Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що 11.09.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] укладено договір №HEL0GK0000000002 про надання кредиту 36485,01 доларів США до 11.09.2028 року, а відповідач зобовязався повертати кредит, сплатити проценти за користування в строки та порядку передбаченому кредитним договором. Однак на стан 29.12.2014 року свої зобовязання відповідач не виконав та має заборгованість 141640,14 доларів США з яких: заборгованість за кредитом 36735,56 доларів США; по процентам за користування кредитом 31147,53 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом 7594,06 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 59403,11 доларів США, штраф (фіксована частина) 15,86 доларів, штраф(процентна складова) 6744,01 доларів, що еквівалентно 2232248,54 грн. з урахуванням офіційного курсу долара США на 29.12.2014 року. З відповідачем [PERSON] укладений договір поруки згідно якого вона поручилась за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. Позивачем у відповідності до п. 5 договору поруки направлено вимогу на адресу поручителя щодо виконання зобовязань, однак заборгованість не погашена. Представник позивача в судове засідання не зявився, просив розглянути справу у його відсутність. Відповідачі повідомлені належним чином, в судове засідання не зявились. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав та пояснив, що заборгованість за вказаним кредитним договором стягнуто рішенням Скадовського районного суду від 07.06.2012 року в сумі 550458,25 грн. з [PERSON] шляхом накладення стягнення на іпотечне майно. На теперішній час майно не реалізовано, тому визначити яка сума не покрита іпотечним майном не уявляється за можливе. В звязку з тим позов відносно [PERSON] не може бути задоволеним, отже це буде подвійне стягнення. Виходячи з того, що порукою забезпечується виконання зобовязань позичальника, розмір яких до реалізації іпотечного майна уточнити неможливо, вимоги стосовно [PERSON] також не можуть бути задоволеними. Просить в задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч.1 до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах. Встановлених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків.(ст. 611 ЦК) 11.09.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено договір №HEL0GK0000000002 про надання кредиту 36485,01 доларів США до 11.09.2028 року. Умовами договору, а саме: - п.8.1. передбачено, що у випадках та в порядку, передбачених п. п. 2.1.3, 2.2.7. даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 4,08% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.7.2. даного Договору. -п. 8.4. зазначає, що при порушенні Позичальником зобовязань, із погашення Кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день просрочки, але не менше 1 гривні. - п. 5.3. передбачено, що при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Кредитним договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Таким чином, на стан 29.12.2014 року виникла заборгованість 141640,14 доларів США з яких: заборгованість за кредитом 36735,56 доларів США; по процентам за користування кредитом 31147,53 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом 7594,06 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 59403,11 доларів США, штраф (фіксована частина) - 15,86 доларів США, штраф (процентна складова) 6744,01 доларів США, що на стан 29.12.2014 року як зазначає позивач еквівалентно 2232248,54 грн. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Як зазначено в ч.2 ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Згідно п.2 договору поруки від 29.12.2014 року, [PERSON] відповідає перед позивачем за виконання [PERSON] своїх обовязків за кредитним договором в том же розмірі, що й боржник. У випадку невиконання боржником своїх зобовязань поручитель несе солідарну відповідальність, згідно з п.4 договору поруки. (а.с. 27) Як зазначено в п.6 договору поруки, поручитель має виконати зобовязання зазначені в письмовій вимозі на протязі пяти днів з моменту отримання вимоги передбачену п.5 договору, тобто вимоги із зазначенням невиконаного зобязання. Відповідно до п.2 Правил надання поштового звязку, затверджених постановою КМУ від 05.03.2009 року № 270, рекомендоване поштове відправлення вручається одержувачу під розписку. Виходячи з цього, боржник вважається належним чином повідомленим коли банком не лише направлено лист на адресу боржника, а й доведено факт вручення його адресату під розписку. Даних про отримання [PERSON] повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором, справа не містить. З рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 07.06.2012 року по справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON], вбачається, що в рахунок стягнення заборгованості за тим же договором в сумі 550458,25 грн. накладено стягнення на предмет іпотеки - будинок № 82 по вул. Пасічника в м. Скадовськ, Херсонської області згідно з договором іпотеки між сторонами від 11.09.2008 року. Таким чином, [PERSON] є одночасно основним боржником та майновим поручителем. Враховуючи, що на час розгляду справи даних про реалізацію іпотечного майна, ціну його продажу остаточно не визначено, суд погоджується з доводами представника відповідача, що зясувати суму заборгованості яка не покрита іпотекою неможливо, що дає підстави вважати вимоги позивача відносно [PERSON] передчасними, отже в разі їх задоволення відбудеться фактичне подвоєння суми заборгованості, яка належить до виплати кредиторові. Беручи до уваги, що згідно п.2 договору поруки [PERSON] відповідає перед кредитором в тому ж розмірі, що й боржник [PERSON], зясувати обсяг зобовязань, якого на час розгляду справи не уявляється за можливе, суд дійшов висновку також про передчасність вимог позивача відносно [PERSON], отже згідно позиції Верховного Суду України, одночасне звернення стягнення заборгованості зі зверненням стягнення на предмет іпотеки в будь-якому випадку є неправильним. Вимога про стягнення суми боргу, непокритого іпотечним майном, повинна заявлятися лише після фактичного звернення стягнення на предмет іпотеки, причому як у випадку, коли мало місце звернення стягнення на предмет іпотеки, який належить майновому поручителю, так й тоді коли майно належить боржнику за основним зобовязанням.

Outcome: dismissed