апеляційного суду м. Києва рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17.06.2013 року в частині визнання за померлою[INFO] року [PERSON] право власності на 4/3 частини квартири, що знаходиться за адресою:[ADDRESS] змінено та викладено у наступній редакції: визначити, що частка померлої [INFO] року [PERSON] право власності на 4/3 частини квартири [ADDRESS] становить 4/3 частини. В іншій частині залишено зазначене рішення без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 20.11.2013 року касаційну скаргу [PERSON], подану законним представником - опікуном [PERSON] - відхилено. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17.06.2013 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 24.07.2013 року - залишено без змін. У лютому 2014 року [PERSON], як опікун, в інтересах [PERSON] звернулась до суду з заявою про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що під час розгляду справи, сторонам не були відомі обставини, які мають значення для вирішення справи і є істотними для ухвалення правильного рішення по суті спору, а саме: 27.08.1974 року [PERSON] внесла грошові кошти в сумі 2600,00 руб., за кооператив «Вчитель», що загалом становить 49% власними коштами від кошторисної вартості спірної кооперативної квартири. На 51% вартості кооперативної квартири в розмірі 2739,74 руб. був отриманий державний кредит, погашення якого відбувалось рівними частками до липня 1990 року. Тобто на момент вселення в спірну квартиру на підставі ордеру від 19.08.1975 року вартість квартири була сплачена членом кооперативу [PERSON] в повному обсязі за рахунок власних коштів та отриманого від держави кредиту. Отже паєнагромадження утворилось та було сплачено до укладання [PERSON] шлюбу з [PERSON], а тому квартира квартири [ADDRESS] не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] В зв'язку з чим за [PERSON] не може бути визнано право власності на 1/5 частину спірної квартири. Доказами, що підтверджують наявність ново виявлених обставин, на думку заявника слугують: розшифровка місячної квартплати по спірній квартирі у період з 1977 - 1978 роки, зі змісту якої вбачається визначені розміри грошових коштів, що спрямовувались кооперативом «Вчитель» на погашення позики та відсотків за користування позикою; пояснення голови ЖБК «Вчитель» [PERSON], наданих під час розгляду Оболонським районним судом справи за позовом [PERSON], в інтересах якого діє опікун [PERSON], до [PERSON] та [PERSON], яка є представником [PERSON], третя особа - ЖБК «Вчитель» про визнання права власності на майно з яких вбачається, що у довідках №1 та №2 від 11.06.2013 року за вих. №6/11-2 та №6 /11-3 розміри внесків за квартиру [ADDRESS] в період з 22.07.1974 року по 15.07.1974 року в сумі 2600,00 руб, в період з 06.12.1988 року по липень 1990 року в сумі 338,20 руб. та в період з 15.07.1976 року по 06.12.1988 року в сумі 2652,20 руб стосуються не пайових внесків, а погашення позики та відсотків за користування позикою у вказані періоди. Посилаючись на викладене, заявник просила скасувати рішення Оболонського районного суду м.Києва від 17.06.2013 року за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання об'єктом права спільної сумісної власності майна набутого за час шлюбу та визнання права власності на частину спільної сумісної власності подружжя у зв'язку з нововиявленими обставинами та призначити справу до нового розгляду. В судовому засіданні заявник та представники заявника заявлені вимоги підтримали повністю, просив їх задовольнити з підстав, зазначених у заяві. Представник позивача по справі та [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення вимог викладених у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заперечували, просили відмовити у їх задоволенні, посилаючись на їх безпідставність. Зазначив, що всі обставини на які посилається заявник , як на нововиявлені, вже були відомі та досліджені під час судового розгляду справи у трьох судових інстанціях за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання об'єктом права спільної сумісної власності майна набутого за час шлюбу та визнання права власності на частину спільної сумісної власності подружжя. До того ж у Рішенні Оболонського районного суду за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], від імені та в інтересах якої діє [PERSON], третя особа: ЖБК «Вчитель» про визнання права на частину паєнагромадження, визнання права власності на частину квартири, визначення частки померлої особи у праві власності на квартиру, яке набрало законної сили, зазначено, про те що твердження позивача, що вартість спірної квартири була повністю оплачена [PERSON] на момент вселення до такої, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи та встановленими судом під час розгляду справи обставинами. Згідно ч.2 ст.361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів, доданих до заяви та матеріалів справи не вбачається достатніх даних, які б могли слугувати підставами для перегляду рішення у відповідності з вимогами ст.361 ч.2 ЦПК України. Посилання заявника на відсутність, під час розгляду зазначеної справи, належної інформації та документів від ЖБК «Вчитель», щодо сплати пайових внесків [PERSON] не підтверджується належними та допустимими доказами, оскільки у матеріалах справи містяться письмові пояснення та довідки ЖБК «Вчитель», які були досліджені під час судового розгляду судом та враховані при ухвалені рішення, отже вказані доводи заявника є необґрунтованими. Обставини на які заявник посилається не є нововиявленними обставинами, а фактично оспорюється законність та обґрунтованість рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17.06.2013 року На підставі викладеного,

Outcome: dismissed