Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», яке є правонаступником прав та обовязків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № DOT0SK00000888 від 10 листопада 2003 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Банк свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. В порушення норм закону та умов договору, відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у звязку із чим станом на 10 червня 2015 року має заборгованість в розмірі 141862 грн. 88 коп., яка складається з наступного: 2012,24 грн. - заборгованість за кредитом; 22447,18 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 117403,46 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2013 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» стягнуто заборгованість у розмірі 92991,47 грн. Отже, заборгованість до стягнення становить 48871,41 грн. Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором № DOT0SK00000888 від 10 листопада 2003 року в розмірі 48871,41 грн. та судові витрати. Представник позивача ПАТ КБ «Приват Банк» у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи; до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги він підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Крім того, представником позивача було подано заяву про приєднання до матеріалів справи доказів про понесені судові витрати, в якій він просить приєднати до матеріалів справи докази оплати витрат за публікацію оголошення в пресі та вирішити питання про розподіл судових витрат у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, хоча повідомлена в установленому порядку про місце та час розгляду справи, у судове засідання викликалася через засоби масової інформації. До суду не надійшло повідомлення про причини її неявки. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Тому, суд ухвалив на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглянути справу заочно. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 10 листопада 2003 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № DOT0SK00000888 (а.с.8). 17 липня 2009 року ЗАТ КБ «Приват Банк» змінило найменування на ПАТ КБ «Приват Банк» (а.с.10, 12-13). Згідно умов кредитного договору банк зобовязався надати позичальнику на споживчі цілі кредит в сумі 5500,00 грн. на строк 24 місяці до 10 листопада 2005 року включно, в обмін на обовязки позичальника по поверненню кредиту, сплаті процентів, комісійної винагороди, в обумовленні договором строки (п.1.1). В забезпечення виконання зобов'язань позичальника, зазначених у цьому договорі, позичальник надає банку в заставу належне йому на праві власності майно, а саме: стінка, передпокій, кухонний гарнітур, холодильник, телевізор, пральна машина, м'які меблі, пилосос, електропіч (п.2.1). Відповідно до п.2.3 договору на період дії договору застава знаходиться у володінні та користуванні позичальника. Сторони домовилися, що заставна вартість застави становить 6930,00 грн. Погашення заборгованості перед банком, у тому числі частини кредиту та відсотків за його користування, нарахованих відповідно до п.7.1, проводити щомісячними платежами у розмірі не менше 326,22 грн. або згідно п.3.1.1, починаючи з місяця, наступного за датою видачі кредиту. Погашення здійснюється не пізніше дати сплати шляхом, внесення коштів на транзитний рахунок, зазначений у п.5.1 цього договору. За дату сплати приймається 25 число місяця (п.3.1). При порушенні позичальником строку повернення кредиту, указаного в п.1, позичальник сплачує банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної процентної ставки (по відношенню до ставки, передбаченої п.7.1) від суми залишку непогашеного кредиту (п.3.3). У разі несвоєчасної сплати заборгованості за відсотками, банк має право нарахувати, а позичальник сплатити банку пеню в розмірі 0,3% від суми непогашеної заборгованості за кожен день прострочення (п.3.4). Пунктом 5.1 договору передбачено обов'язки банку відкрити позичальникові: транзитний рахунок 29091051718517 для зарахування коштів, що спрямовуються на погашення заборгованості, позичковий рахунок 22055051718356, особовий рахунок за відсотками 22085051718531. При непогашенні позичальником кредиту та/або відсотків за його користування у встановлені строки, банк має право видавати накази про примусову оплату боргового зобов'язання і робити погашення заборгованості відповідно до чинного законодавства (п.6.5). Нарахування відсотків на залишок заборгованості за кредитом здійснюється за кожний календарний день фактичного користування кредитними коштами з дня списання коштів з позикового рахунку до дати сплати, і далі за період з попередньої дати сплати включно до поточної дати сплати за ставкою 0,1% на день, виходячи з 360 днів у році (п.7.1). Договір діє до повного виконання зобовязань сторонами (п.8.1). Судом встановлено, що [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2013 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № DOT0SK00000888 від 10.11.2003 року у сумі 82991 грн. 47 коп. Стягнуто з ПАТ «Акцент-Банк» на користь ПАТ КБ «Приват Банк» 10\~000 грн. (а.с.6). Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 10 червня 2015 року складає 48871,41 грн. (а.с.7). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5, зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Судом встановлено, що сторони уклали кредитний договір, позивач виконав у повному обсязі свої зобовязання, передбачені цим договором, надав кредит відповідачу, але відповідач покладені на нього зобовязання з повернення кредиту, не виконав. Судове рішення про задоволення вимог кредитора боржником не виконано. Заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 10.06.2015 року складає 48871 грн. 41 коп. та підтверджена розрахунком позивача. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 48871 грн. 41 коп. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать, зокрема, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Згідно із платіжним дорученням № BOTM3B11HD від 13.10.2015 року ПАТ КБ «Приват Банк» за публікацію в газеті оголошення про виклик відповідача сплатив ДП «Редакція газети «Урядовий кур'єр» 210,00 грн. (а.с.22). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VІ з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по оплаті судового збору у сумі 1218 грн., які підтверджені наданим позивачем платіжним дорученням (а.с.1), та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 210 грн.

Outcome: approved