Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 27.10.2005 року перебувала з відповідачем в шлюбі, в якому у них народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з чим позивачем подано позов про розірвання шлюбу, який рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.06.2014 року розірвано. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання вказаної дитини, не бере участі у її вихованні, не цікавиться матеріальним становищем сім'ї. Позивач вказує, що син повністю перебуває на її вихованні та утриманні. На даний час становище позивача є вкрай скрутним, вона займається вишивкою, інших доходів немає. Відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, інших утриманців не має. Тому позивач, посилаючись на положення ст.ст.180, 184 Сімейного кодексу України, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаного сина в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення останнім повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 11.08.2016 року він звернувся до суду з письмовою заявою про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.2). Судом встановлено, що згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.06.2014 року шлюб між сторонами розірвано, вказану дитину залишено проживати з позивачем. Це рішення набрало законної сили 16.06.2014 року (а.с.4). Факт проживання вказаної дитини з позивачем також стверджується довідкою №2034, виданою абонентним відділом комунального підприємства «Житлоінфоцентр» 23.06.2016 року (а.с.3). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Згідно з вимогами ч.1 ст. 182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.184 цього Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, вік сина сторін та пов'язані з цим витрати на його харчування, лікування, забезпечення найбільш необхідними речами, враховуючи різке підвищення вартості життя в 2016 році, непрацевлаштованість відповідача на час розгляду даної справи, майновий стан платника і одержувача аліментів, суд вважає за можливе визначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі, з яким погодилися сторони. Згідно з положеннями ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved