Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Снятинською кредитною спілкою подано на розгляд суду позовну заяву до відповідачів про стягнення кредитної заборгованості. Представник позивача, Клипич Василь Васильович, у судовому засіданні позов підтримав повністю із підстав наведених у позовній заяві і просив його задовольнити. Із змісту позовних вимог, Снятинської кредитної спілки вбачається, що 06 серпня 2013 року позивач уклав кредитний договір № 476л з [PERSON] та договір поруки № 476л з [PERSON]. За умовами кредитного договору, [PERSON] відкрита кредитна лінія в сумі 25000 грн. строком 12 місяців до 06 серпня 2014 року, які останній отримав двома частинами по 10000 грн. [PERSON] зобов'язалася перед позивачем відповідати в повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов'язань [PERSON] по кредитному договору. Кредит оплачений частково в сумі 8151,90 грн., за користування кредитом заплачено процентів 8606,28 грн. та 1252,82 грн. пені за несвоєчасну оплату. Сума боргу за кредитним договором станом на 23.02.2015 року складає 32624,64 грн., в тому числі основна сума позики 11848,10 грн., проценти за користування 1281,55 грн., пеня 13570,94, штраф 5924,05 грн. Просив стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості і судовий збір. Відповідачі в справі, [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду спільну письмову заяву, відповідно до якої просили позов задовольнити частково, в частині стягнення пені та штрафу відмовити. Оскільки вважають, що позивачем безпідставно нарахована пеня в сумі 13570,94 грн. та штраф 5924,05 грн., тому, що по мірі можливості вони вчасно проводили погашення боргу. На даний час вони проживають в складному матеріальному становищі, дружина часто хворіє і не мають можливості сплатити нараховану пеню та штраф. Крім того розмір пені та штрафу значно перевищує розмір основної суми боргу. Також просили справу слухати без їхньої участі, через сімейні обставини. Заслухавши представника позивача і дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого кредитна спілка позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 06 серпня 2013 року між Снятинською кредитною спілкою та [PERSON] укладено кредитний договір № 476л (а.с.5), за яким кредитна спілка зобов'язалася надати позичальникові кредит шляхом відкриття кредитної лінії у сумі 25000 грн. на умовах передбачених цим договором, а позичальник зобов'язався згідно із цим договором повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом. Строк користування кредитом становить 12 місяців і закінчується 06 серпня 2014 року. Кредит отримано [PERSON] двома частинами по 10000 грн. (а.с.7, 8). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, позичальник [PERSON] систематично їх порушував, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 476л від 06 серпня 2013 року (а.с.3). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Позивачем станом на 23.02.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 476л від 06 серпня 2013 року (а.с.3), відповідно до якого нарахована вся сума заборгованості позичальника [PERSON] за кредитними зобов'язаннями в розмірі 32624,64 грн., а саме: основна сума кредиту - 11848,10 грн., проценти за користування - 1281,55 грн., пеня за несвоєчасну оплату - 13570,94 грн., штраф згідно з п. 6.4 кредитного договору - 5924,05 грн. Підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання, яке визначається ст. 610 ЦК України. Відповідно до п. п. 6.3, 6.4 кредитного договору № 476л у разі своєчасного ненадходження (прострочення) повністю або частково, планового платежу встановленого графіком розрахунків, кредитодавець має право нарахувати, а позичальник зобов'язується оплатити пеню в розмірі 0,5 % за кожний день прострочення від суми несплаченого в строк платежу. У разі прийняття кредитодавцем рішення про стягнення процентів за користування кредитом та суми кредиту в судовому порядку внаслідок невиконання позичальником зобов'язань встановлених п.1.3., до позичальника застосовується штраф у розмірі 50 % від суми фактичного залишку кредиту на дату прийняття кредитодавцем рішення про стягнення простроченої заборгованості в судовому порядку. Пеня та штраф, відповідно до умов, застосовуються за різні порушення. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окрема. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За змістом вказаної статті розмір неустойки може бути зменшений, однак законом не передбачено повне звільнення від її сплати. З огляду на викладене, враховуючи заяву відповідачів, а також те, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 500 грн., штраф до 300 грн. В забезпечення належного виконання зобов'язання по кредитному договору № 476л від 06 серпня 2013 року, між кредитною спілкою та [PERSON], 06 серпня 2013 року укладено договір поруки № 476л (а.с.6) відповідно до якого [PERSON] зобов'язалася перед кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором № 476л від 06 серпня 2013 року. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. У зв'язку з цим за законом у такому випадку відсутня обов'язкова процесуальна співучасть. З огляду на те, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (ст. 554 ЦК України); поручителі несуть самостійну відповідальність перед кредитором за порушення зобов'язань боржником, оскільки вони перебувають у самостійних договірних відносинах, кредитор має право вимагати виконання обов'язку в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, зокрема лише від поручителів, які солідарно відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 грудня 2011 р. у справі № 6-84цс11). За таких обставин у позивача виникло право пред'явити вимогу до поручителів про виконання основного зобов'язання боржника [PERSON] щодо повернення кредиту. Позивач звертався до відповідачів із відповідними вимогами (а.с.26-30). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст.ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника та поручителя. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яким позивачеві відмовлено. Відповідно до абзаців 5, 6 п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Отже, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 326,25 грн., відповідно до платіжного доручення № 55 від 23 лютого 2015 року (т.1 а.с.1) підлягає стягненню з відповідачів, у розмірі 163,13 грн., з кожного. На підставі наведеного, ст.ст. 509, 526, 527, 536, 549, 551, 610-612, 623-626, 629, 651, 1046, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial