Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Малий Гвіздець, по вул.Гагаріна,1, Коломийського району належав на праві власності колгоспному двору, головою якого був його батько [PERSON], який на час ліквідації колгоспних дворів проживав у спірному будинку разом із сторонами та бабусею позивача [PERSON] Тому кожен з них має (мав) право на 1/6 частину вказаного будинку. 05.05.2001 року померла [PERSON], а 25.12.2003 року помер батько позивача [PERSON] Після смерті батька та бабусі позивача відкрилась спадщина за законом, в тому числі і на 1/3 частину (1/6+1/6) вказаного будинку, яку прийняв позивач, вступивши в управління вказаним спадковим майном, та, звернувшись із відповідною заявою до державного нотаріуса. Однак, остання відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на вказаний будинок зареєстроване за померлим головою колгоспного двору, а іншим членам колгоспного двору їх частки не виділено. Видане на ім'я померлого свідоцтво про право власності на це майно втрачене. Відповідачі на частки в зазначеному колишньому колгоспному дворі не претендують. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає. Тому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 20.07.2015 року він подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявилися, того ж дня подали до суду спільну письмову заяву, в якій зазначають, що позовні вимоги визнають та просять справу розглядати в їх відсутності. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до копій свідоцтв про народження серії ІІ-УР №551101, І-АВ №078746, І-НМ №831960, виданих відповідно 10.02.1960 року, 07.08.1971 року, 19.06.1976 року Старогвіздецькою сільською радою Гвоздецького, Городенківського (на той час) району, позивач та відповідачі [PERSON], [PERSON] народилися в с.Малий Гвіздець. Їх батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6, 7, 10). Відповідно до копії свідоцтва про одруження відповідачка [PERSON] була дружиною [PERSON] (а.с. 9). Судом встановлено, що згідно з копіями свідоцтв про смерть серії І-НМ № 101674 та серії І-НМ №151895, виданих відповідно 06.05.2001 року та 26.12.2003 року Старогвіздецькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, [PERSON] померла 05.05.2001 року, актовий запис № 11, а [PERSON] помер 25.12.2003 року, актовий запис №33 (а.с.14,15). Згідно з довідкою №31/02-2-20, виданою Старогвіздецькою сільською радою Коломийського району 25.03.2015 року, померлому [PERSON] належав житловий будинок з господарськими спорудами в с.Малий Гвіздець, по вул. Гагаріна, 1, Коломийського району. Дане господарство станом на 01.07.1990 року належало до колгоспного двору. На вказану дату в цьому господарстві проживали [PERSON] - голова двору, [PERSON], а також всі сторони. На час смерті [PERSON] в зазначеному будинку були зареєстровані зять померлої [PERSON], дочка померлої - [PERSON] (відповідачка) та онук [PERSON] (позивач). На час смерті [PERSON] в зазначеному будинку були зареєстровані дружина померлого - [PERSON] (відповідачка) та син [PERSON] (позивач). Заповіти від імені померлих [PERSON] та [PERSON] виконкомом Старогвіздецької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області не посвідчувалися (а.с.13). Судом також встановлено, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП Коломийське МБТІ, виданої 27.05.2015 року за №53068, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок загальною площею 35,8 кв.м., житловою площею 20,2 кв.м., та господарські будівлі і споруди в с.Малий Гвіздець, по вул.Гагаріна, 1, Коломийського району на підставі свідоцтва про право власності, виданого 16.09.1988 року згідно з рішенням виконкому Коломийської районної ради №191 від 14.09.1988 року, зареєстровано за [PERSON] - головою колгоспного двору (а.с.11). Згідно з копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ОКП Коломийське МБТІ 02.06.2015 року, вказане майно складається з житлового будинку загальною площею 35,8 кв.м., житловою площею 20,2 кв.м., та господарських будівель і споруд: сараю літера Б, сараю літера В, погребу літера Г, навісу літера Д, стайні літера Е, стодоли літера Є, гаражу літера Ж, вбиральні літера У, криниці - №1, огорожі №2-4 (а.с.36-38). Відповідно до положень п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори від 25.06.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за померлим головою колгоспного двору. Правовстановлюючий документ на нерухоме майно виданий тільки на голову двору, частки померлого голови та членів колгоспного двору не виділено (а.с.16). Згідно зі ст.346 ЦК України право власності на спірне майно припинилося з моменту смерті [PERSON] як власника цього майна. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи визнання позову відповідачами, суд приходить до висновку, що позивач як єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину після смерті свого батька, не взмозі оформити свої права на вказане спадкове майно. Тому суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за позивачем права власності на спірне майно. На підставі наведеного, ст.392, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved