Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Український фінансовий світ» звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23.12.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ» та [PERSON] був укладений договір № 040/0005 Кс про надання споживчого кредиту. На підставі кредитного договору 23.12.2013 р. позивач видав відповідачу готівкою кредит у розмірі 11 000, 00 грн., що підтверджується заявою про видачу готівки № ТR.49441.16552.253 від 23.12.2013 р. на строк до 22.12.2014 р., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 25 % річних, що також підтверджується довідкою про рух коштів по рахунку відповідача за договором № 040/0005 Кс про надання споживчого кредиту від 23.12.2013 р. З моменту отримання кредитних коштів відповідачем здійснено лише часткову оплату кредиту, нарахованих відсотків та комісії за обслуговування кредиту згідно з кредитним договором, що підтверджується довідкою про рух коштів по рахунку відповідача за договором № 040/0005 Кс про надання споживчого кредиту від 23.12.2013 р. Станом на 01.08.2015 р. відповідач має заборгованість зі сплати кредиту та відсотків за кредитним договором у розмірі 16 163, 90 грн., яка виникла у зв'язку із простроченням повернення чергової частини кредиту, починаючи з 01.01.2014 р. по 31.07.2015 р., у тому числі: сума поточної заборгованості за кредитом - 10 083, 33 грн.; сума заборгованості за нарахованими процентами - 3990, 57 грн.; сума комісії - 2 090, 00 грн. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 040/0005 Кс від 23.12.2013 року у розмірі 16 163, 90 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без участі позивача, на позовних вимогах наполягав, проти заочного рішення не заперечував. Крім того, надав суду додаткові письмові пояснення до позову, в яких зазначив, що у зв'язку з активною фазою проведення антитерористичної операції в Донецькій області оригінали документів, які знаходилися в головному офісі позивача у [ADDRESS], спрямовувалися на зберігання до м. Києва у зв'язку зі зміною місцезнаходження позивача. Проте, 21 червня 2014 року невідомі особи протиправно заволоділи належним банку автомобілем, в якому знаходилися оригінали документів банку, в тому числі, оригінал кредитного договору та кредитної справи відповідача. За даним фактом керівництвом банку подана заява на ім'я начальника Куйбишевського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області від 23 червня 2014 року, вих. № 001/1787, зроблено відповідну заяву до Міністерства внутрішніх справ України від 15 серпня 2014 року. З огляду на викладене, позивач не має можливості надати письмові докази, зокрема, укладений з відповідачем кредитний договір. За об'єктивної неможливості надати оригінал кредитного договору, фактичні дані, на підставі яких Банк обґрунтовує свої вимоги, отримані Банком з САБ (система автоматизації банку) Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ». Внесення відомостей щодо умов кредитування клієнтів та здійснення всіх фінансових операцій до програмного комплексу Банку (САБ) є вимогою Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ № 254 від 18.06.2003 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2003 року за № 559/7880. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що згідно з заявою на видачу готівки № ТR.49441.16552.253 від 23.12.2013 року [PERSON] отримав грошові кошти у сумі 11 000, 00 грн. на підставі кредитної угоди № 040/0005 Кс від 23.12.2013 року. Згідно з розрахунком загальної заборгованості за кредитним договором № 040/0005 Кс від 23.12.2013 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ «КБ «УФС» станом на 01.08.2015 року становить 16 163, 90 грн., яка виникла у зв'язку із простроченням повернення чергової частини кредиту, починаючи з 01.01.2014 року по 31.07.2015 року, у тому числі: поточна заборгованість за кредитом у сумі 10 083, 33 грн.; заборгованість за нарахованими процентами у сумі 3 990, 57 грн.; заборгованість по комісії у сумі 2 090, 00 грн. На підтвердження вищевказаної заборгованості відповідача позивач надав суду довідку про рух грошових коштів від 27.08.2015 року та скріншот, отриманий банком з САБ (система автоматизації банку). Натомість позивачем не надано суду на підтвердження своїх вимог оригіналу кредитної угоди № 040/0005 Кс від 23.12.2013 року, укладеної між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ» та [PERSON]. Ненадання оригіналу кредитної угоди позивач мотивує тим, що у зв'язку з активною фазою проведення антитерористичної операції в Донецькій області оригінали документів, які знаходилися в головному офісі позивача у [ADDRESS], спрямовувалися на зберігання до м. Києва у зв'язку зі зміною місцезнаходження позивача. Проте, 21 червня 2014 року невідомі особи протиправно заволоділи належним банку автомобілем, в якому знаходилися оригінали документів банку, в тому числі, оригінал кредитного договору та кредитної справи відповідача. На підтвердження відсутності об'єктивної можливості надати письмові докази позивач надав суду: копію листа уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» [PERSON] від 15 серпня 2014 року, який звернувся до Міністра внутрішніх справ України [PERSON] із заявою про неможливість здійснити доступ до головного офісу банку, розташованого у м. Донецьку, про відсутність голови та членів правління банку, основної печатки, установчих та реєстраційних документів банку; копію листа заступника начальника ГУНП в Донецькій області [PERSON], згідно з яким до ЄРДР внесено відомості за № 12014050840001279 за фактом незаконного заволодіння автомобілем банку, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Отже, з вищенаведених норм ЦПК України, суд доходить висновку про те, що факт укладання кредитного договору між позивачем та відповідачем має бути підтверджений письмовими доказами, зокрема, оригіналом кредитного договору, зі змісту якого можливо встановити умови надання кредиту, строки виконання договору, встановлений розмір відсотків за користування кредитом та інше. Проте в ході судового розгляду даної справи представником позивача так і не було надано суду кредитний договір № 040/0005 Кс від 23.12.2013 року, а надані замість нього заяву на видачу готівки № ТR.49441.16552.253 від 23.12.2013 року, довідку про рух грошових коштів від 27.08.2015 року та скріншот з системи автоматизації банку «Scrooge 3», суд не вважає тими належними письмовими доказами, на підставі яких суд має можливість встановити наявність обставин, що обґрунтовують вимоги позивача. Вищевказану позицію також висловив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 12.12.2016 року по справі № 229/4148/15-ц за результатом розгляду касаційної скарги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 04 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 24 лютого 2016 року, які ухвалені за аналогічними обставинами. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити за недоведеністю.

Outcome: dismissed