Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить виключити з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька. Свій позов позивач мотивує тим, що в період з 2014 по 2015 p.p. [PERSON] перебував у стосунках зі [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] періодично зустрічались, інколи проводили разом вихідні дні, проте значний проміжок часу [PERSON] перебував у відрядженнях по роботі за межами Черкаської області. В період зазначених стосунків [PERSON] завагітніла та [INFO] народила доньку [PERSON] . [PERSON] запевнила [PERSON] , що саме він є батьком дитини. Реєстрація народження доньки [PERSON] була здійснена в порядку ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України, походження дитини від батька визначене було за заявою жінки та чоловіка, які не перебували у шлюбі між собою. Станом на квітень 2021 року доньці [PERSON] виповнюється шість років, проте, ні риси обличчя доньки, ні відтінок шкіри, колір очей та колір волосся не співпадає з біометричними параметрами батька. При детальному вивченні обставин та подій станом на вересень 2014 року, а саме на цей час припадає зачаття дитини, з`ясовано, що саме в цей період часу [PERSON] у зв`язку з завантаженістю та частими відрядженнями вкрай рідко спілкувався із [PERSON] . У зв`язку з вказаними обставинами у [PERSON] виникли реальні підстави вважати, що [PERSON] не є його донькою, походить не від нього, на що вказують зовнішні дані дитини, які не співпадають з біометричними даними [PERSON] . Висловлюючи претензії [PERSON] про відсутність зовнішньої схожості та відмінності рис обличчя та статури дитини від даних батька, та висловлення припущення, що [PERSON] не має кровноспорідненого зв`язку з [PERSON] , поведінка [PERSON] здалась дивною, вона вела себе занадто знервовано так ніби її викрили в обмані. Зважаючи на вказані обставини, [PERSON] вважає, що він не є батьком дитини. Крім того, [PERSON] вважає, що батьком дитини є інший чоловік. Крім того 14.05.2021 відповідачка через канцелярію суду подала письмові пояснення відповідно до яких позов визнала, вказала, що в період коли була зачата дитина вона не підтримувала інтимних стосунків із позивачем, дійсним батьком дитини є інший чоловік. Просила позов задовольнити. Також просила не стягувати з неї судові витрати так, як у неї немає коштів. Сторони в судове засідання не з`явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Повністю підтримав поданий позов, просив суд його задовольнити з підстав, зазначених в ньому. Відповідачка в судове засідання не з`явився. Про день розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином. Надала заяву про визнання позовних вимог. Розгляд справи просить проводити без її участі. Представник третьої особи Звенигородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи без участі представника. При винесенні рішення по справі покладається на розсуд суду. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та вважає можливим згідно ч.3 ст.200 ЦПК України ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 28.04.2021 було відкрито провадження у справі, вирішено цивільну справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, заслухавши учасників судового процесу, покази свідків, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, дійшов до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 13.05.2015 року [PERSON] народилась [INFO] актовий запис №73 . Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] ( а.с.7) Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями122та125 СК України(ч. 1ст. 121 СК України). Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які неперебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ч.1ст. 126 СК України). Відповідно до ч.ч.1,2ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126і127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно ізч.5ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав (ч. 1ст. 22 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Відповідно до пункту 10Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті122,124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті126,127 СК України). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини (абзаци другий та третій пункту 11ПостановиПВСУ № 3). За умовами ст. 136 СК України, позивач має довести відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення (стаття 89 ЦПК України). Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідачкою подано заяву про визнання позову у якій остання визнала відсутність кровного споріднення між дитиною та позивачем, проти призначення генетичної експертизи заперечила, вказала, що батьком дитини є інша особа, яка і буде забезпечувати дитину та піклуватися про її інтереси, наслідки визнання позову та виключення відомостей про позивача з актового запису про народження дитини їй зрозумілі. Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Оскільки відповідачка відмовилася від участі у проведенні експертизи та підтвердила шляхом подання відповідної заяви, що позивач не є біологічним батьком дитини, тому вказаний факт є встановленим на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Відповідно до практики ЄСПЛ суди при вирішенні справ про встановлення батьківства повинні керуватися найкращими інтересами дитини, забезпечуючи баланс між інтересами дитини та позивача. Судом враховано твердження позивачки про наявність біологічного батька дитини, відтак суд вважає, що визнання позову відповідачкою не суперечитиме інтересам дитини, а отже позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ст.142 ч.1 ЦПК України суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно ст.7 ч.3 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, приймаючи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 454 гривень 00 копійок. Така сума є різницею між розміром сплаченого позивачем судового збору та його частиною, яка підлягає поверненню позивачу з державного бюджету На підставі ст.136 СК України,

Outcome: approved