Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У листопаді 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що після смерті батька відкрилась спадщина за заповітом, складеним на його користь. Позивач прийняв спадщину вступивши у фактичне володіння майном. У 2002 році він отримав свідоцтво про право на спадщину в частині, що стосується земельних ділянок, право власності на які було зареєстровано за спадкодавцем та грошових вкладів. Проте нотаріусом відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину в частині житлового будинку через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. У зв`язку з цим позивач просить визнати право власності на спадщину в судовому порядку. Стислий виклад заперечень відповідача. Представником Голобської селищної ради подано клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 26 листопада 2020 року. 01 грудня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12 січня 2021 року. В підготовче засідання сторони не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Враховуючи визнання відповідачем позову суд відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України у підготовчому засіданні ухвалив рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом. [INFO] померла мати позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 24.06.1997 року). 09 березня 2000 року Новомосирською сільською радою народних депутатів Ковельського району посвідчено заповіт, відповідно до якого [PERSON] належне йому майно - будинок, хлів, літню кухню, колодязь, огорожу, присадибну земельну ділянку, земельну частку (пай) заповів сину [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Ковельським міським відділом РАГСу. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом. Позивач є сином померлого [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.01.1974 року. Спадщину позивач прийняв в порядку встановленому ст.549 ЦК УРСР, про що зазначено у довідці Голобської селищної ради Ковельського району №434 від 08.09.2020 року. 10.12.2002 року Ковелською державною нотаріальною конторою Рудніку Л.О. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні частки (паї), частки майна пайового фонду, грошові вклади. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами позивачу відмовлено, з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю, що стверджується повідомленням Ковельської державної нотаріальної контори №1349/01-16 від 17.11.2020 року. Згідно виписки з погосподарської книги №1 за 2000 рік житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] на праві приватної власності. Технічною документацією на домогосподарство підтверджено, що до його складу входить житловий будинок, прибудова, літня кухня, хлів, вбиральня, колодязь - 1973 року побудови. Згідно повідомлення КП «Волинське ОБТІ» №4027 від 18.11.2020 року право власності на нерухоме майно по [ADDRESS] не зареєстровано, технічна інвентаризація не проводилась. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу ст. 534 Ц УРСР право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За змістом ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління майно. Позивач прийняв спадщину. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд переконався, що спадкодавець правомірно набув право власності на спірний житловий будинок, тому це майно входить до складу спадкової маси. Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача, як спадкоємця права на це спадкове майно. В силу ст.525 ЦК УРСР спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про нотаріат» та п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає необхідним вжити заходів для захисту прав позивача в спосіб, передбачений ст.16 ЦК України - шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування. Судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: approved