Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Регіональне відділення Фонду державного майна по Львівській області (надалі - позивач) звернулось в суд з позовом до [PERSON] (надалі Відповідач 1), [PERSON] (надалі Відповідач 2), [PERSON] (надалі Відповідач 3), [PERSON] (надалі Відповідач 4), [PERSON] (надалі Відповідач 5), товариства з обмеженою відповідальністю «Карелла» (надалі Відповідач 6) про визнання недійсними договорів купівлі - продажу та витребування з незаконного володіння майна. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 17.06.2004р. у справі №2-90/2004 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській області до ВАТ «Кінескоп», [PERSON] та ін. визнано недійсним договір купівлі - продажу від 07.05.2002р. та повернено у державну власність будівлю складу корпусу [ADDRESS] (державне майно, яке не увійшло до статутного фонду ВАТ «Кінескоп» в процесі приватизації). Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 08.11.2004р.у справі №22а-4868/2004апеляційну скаргу [PERSON]. на рішення Франківського районного суду м. Львова від 17.06.2004р. у справі №2-90/2004 відхилено, а рішення суду першої інстанції залишено без змін. За наслідками розгляду касаційної скарги [PERSON]. та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ», Апеляційним судом Хмельницької області постановлено ухвалу від 18.06.2007р., якою залишено без змін рішення Франківського районного суду м. Львова від 17.06.2004р. у справі №2-90/2004. В процесі здійснення дій щодо реєстрації права власності за державою в особі регіонального відділення на будівлю складу корпусу [ADDRESS] в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» регіональному відділенню стало відомо, що будівля складу корпусу №19 неодноразово відчужувалася протягом 2003 - 2004 років. Як стало відомо регіональному відділенню з листа ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 12.02.2009р. №1189, 15.05.2003р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір - купівлі продажу будівлі складу, загальною площею 685,0 м.кв., що знаходиться за адресою [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON]. та зареєстрований в реєстрі за №999. 23.08.2003р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір - купівлі продажу будівлі складу, корпус [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1873. 27.05.2004р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір - купівлі продажу будівлі складу, корпус [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2045. 11.11.2004р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір - купівлі продажу будівлі складу, корпус [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №4363. 21.12.2004р. [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карелла» укладено договір купівлі - продажу будівлі складу корпусу [ADDRESS] в місті Львові, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №3440. Вказує на те, що предметом вищезазначених договорів купівлі - продажу було державне майно, яке не увійшло до статутного фонду ВАТ «Кінескоп» в процесі приватизації (будівля складу корпусу [ADDRESS]), договори купівлі - продажу від 15.05.2003р., 23.08.2003р., 27.05.2004р., 11.11.2004р. та 21.12.2004р. повинні бути визнані недійсними як такі, що укладені з порушенням норм ЦК України та інших актів цивільного судочинства. Також зазначає, що скільки будівля складу корпусу [ADDRESS] була неодноразово відчужена поза волею законного власника (регіонального відділення) та вибула з володіння власника не з його волі, вказана будівля має бути витребувана з незаконного володіння ТзОВ «Карелла» на користь держави в особі регіонального відділення. В подальшому позивачем була подана заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить визнати недійсним договір купівлі - продажу, укладений 15.05.2003р. між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON]. та зареєстрований в реєстрі за №999; визнати недійсним договір купівлі - продажу, укладений 23.08.2003р. між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1873; визнати недійсним договір купівлі - продажу, укладений 27.05.2004р. між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2045; визнати недійсним договір купівлі - продажу, укладений 11.11.2004р. між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №4363; визнати недійсним договір купівлі - продажу, укладений 21.12.2004р. між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карелла», посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №3440; витребувати з незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю «Карелла» на користь держави в особі регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській області будівлю складу корпусу [ADDRESS] визнати за державою в особі регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській області право власності на будівлю складу корпусу [ADDRESS] Відповідачем 6 було подано заперечення на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позовних вимог регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській області про визнання недійсними договір купівлі - продажу будівлі складу [ADDRESS], витребування будівлі з незаконного володіння та визнання права власності на будівлю відмовити в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задоволити та витребувати з незаконного володіння приміщення будівлі складу, просить визнати недійсними договори купівлі - продажу. В судовому засіданні представник відповідача 6 вказав на те, що ТзОВ «Карелла» є добросовісний набувач, звернув увагу на те, що відсутній сам об'єкт спору, просить відмовити в задоволенні позову повністю. Від відповідача 4 поступило клопотання про розгляд справи без її присутності у зв'язку з неможливістю бути присутньою на розгляді справи. Інші учасники судового процесу в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, наслідки неявки, про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на нижченаведене. Як вбачається з рішення Франківського районного суду м. Львова від 17.06.2004р. у справі №2-90/2004, визнано недійсним реєстраційне посвідчення Львівського ОДКБТІ та ЕО від 29.04.2012р. про паво колективної власності на будівлю складу корпусу [ADDRESS] у м. Львові, за ВАТ «Кінескоп», записане у реєстрову книгу № (5) 7 за реєстровим №1920. Визнано недійсним договір купівлі - продажу будівлі складу корпусу [ADDRESS] у м. Львові від 07 травня 2002 року, укладений на Львівській філії Всеукраїнської біржі нерухомості ТзОВ «Фірма «Герат» в інтересах ВАТ «Кінескоп» та СП ТзОВ «ГРТ, Лтд» в інтересах [PERSON] (біржовий контракт №052/2002). Повернено у державну власність будівлю складу корпусу [ADDRESS] у м. Львові. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 18 червня 2007 року в справі № 33ц-380кс/07, касаційну скаргу [PERSON] відхилено. Рішення Франківскього районного суду м. Львова від 17 червня 2004 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 08 листопада 2004 року залишено без змін. Зокрема в ухвалі Апеляційного суду Хмельницької області від 18 червня 2007 року в справі № 33ц-380кс/07 вказано, що судами при розгляді справи встановлено, що під час приватизації державного підприємства «Кінескоп» склад корпус [ADDRESS] у м. Львові не увійшов у статутний фонд ВАТ «Кінескоп», а залишився у державній власності. За таких обставин, товариство не вправі було розпоряджатися спірним майном. У відповідності до п.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №1189 від 12.02.2009р., власником складу корпусу [ADDRESS], є ТзОВ «Карелла» на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 21.12.2009р. за р.№3440. Дана обставина підтверджується наявними в матеріалах договорами купівлі - продажу, а саме в матеріалах справи містяться договір купівлі - продажу, укладений 15.05.2003р. між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON]. та зареєстрований в реєстрі за №999; договір купівлі - продажу, укладений 23.08.2003р. між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1873; договір купівлі - продажу, укладений 27.05.2004р. між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2045; договір купівлі - продажу, укладений 11.11.2004р. між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №4363; договір купівлі - продажу, укладений 21.12.2004р. між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карелла», посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №3440. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. В свою чергу, ч.1 ст.203 ЦК України вказує на те, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Оскільки, відповідно до оспорюваних договорів купівлі - продажу, їх предметом була будівля складу корпусу [ADDRESS] у м. Львові, який не увійшов у статутний фонд ВАТ «Кінескоп», а залишився у державній власності, то суд приходить до висновку, що за таких обставин в момент укладання договорів не були дотримані вимоги чинного законодавства, оскільки товариство не вправі було розпоряджатися даним майном. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно з п. 19 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений. Як вбачається з матеріалів справи, а також з пояснень представника позивача та представника відповідача 6 в судовому засіданні, станом на сьогоднішній день будівлі складу корпусу [ADDRESS] немає. А тому, позовні вимоги в частині витребування з незаконного володіння відповідача 6 на користь держави в особі регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській області будівлю складу корпусу [ADDRESS] та визнання за державою в особі регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській області право власності на будівлю складу корпусу [ADDRESS] не можуть бути задоволені. Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed