Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2015 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про вселення, усунення перешкод у користуванні квартирою, встановлення порядку користування квартирою, зобов'язання надати свідоцтво про право власності та будинкову книгу, відшкодування моральної шкоди задоволені частково, вселено [PERSON], [INFO], у квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], зобов'язано [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні 1/2 частини квартири [ADDRESS], що складається із житлової кімнати площею 20,7 кв.м., коридору площею 3,5 кв.м., ванної площею 1,9 кв.м., вбиральні площею 0,6 кв.м., комори площею 0,4 кв.м., кухні площею 8,4 кв.м. та комори в підвалі площею 12,6 кв.м., стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], [INFO], моральну шкоду у сумі 2 000,00 грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Проте судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 220 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати. Ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України встановлює, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України, до судових витрат, серед інших, належать і витрати на правову допомогу. Статтею 84 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. З матеріалів справи вбачається, що 20 квітня 2015 року між позивачем та адвокатом Гринчуком Юрієм Петровичем був укладений договір доручення не ведення справ в державних, слідчих органах (а.с. 37-38). Позивачем була внесена оплата за юридичні послуги у сумі 3 200,00 грн., що підтверджується квитанцією № 008210 від 20.04.2015 року, а також 400,00 грн. за складання позовної заяви, про що свідчить квитанція № 008209 від 20.04.2015 року (а.с. 16-17). Таким чином, суд приходить до висновку, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. На даний час це питання врегульоване Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Правова допомога надавалась позивачу протягом квітня - вересня 2015 року. Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», на 2015 рік встановлена мінімальна заробітна плата: з 1 січня - 1218 гривень, з 1 вересня - 1378 гривень. Таким чином, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, за годину роботи фахівця в галузі права виплачується 40 % від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні: з 01 січня 2015 року 1 година становить 487,20 грн., з 01 вересня 2015 року - 551,20 грн. У даній справі фахівець у галузі права, залучений позивачем, приймав участь у судових засіданнях, які відбулися: 08.06.2015 року з 16-54 години до 16-58 години (а.с. 39-40), 24.06.2015 року з 16-10 години до 16-13 години (а.с. 48), 26.08.2015 року з 09-11 години до 09-19 години (а.с. 64), 22.09.2015 року з 10-12 години до 11-31 години (а.с. 72). Таким чином, виходячи з того, що фахівцем у галузі права було затрачено в судових засіданнях з червня 2015 року по серпень 2015 року 15 хвилин, оплата яких коштує 121,80 грн., у вересні 2015 року - 1 година 19 хвилин, вартість яких складає 725,75 грн., тому позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу підлягають частковому задоволенню й з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати у сумі 847,55 грн. Позивачем був сплачений судовий збір усього на загальну суму 487,20 грн. (а.с. 1, 22-23), Оскільки суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, то з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені витрати на сплату судового збору у сумі 243,60 грн. та на користь держави у сумі 243,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved