Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 09.12.2019 у цій справі позовні вимоги задоволено частково, ухвалено: визнати незаконним та скасувати розпорядження Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] » від 13.12.2017 №53-в; визнати незаконним та скасувати розпорядження Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] » від 01.02.2018 №2-в; визнати незаконним та скасувати розпорядження Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області «Про звільнення [PERSON] » від 19.02.2018 №22-к та поновити [PERSON] на посаді директора Решетилівського районного територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) з 19.02.2018; в задоволенні вимоги про скасування розпорядження від 19.01.2018 №1-в відмовити; визнати незаконними та скасувати пункт 3 та пункт 4 наказу №83-ОД від 10.11.2017, виданий начальником Управління соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області; стягнути з Управління соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області на користь [PERSON] ненараховану та невиплачену надбавку до посадового окладу за грудень 2017 року в сумі 2568 (дві тисячі п`ятсот шістдесят вісім) гривень; стягнути з Управління соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 134 105 (сто тридцять чотири тисячі сто п`ять) гривень 65 копійок, з утриманням податків зборів та обов`язкових платежів.; стягнути з Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області на користь [PERSON] судові витрати у сумі 2114 (дві тисячі сто чотирнадцять) гривень 40 копійок; стягнути з Управління соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області на користь [PERSON] судові витрати у сумі 1057 (одна тисяча п`ятдесят сім) гривень 20 копійок; стягнути з Управління соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області на користь держави судові витрати у сумі 2011 (дві тисячі одинадцять) гривень 59 копійок. Рішення не набрало законної сили. Представником позивачки під час розгляду справи по суті до закінчення з`ясування обставин у справі (судові дебати у справі спрощеного позовного провадження не проводились) на підставі ч.8 ст. 141 ЦПК України заявлено про подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення. Ця заява зазначена в мотивувальній частині рішення суду. 16.12.2019 протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду (з врахуванням вихідних днів та згідно поштового штемпеля на конверті) представником позивача подано до суду розрахунок наданих послуг від 12.12.2019, квитанцію від 12.12.2019 про оплату наданих юридичних послуг, акт приймання-передачі виконаних робіт від 12.12.2019, відповідно до яких розмір витрат позивачки на професійну правничу допомогу склав 13 000 грн (т.3 а.с.115-122). У судовому засіданні позивачка просила покласти на відповідачів порівну понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13000 грн, зазначивши, що у розрахунку наданих послуг міститься описка, внаслідок якої вартість кожної з послуг в сумі становить 12000 грн, а не 13000 грн. Так, за представництво адвокатом її інтересів у суді сплачено 6000 грн, а не 5000 грн, а всього 13000 грн, що підтверджується квитанцією. Представник позивачки до суду не з`явилась, повідомлена належним чином, позивачка не заперечувала проти ухвалення додаткового рішення за відсутності її представника. Представник відповідача Решетилівської РДА Убийвовк С.В. у судовому засіданні, а також письмово у клопотанні від 08.01.2020 (т.3 а.с.124), заперечував проти заяви про долучення до матеріалів справи документів на підтвердження судових витрат та проти покладення на відповідачів судових витрат, оскільки п.8 ч.3 ст. 178 ЦПК, на яку посилається представник позивачки у заяві, не стосується розподілу судових витрат позивача; позов задоволено частково, тому судові витрати за п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України покладаються пропорційно задоволеним позовним вимогам; сумарна вартість послуг становить 13000 грн згідно розрахунку, тоді як вартість кожної з послуг у сумі їй не відповідає. Представник відповідача УСЗН Решетилівської РДА Мотузка Н.В. заперечувала проти покладення судових витрат на відповідача з мотивів, викладених Убийвовком С.В. Суд, вислухавши сторони, вважає необхідним ухвалити додаткове рішення щодо витрат позивачки на професійну правничу допомогу з огляду на наступне. Відповідно до ст. 141 ч.8 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. (ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно дослідженої судом під час розгляду справи по суті угоди про надання правової допомоги від 10.05.2019, укладеної між адвокатом Сідько С.І. та [PERSON] , адвокат зобов`язався надавати клієнту за плату правову допомогу, захист та представництво інтересів клієнта в усіх органах, установах та організаціях, суді першої та апеляційної інстанції (т.1 а.с.117). Повноваження адвоката Сідько С.І. підтверджено ордером (т.1 а.с.119). 23.05.2019 представником позивачки подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, яка складається з витрат на сплату судового збору та на професійну правничу допомогу, що також був досліджений судом під час розгляду справи по суті, згідно якого вартість однієї години роботи адвоката складає 1000 грн (т.1 а.с.119). Факт надання адвокатом позивачці правової допомоги у цій цивільній справі підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт від 12.12.2019, а також протоколами судових засідань за участю представника позивача від 26.07.2019, 25.10.2019, 13.11.2019, 20.11.2019, 04.12.2019 (т.1 а.с.138, 284-286, т.3 а.с.53, 60, 68-76, 118). Згідно квитанції від 12.12.2019 позивачкою сплачено адвокату за надані юридичні послуги у цій цивільній справі 13 000 грн (т.3 а.с.119). Вартість наданих адвокатом послуг за розрахунком від 12.12.2019 становить 13 000 грн та складається з 1000 грн - за усні юридичні консультації щодо характеру спірних правовідносин, роз`яснення норм чинного законодавства (10.05.2019 1 год.); 2000 грн - за аналіз доказів, підготовку уточненої позовної заяви (23.05.2019 2 год.); 2000 грн - за підготовку відповіді на відзив (25.10.2019 2год.); 2000 грн - за підготовку клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів (12.11.2019 2 год.); 5000 грн - за представництво інтересів у суді І інстанції. (т.3 а.с.116-117). Однак, згідно вказаного розрахунку сумарна вартість кожної послуги складає 12 000 грн. Посилання позивачки на описку у графі «представництво інтересів у суді І інстанції» є безпідставним, оскільки описка не застережена особою, яка склала розрахунок. Окрім того, беручи до уваги, що представник позивачки брала участь у п`яти судових засіданнях, три з яких було відкладено та тривали менше 10 хвилин, суд вважає недоведеним обґрунтованість витрат на представництво інтересів в суді на суму 1000 грн, яка не відповідає наданому розрахунку. Отже, враховуючи заперечення представників відповідачів, суд вважає обґрунтованими витрати на правничу професійну допомогу в сумі 12 000 грн. Суд зазначає, що розмір витрат є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, зазначених у розрахунку; з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, який підтверджується кількістю та обсягом підготованих заяв по суті та з процесуальних питань, змістом цих документів, які містять аналіз обставин справи та чинного законодавства; з ціною позову та значенням для позивачки справи щодо захисту її трудових прав. Витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи. Згідно п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом задоволено три з чотирьох немайнових позовних вимог до Решетилівської РДА. При цьому, суд зазначає, що вимога про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення та вимога про поновлення на роботі є нерозривно пов`язаними, а тому фактично є однією позовною вимогою. Отже, задоволено ѕ позовних вимог до Решетилівської РДА. Судом частково задоволено немайнову позовну вимогу до УСЗН Решетилівської РДА щодо визнання незаконним розпорядження №83-ОД, частково (1/2 часина) задоволено майнову позовну вимогу про стягнення ненарахованої заробітної плати, повністю задоволено майнову вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Враховуючи, що трудові права позивачки порушено декількома самостійними протиправними діями відповідачів, суд вважає недоцільним покладення на відповідачів судових витрат у рівних частках. Так як до Решетилівської РДА заявлено чотири з семи, а до УСЗН три з семи позовних вимог, то витрати на правову допомогу розподіляються з Решетилівської РДА 6 857,14 грн, з УСЗН - 5 142,86 грн (12000/7х4=6857,14; 12000/7х3=5142,86). Підлягають стягненню пропорційно задоволеним позовним вимогам витрати з Решетилівської РДА у сумі 5142,86 грн (3/4 задоволених позовних вимог: 6857,14 грн/4х3=5142,86). Підлягають стягненню пропорційно задоволеним позовним вимогам витрати з УСЗН Решетилівської РДА у сумі 3 428,57 грн (2/3 задоволених позовних вимог: 5142,86 грн/3х2=3428,57). Враховуючи наявність одночасно немайнових та майнових позовних вимог, з яких немайнові позовні вимоги мали суттєве значення для вирішення справи, суд не вважає можливим визначити пропорційність розміру витрат лише виходячи з майнових позовних вимог, заявлених до УСЗН. На підставі викладеного,

Outcome: approved