overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.02.2015 по справі №643/20512/14-ц задоволено заяву прокурора району в інтересах держави в особі Харківської міської ради (заінтересована особа: управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради) визнано спадщину, яка відкрилась [INFO] після смерті [PERSON], [INFO] та яка складається з квартири [ADDRESS], відумерлою. Прокурор 07.04.2015 року звернувся до суду з заявою та просить ухвалити по справі додаткове рішення про передачу територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради спадщини, яка відкрилась [INFO] після смерті [PERSON], [INFO] та складається з квартири [ADDRESS], і яку визнано відумерлою рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.02.2015. В обґрунтування посилається на те, що відсутність ухваленого судом рішення щодо вказаної вимоги унеможливлює прийняття Харківською міською радою рішення про прийняття відповідної квартири до комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що в задоволенні вимог про передачу територіальній громаді м. Харкова спадщини необхідно відмовити по наступним підставам. Відповідно до ст.. 1277 ч. 1 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Ч. 3 ст. 1277 ЦК України передбачає, що спадщина , визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Таким чином, рішення суду про передачу у власність територіальній громаді відумерлої спадщини не потребується. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.09.2014 року позовні вимоги [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Автрамат» про стягнення заробітної плати, невиплаченої працівнику при звільненнізадоволені в повному обсязі. 25.09.2014 року позивач звернувся з заявою про винесення додаткового рішення, мотивуючи тим, що при винесенні рішення не вирішено всі вимоги позивача, які були розглянуті судом а саме: питання про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виплати всіх нарахованих при звільненні в сумі 8924 грн. 85 коп. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву в якій просив розглядати заяву за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, що не перешкоджає винесенню додаткового рішення. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ст.. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як вбачається з матеріалів справи в позовних вимогах позивач ставив вимоги до публічного акціонерного товариства «Автрамат» про стягнення суму коштів, пропорційну середньому заробітку за весь час затримки з дня звільнення по день фактичного розрахунку а саме, період затримки з 21.07.2014 року по 23.09.2014 року = 45 робочих днів, середній заробіток складає 8924 грн. 85 коп. проти яких представник позивача не заперечував. А тому суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.11.2015р. позовні вимоги [PERSON] задоволено частково та розірвано шлюб між сторонами,який зареєстрований 11.10.2003р. відділом РАГС Московського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 1246; стягнуто з [PERSON] на користь позивача понесені витрати на правову допомогу в сумі 1000грн., в іншій частині вимог позову відмовлено. Рішення набрало законної сили. 25.01.2016р. представник позивача [PERSON] звернувся до суду із заявою, якою просить ухвалити додаткове рішення по вказаній справі, оскільки судом не вирішено питання про стягнення з відповідача судового збору, про що у позові просив позивач. В судове засідання сторони не зявились, будучи повідомленими про день та час розгляду справи, що не є перешкодою для розгляду вказаної заяви. Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали сап рви, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до правил п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається рішенням суду не покладені судові витрати в частині оплати судового збору на відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2015 року ухваленому у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів, позовні вимоги [PERSON] задоволені частково. Стягнуто з [PERSON] іден.код [NUMBER] на користь [PERSON] ідент.код [NUMBER] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] [INFO] за період з 01.11.2013 року по 30.04.2014 р. в сумі 30 000 грн.00 коп. Стягнуто з [PERSON] іден.код [NUMBER] судовий збір в розмірі 243 грн. на 60 коп. отримувач УДКСУ у Московському районі м. Харкова, код отримувача ЄДРПОУ 37999607, банк отримувача ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, р/р 31216206700007 призначення платежу : судовий збір за розгляд справи у Московському райсуді м. Харкова . Сторони в судове засідання не з'явились, але їх присутність не є обов'язковою. Суд своїм рішенням стягнув з відповідача судовий збір на користь державі у розмірі 243,60 грн., однак задовольняючи позовні вимоги [PERSON] в розмірі 30 000,00 грн., судом не правильно розраховано суму судового збору, яку необхідно було стягнути. Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за поданням до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч. 2 ст.. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.. 367 ЦПК України; судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки, при ухвалені рішення у справі судом не вірно вирішено питання про судові витрати, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 24.11.2021 року позов [PERSON] задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 05.07.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вегера Л.О., зареєстрований в реєстрі за №1458, відповідно до якого звернуто стягнення на житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями, а саме: літ. Г-2- житловий будинок загальною площею 403,5 кв.м., літ. Дп-гаражний підвал, літ. Е вольєр, літ. Ж підсобне, літ. 4-6 огорожа, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 729 кв.м., цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, власником якого є [PERSON] . Представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення, згідно якої просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн., а також суму сплаченого судового збору в сумі 768,40 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, позивачем понесені витрати в сумі 4500 грн. Згідно квитанції від 18.11.2019 позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн. За таких обставин, оскільки позовні вимоги було задоволено, а питання про розподіл судових витрат не вирішено, суд вважає за необхідне стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (ЄДРПОУ 23494714) на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 5268,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25.02.2016р. заяву [PERSON] задоволено та визнано безвісно відсутнім [PERSON], [INFO]. Рішення набрало законної чинності. Заявник звернувся із заявою, якою просить зазначити у рішенні суду дату з якого часу визнати [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки судом в резолютивній частині рішення такі відомості не зазначено. В судове засідання сторони не зявились, що не перешкоджає розгляду заяви у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що є підстави для ухвалення додаткового рішення, виходячи із наступного. Відповідно до правил п.1, ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Так, судом встановлено, що на а.с. 35 міститься заява [PERSON] від 25.02.2016р., в якої останній додатково зазначає обставини для чого необхідно визнати особу безвісно відсутньою, де також міститься вимога щодо встановлення факту про безвісну відсутність [PERSON] з 1998 року. Отже, при таких встановлених обставинах, суд вважає за необхідне додати рішення суду в частині зазначення дати безвісної відсутності [PERSON] з 1998 року, т.я. такі обставини встановлені в ході судового засідання і викладені у тексту судового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25.05.2020 р. задоволені вимоги Акціонерної компанії «Харківобленерго» та стягнуто заборгованість з [PERSON] . АК «Харківобленерго» звернулося до суду із заявою, в якій просить постановити по справі додаткове рішення, оскільки, судом при ухваленні рішення не враховані вимоги щодо суми донарахувань за актом №230047 у розмірі 3266,39 грн. Зі змісту ст. 270 ЦПК України вбачається, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430цього Кодексу. Із матеріалів справи вбачається, що при ухваленні судом рішення не було враховано, що позивачем надано докази щодо суми донарахувань за актом №230047 у розмірі 3266,39 грн. Таким чином, по справі необхідно ухвалити додаткове рішення в частині суми донарахувань за актом №230047 у розмірі 3266,39 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 26.04.2018 року позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою - задоволено. Усунуто [PERSON], ([INFO], ІПН [NUMBER]), [PERSON], ([INFO], ІПН [NUMBER]), [PERSON], ([INFO], ІПН [NUMBER]), перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS]. Зобов*язано [PERSON]. ([INFO], ІПН [NUMBER]), надати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], комплект ключів від вхідних дверей квартири [ADDRESS]. Представник позивачів звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення суду, оскільки у рішенні Московського районного суду м.Харкова від 26.04.2018 року не вирішено питання про розподіл судових витрат. Позивачі та їх представник у судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд питання щодо ухвалення додаткового рішення розглядати у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.915567868.1 від 14.12.2017 року. За таких обставин, оскільки позовні вимоги було задоволено в повному обсязі, а питання про розподіл судових витрат вирішено не було, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені ним судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26 березня 2015 року позов [PERSON] про поновлення порушеного права користування земельною ділянкою та зобов*язання вчинити певні дії був задоволений частково. Ухвалою судді судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 09.04.2015 року зазначену цивільну справу повернуто до Московського районного суду м. Харкова для виконання вимог п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України. В судове засідання сторони не з*явились, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26 березня 2015 року позов [PERSON] про поновлення порушеного права користування земельною ділянкою та зобов*язання вчинити певні дії задоволений частково, зобов*язано відповідачів [PERSON] та [PERSON]А.о. поновити порушене право користування земельною ділянкою позивача. В судовому рішенні судом не вирішено питання про судові витрати. При зверненні до суду позивачем було сплачено 37-00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та в ході судового розгляду оплачено витрати, пов*язані з проведенням судово-технічної експертизи від 25.05.2014 року в розмірі 5000 грн., що підтверджено квитанціями. Таким чином, суд стягує з відповідачів [PERSON] та [PERSON]А.о. на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 5037 грн. в рівних частках по 2518 грн. 50 коп. з кожного. Також, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, суд стягує судовий збір з відповідачів [PERSON] та [PERSON]А.о. на користь держави в розмірі 94 грн. 10 коп. в рівних частках по 47 грн. 05 коп. з кожного. Разом з цим, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача 25-00 грн. комісії за платіж витрат на оплату експертизи, оскільки до судових витрат зазначений платіж ст. 79 ЦПК України не віднесений, а позовних вимог щодо стягнення з відповідачів зазначених збитків згідно п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України, позивачем не заявлено. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.07.2015 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання права власності за набувальною давниною відмовлено в повному обсязі. 03.09.2015 року з апеляційного суду Харківської області до Московського районного суду м. Харкова надійшли матеріали цивільної справи із ухвалою судді судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області [PERSON] в якій йдеться про необхідність належного оформлення справи, оскільки судом в резолютивній частині повного тексту рішення від 27.07.2015 року не зазначено другого відповідача по справі - Управління комунального майна та приватизації ХМР. Таким чином, суд вважає, що по справі необхідно вирішити питання про ухвалення додаткового рішення по справі стосовно позовних вимог до другого відповідача Управління комунального майна та приватизації ХМР. У судове засідання сторони не зявилися. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з матеріалів справи, первісний позов [PERSON] заявляв саме до Управління комунального майна та приватизації ХМР. 15.10.2014 року від відповідача - УКМП Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради надійшло клопотання про залучення до участі у справі у якості співвідповідача Харківської міської ради. 13.11.2014 року від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій у якості відповідача зазначено лише Харківську міську раду, але в прохальній частині уточненого позову просив задовольнити його вимоги до управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради. Ухвалою суду від 24.02.2015 року Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради залучено до участі у справі в якості співвідповідача. Судом під час розгляду справі досліджувались надані сторонами докази з приводу заявлених позовних вимог, сторонами надавались відповідні пояснення, які були досліджені судом в ході судового розгляду. Рішення Московського районного суду від 27.07.2015 року не набрало законної сили.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.08.2018 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON]про позбавлення батьківських прав та встановлення опікизадоволено. При ухваленні рішення у його резолютивній частині не вирішено питання про стягнення аліментів з відповідачів. В судове засідання сторони не з'явились, але це не перешкоджає розгляду справи. Їх присутність не є обов'язковою. Вивчивши матеріали справи, суд зазначає наступне. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з тексту рішення суду, в резолютивній частині рішення не вирішено питання стосовно позовних вимог про стягнення аліментів з відповідачів. Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що неповнолітня дитина мешкає разом з позивачем. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 182, ст.ст. 183, 191 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів судом враховується, розмір прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, працездатність відповідача за віком та станом здоров'я, а також обов'язок батьків щодо утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Заявлений розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідачів є обґрунтованим. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 27.09.2016 року за позовні вимоги НТУ «Харківський політехнічний інститут» було задоволено, з [PERSON] стягнуто 21891,42 грн. Вартості навчання. 30.01.2017 року представник позивача НТУ «ХПІ» [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у звязку із тим, що не вирішено питання про розподіл судових витрат. В судове засідання сторони не зявились. Згідно ч.3 ст.220 ЦПК України, іх присутність не є обовязковою. Відповідно до вимог ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved