Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивачу рішенням Тойкутської сільської ради від 08.11.1993 року передана у власність земельна ділянка площею 0,85 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, розташована на території с. Тойкут Ковельського району Волинської області. На підставі цього рішення позивачу був виданий Державний акт на право приватної власності на землю, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 61 від 10.12.2002 року. У 2016 році позивач вирішила подарувати земельну ділянку та розташований на ній житловий будинок, однак, не змогла цього зробити, оскільки з'ясувалося, що частина належної їй земельної ділянки площею 327 кв.м. належить на праві власності державі в особі Волинської обласної державної адміністрації. Остання, в свою чергу, передала вказану частину земельної ділянки у постійне користування Публічному акціонерному товариству «Українська залізниця» як частину смуги відводу залізничної колії. Позивач вважає своє право власності на земельну ділянку порушеним і просить скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку площею 70,6731 га, тобто на усю смугу відводу, включно з належною їй частиною земельної ділянки розміром 327 кв.м., та запис про право власності на вказану ділянку. Заперечення відповідача Волинської обласної державної адміністрації. Відповідач стверджує, що не є належним відповідачем у справі, таким відповідачами є Публічне акціонерне товариства «Українська залізниця» та Державний реєстратор реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області. Позивач не довела, що земельна ділянка позивача накладається на земельну ділянку, яка надана у постійне користування Публічному акціонерному товариству «Українська залізниця». Просить в позові до нього відмовити. Заперечення відповідача Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Спірна земельна ділянка була надана у користування Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» і його правових попередників задовго до рішення Тойкутської сільської ради від 08.11.1993 року про передачу її у власність позивача і отримання нею Державного акту на неї. Отже, згадане рішення та акт порушують право користування залізницею земельною ділянкою. Ніякого погодження з залізницею питання про передачу позивачу у власність земельної ділянки, розмежування меж суміжних земельних ділянок не відбувалося. Просить у позові відмовити. Заяви, клопотання, інші дії. Відповідач Волинська обласна державна адміністрація просила визнати відповідачами у справі Публічне акціонерне товариства «Українська залізниця» та Державного реєстратора реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, а її залучити як третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача. Суд не вбачає підстави у такій заміні та залученні. Саме Волинська обласна державна адміністрація зазначена у правовстановлюючих документах як власник від імені держави спірної земельної ділянки, що і зумовлює її статус як відповідача у справі за позовом іншої особи, яка це право власності оспорює. Державний реєстратор не має майнових претензій щодо спірної земельної ділянки, рішення у справі не може вплинути на його права і обов'язки щодо однієї зі сторін, він у цих відносинах виконує суто технічну роль, тому відсутні підстави для його залучення як відповідача чи третьої особи. З тих же міркувань відсутні підстави для залучення як третіх осіб Управління Держгеокадастру у Ковельському районі Волинської області, Державного підприємства «Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», Тойкутської сільської ради Ковельського району Волинської області, сертифікованого землевпорядника Білецької В.Є. Метою їх залучення відповідач Волинська обласна державна адміністрація визначила з'ясування всіх обставин справи щодо предмету позову. Треті особи залучаються, якщо рішення у справі може вплинути на їх права і обов'язки щодо однієї зі сторін, а не для з'ясування всіх обставин справи щодо предмету позову. Відповідач Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» просило допитати як свідка інженера-землевпорядника Виробничого підрозділу «Ковельська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» [PERSON] Суд не вбачає необхідності у такому допиті, оскільки, як видно з клопотання, згаданий свідок має не повідомити про відомі йому обставини, а давати юридичний і фаховий аналіз наданих у справі документів. Суд не вбачає підстав для залучення до участі у справі як третьої особи Головного управління держгеокадастру у Волинській області в особі державного кадастрового реєстратора відділу у м. Ковелі [PERSON], оскільки рішення у справі не може вплинути на права і обов'язки щодо однієї зі сторін як Головного управління, так і [PERSON] Мотивувальна частина рішення. Позивачу рішенням Тойкутської сільської ради від 08.11.1993 року передана у власність земельна ділянка площею 0,85 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, розташована на території с. Тойкут Ковельського району Волинської області. На підставі цього рішення позивачу був виданий Державний акт на право приватної власності на землю, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 61 від 10.12.2002 року. Позивач стверджує, що право власності на частину вказаної земельної ділянки площею 327 кв.м. зареєстроване на державу в особі Волинської обласної державної адміністрації. На доведення цього твердження позивач подала один документ - кадастровий план земельної ділянки, виготовлений сертифікованим землевпорядником Білецькою В.Є. Інформації, наявної у вказаному документі, недостатньо для висновку, що має місце накладка земельних ділянок. У цьому документі не зазначені межі сусідніх ділянок, зокрема, земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ПАТ «Українська залізниця». Як наслідок, неможливо встановити конкретне місце накладки земельних ділянок і чи є вона взагалі. З наданого позивачем Державного акта на право приватної власності на землю також неможливо встановити, яка саме частина земельної ділянки позивача накладається з ділянкою, яка перебуває у власності Волинської обласної державної адміністрації та у користуванні ПАТ «Українська залізниця». Таким чином, позивач не довела, що право власності на належну їй земельну ділянку порушене і що право власності на її частину зареєстроване за Волинською обласною державною адміністрацією. Крім цього, ПАТ «Українська залізниця» надало документи (справу), які підтверджують, що земельна ділянка, право власності на яку оспорює позивач, закріплена у безстрокове (вічне) користування її правового попередника - Львівської залізної дороги, як мінімум, у 1959 році, тобто, задовго до передачі у власність земельної ділянки позивачу, яке відбулося у 1993 році. Позивач не довела, що земельна ділянка була вилучена у встановленому порядку з користування залізниці перед тим як надати цю ділянку у її власність. Відсутні також акти погодження меж і будь-яка технічна документація, яка мала супроводжувати надання земельної ділянки у власність позивача. До того ж, позивач до 2016 року не зверталась за кадастровим номером ділянки, тоді як відповідачі оформили усі необхідні документи, які підтверджують право власності та право користування земельною ділянкою. Надані позивачем доводи та докази не доводять, що відповідачі здобули право власності та право користування земельною ділянкою незаконно, порушивши право власності позивача. Оскільки позивач не довела, що її права власника порушені, то і відсутні підстави для їх захисту шляхом, який вказала позивач. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК, захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи законні інтереси. Підстави для задоволення вимог позивача відсутні.

Outcome: dismissed