Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Служба у справах дітей Вінницької міської ради звернулася до суду з позовом та просила позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON], [INFO], а також стягувати аліменти на користь та на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, мотивуючи позовні вимоги тим, що батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не бере участі у вихованні та утриманні дочки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, донька проживає окремо від батька з народження, останній не підтримував з донькою родинних відносин, не проявляв батьківської уваги та турботи. Після взяття матері дитини під варту батько не виявив бажання взяти доньку на виховання. На підставі викладеного позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав та стягнути з останнього аліменти. У судовому засіданні представник позивача - Служби у справах дітей Вінницької міської ради (органу опіки та піклування) - Марценюк Л.Є. позов підтримала з підстав, викладених у висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради від 29.10.2015 року № 01-00-011-32193 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO], який долучено до матеріалів справи, та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Прокурор Караваєва В.В. у судовому засіданні не заперечувала проти позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], та стягнення з останнього аліментів. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Батько дитини [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не бере участі у вихованні та утриманні дочки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток. Зазначені факти підтверджуються наступним. В пояснені відповідач, [PERSON] зазначає що він не є біологічним батьком [PERSON], [INFO], а також не має наміру та можливості взяти на виховання [PERSON] (а.с.8). Відповідно до рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 09.09.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.9). З листа КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» вбачається, що [PERSON] [INFO] направлена на соціально-психологічну реабілітацію, перебуває в комунальному закладі з 04.06.2015 року, за час перебування дитини у закладі, її батько, [PERSON], [INFO] жодного разу не відвідав її. (а.с.10). Відповідно до листа МК «Центр Матері та дитини» м. Вінниці, від 25.06.2015 року, за час перебування на стаціонарному лікуванні дитини [PERSON] її батько [PERSON] у закладі жодного разу не з'являвся, станом здоров'я не цікавився (а.с.11). Листом [PERSON], просить надати допомогу у влаштуванні дитини [PERSON] [INFO], оскільки мати останньої знаходиться під вартою, а батько відмовляється доглядати за нею (а.с.12). Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO] (а.с.3-4). Згідно ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 19, 150-155, 164 - 166, 169 СК України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Ст.165 СК України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав; одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючись щодо вказаної вимоги, суд приходить до висновку, що саме в інтересах дитини слід позов задовольнити. При цьому, визначаючись з розміром аліментів, суд враховує, що дитина влаштована до Вінницького обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей, знаходиться на його утриманні та потребує такої допомоги. Антисоціальна поведінка відповідача не звільняє його від обов'язку утримувати дитину. Крім того, судом врахована та обставина, що жодного належного та допустимого доказу про те, що відповідач не є біологічним батьком дитини в матеріалах справи не місться та останнім не суду надано. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] Також суд зазначає, що згідно вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини її утриманню, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та можливим визначити розмір аліментів на дитину в розмір 1/6 частки доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня подачі заяви до суду, тобто починаючи з 04.11.2015 року, і до досягнення дитиною повноліття. Суд приймає до уваги, що доказів неможливості надавати матеріальну допомогу дитині відповідач суду не надав. При цьому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь дитини на її утримання. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 04.11.2015 року. У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] необхідно стягнути на користь держави 487,20 грн. судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved