Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. \~Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 14 січня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м.Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 12. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Від шлюбу мають трьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Спільного господарства не ведуть. Шлюб з відповідачем фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Просить розірвати шлюб, оскільки з відповідачем разом не проживають півтора року, не ведуть спільного господарства, відповідач зраджував її, дітьми не цікавиться. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Заяви та клопотання учасників справи. Представником відповідача подано заяву про розгляд справи без його участі з врахуванням особистої заяви відповідача про надання строку на примирення (а.с.32-33, 37-38) Процесуальні дії у справі. 18.07.2019 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с.12). Ухвалою від 31.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.13-14). Ухвалою підготовчого засідання від 09.10.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.21-22). Ухвалою судового засідання від 06.12.2019 надано сторонам строк для примирення 6 місяців та зупинено провадження у справі (а.с.44-45). Ухвалою від 11.06.2020 провадження у справі поновлено (а.с.47). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №456/2775/19 відповідача [PERSON] (а.с.27,61). Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 січня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м.Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області,\~актовий запис\~№ 12.Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 14.01.2006 серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до свідоцтв про народження від 03.07.2009 серії [NUMBER] , 20.01.2015 серії [NUMBER] та 13.05.2003 серії [NUMBER] батьками [PERSON] [INFO] , ., [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с.6-8). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини та наявності у сторін дітей, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Так, за приписом частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статей 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Також, суд застосував норми статей 104, 110 та 113 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час спільно не проживають. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Суд зауважує, що сторонам надавався тривалий строк на примирення (шість місяців), однак після його спливу позиція позивача не змінилася, сторони не примирилися. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 110, 112 СК України та

Outcome: approved