Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» (далі по тексту - позивач, ПАТ «РОДОВІД БАНК») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON]) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 120,92 доларів США, що складається з суми заборгованості у розмірі 1 226,73 доларів США, пені у розмірі 814,80 доларів США та 3% річних у розмірі 79,39 доларів США. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору, відповідач зобов'язався здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші, передбачені договором, платежі. Однак, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором своєчасно не виконував, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути з урахуванням нарахованих пені та 3% річних. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору з урахуванням нарахованих пені та 3% річних. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши при цьому копію квитанції про погашення основної суми заборгованості у розмірі 1 226,73 доларів США. Стосовно нарахованої пені та 3% річних просив зменшити їх розмір. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 22 жовтня 2007 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір №37.3/АА-114.07.2, відповідно до пп. 1.1-1.6 якого, позивач відкриває відповідачу відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 9 691 доларів США на строк користування до 22 жовтня 2012 року включно, а відповідач зобов'язується повернути наданий кредит, сплатити відсотки у розмірі 12,5 % річних. А згідно з п. 3.1.1 цього договору погашення кредиту та оплата відсотків за його користування здійснюється щомісячно до 10 числа кожного календарного місяця у розмірі 162 долара США. Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, відповідно до п. 1.1 договору здійснив видачу кредитних ресурсів у розмірі 9 691 доларів США, що підтверджується заявкою на видачу готівки № 509_1 від 22.07.2007 року. Позичальник - відповідач скористався кредитними ресурсами та свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що згідно з квитанцією від 26.02.2014 року, копія якої наявна у матеріалах справи, відповідачем під час судового розгляду заборгованість за кредитним договором №37.3/АА-114.07.2 від 22.10.2007 року у розмірі 1 226,73 доларів США сплачена у повному обсязі, а відтак підстави для її стягнення у судовому порядку відсутні, у зв'язку з чим суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог у цій частині. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А відповідно до ст. 611 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. А згідно з ч. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 3.9 кредитного договору встановлено, що за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, позичальник зобов'язується сплачувати банку за кожен день прострочення пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої у пункті 1.5 цього договору, від суми простроченого платежу. Водночас, за змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. А згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що боржником суму заборгованості за кредитним договором сплачено у повному обсязі під час розгляду справи, а відтак розмір штрафних санкцій та пені значно перевищує розмір завданих збитків, а також з урахуванням положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, обставин справи, що мають істотне значення, суд дійшов висновку про зменшення розміру штрафних санкцій та пені, у зв'язку з чим стягує з відповідача на користь позивача суму пені у розмірі 300 грн. та 3% річних - 155,14 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 4,55 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial