Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Страхова компанія Інгосстрах звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач і ПАТ КБ Приватбанк 20.02.2014 року уклали договір страхування № DNHSI IV127758, згідно умов якому позивач зобовязався у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. Обєктом страхування за договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем [NUMBER]. Згідно з умовами договору страхування страховим випадком є пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується договором. 27.06.2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 2121 д.н.з. AA6750AO під керуванням [PERSON]. У відповідності до постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 25.07.2014 року винним у спричиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди є водій [PERSON]. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю ПАТ КБ Приватбанк заподіяно матеріальну шкоду. Відповідно до звіту про оцінку вартості майнової шкоди заподіяної ушкодженням транспортного засобу № 906 від 09.07.2014 року, складеного ПП [PERSON], розмір заподіяної шкоди автомобілю третьої особи склав 14 715,86 грн.. Сума страхового відшкодування до виплати страхувальнику з урахування визначеної договором страхування франшизи на підставі страхового акту №И-1979 від 13.08.2014 року складає 14 715,86 грн.. Зазначене страхове відшкодування виплачено страхувальнику на підставі платіжного доручення у повному розмірі. Просить стягнути з відповідача 14 715,86 грн. сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу та витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.34). Просить розглянути справу у відсутності представника позивача (а.с.1). Відповідач у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що між позивачем та ПАТ КБ Приватбанк 20.02.2014 року укладено договір страхування наземного транспорту № DNHSIIV127758, згідно умов якого і правил страхування страховик зобовязується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві, а страхувальник зобовязується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору і правил страхування (а.с.2-4). 27.06.2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] і автомобіля ВАЗ 2121 д.н.з. AA6750AO під керуванням відповідача [PERSON], що підтверджується довідкою та відомостями №9406513 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.6-7). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 25.07.2014 року в адміністративній справі №296/5960/14-ц встановлено, що 27.06.2014 року о 19 год. 40 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вулиці Вітрука, 9а в м. Житомирі під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON]. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Оскільки вина [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди встановлена та доведена, тому відповідач є особою, винною у настанні страхового випадку. ПАТ КБ Приватбанк 03.07.2014 року звернулося з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.5). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля [NUMBER] від 09.07.2014 року №906 вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля VW Transporter T5 складає 14 715,86 грн., вартість відновлювального ремонту складає 22 952,49 грн., вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу автомобіля складає 14 715,86 грн. (а.с.10-17). 13.08.2014 року позивачем складено страховий акт №И-1979 (а.с.18) і на підставі зазначеного страхового акту та заяви ПАТ КБ Приватбанк позивачем платіжним дорученням №3757 від 14.08.2014 року (а.с.19) перераховано страхове відшкодування у розмірі 14 715,86 грн. на вказаний ПАТ КБ Приватбанк рахунок. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до положень ст.27 Закону України Про страхування, ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки відповідач є особою, винною у настанні страхового випадку, тому суд приходить до висновку, що наявні достатні правові підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу суми виплаченого позивачем страхового відшкодування у розмірі 14 715,86 грн.. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved