Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №CL88 від 27 липня 2007 року, яка станом на 06 листопада 2013 року складає - 52686,25 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 9316,58 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 13798,58 грн., заборгованість за підвищеними відсотками - 29571,09 грн., а також судові витрати, мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, що є предметом позовних вимог. Представник позивача ПАТ «Універсал Банк» - Мединська Р.Г. в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. (а.с. 106) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за адресою, вказаною у позовній заяві, подала до суду письмові заперечення на позов, які приєднано до матеріалів справи (а.с. 34), зі змісту яких просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, за відсутності належних та допустимих доказів укладення кредитного договору та надання кредитних коштів. Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1.6 витягу із Статуту Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», банк виступає правонаступником усіх прав та обов'язків відкритого акціонерного товариства «Банк Універсальний», який у відповідності до рішення Загальних зборів акціонерів ВАТ «Банк Універсальний» (протокол № 4-2007 від 27 серпня 2007 р.) було перейменовано на Відкрите акціонерне товариство «Універсал Банк», яке в свою чергу, відповідно до п. 1.1 Статуту (протокол № 2-2009 від 22 червня 2009 р.) було змінено на публічне акціонерне товариство та перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк». (а.с. 4) Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 27 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» та [PERSON] було укладено кредитний договір за № CL88, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у сумі 10000,00 грн., а Позичальник зобов'язувався погашати кредит та сплачувати проценти по кредиту, та повністю погасити заборгованість та сплатити за кредитом до його закінчення. Як убачається з Додатку №1 до кредитного договору № CL88 від 27 липня 2007 року - Індивідуальні умови надання та погашення кредиту, основна сума кредиту становить 10000 гривень; винагорода кредитора за ініціювання кредиту - 0%; щорічна процентна ставка - 30% річних; щорічна підвищена процентна ставка (у разі прострочення платежу) - 90% річних; кількість щомісячних платежів - 60; сума щомісячного платежу - 322,38 гривень; дата сплати щомісячного платежу - останній робочий день, що передує вказаній даті - кожне 20-е число місяця; Дата сплати останнього платежу - 20.07.2012 року; сума останнього платежу - 322,69 гривень; поточний рахунок позичальника у банку «Універсал Банк» - [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору кредитор зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти у сумі та на умовах, визначених у цьому договорі, Додатку 1 та Додатку 2, а позичальник зобов'язується погасити кредит, сплатити проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором та додатками. Відповідно до п. 2.1., 2.2. ст. 2 Кредитного договору, проценти за кредит обчислюються, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році, що складається з 365 днів (фактична кількість/365), включаючи дату надання кредиту, в яку вони починають нараховуватися, але не включаючи дату фактичного повного погашення кредиту. Проценти нараховуються на щомісячній основі на суму несплаченого щоденного залишку кредиту. Відповідно до п. 2.4 ст. 2 Кредитного договору, за користування кредитом понад встановлений строк (прострочення терміну сплати щомісячного платежу) встановлюється підвищена процентна ставка, що вказана в додатку 1 до договору. Підвищена процента ставка за користування кредитом не застосовуються (а застосовується процента ставка у розмірі 0,0001% річних), якщо погашення простроченої суми основного боргу позичальника відбулося протягом перших трьох календарних днів з дати виникнення такого прострочення. При цьому, якщо третій день цього строку припадає на вихідний або святковий день, останнім днем такого строку застосування процентної ставки у розмірі 0,0001% річних визначається останній робочий день, що передує такому вихідному або святковому дню. Якщо оплата простроченої суми основного боргу позичальника не була здійснена протягом перших трьох календарних днів з дати прострочення сплати суми основного боргу, то на прострочену суму основного боргу позичальника нараховується підвищена процента ставка, починаючи з першого дня виникнення такого прострочення. Згідно п. 5.3. ст. 5 Кредитного договору, позичальник зобов'язується щомісячно в дату сплати щомісячних платежів здійснювати погашення щомісячних платежів, шляхом зарахування включно до такої дати відповідної суми коштів на поточний рахунок позичальника, вказаний у п. 3.1. даного договору. Позичальник доручає кредитору самостійно направляти кошти на погашення заборгованості позичальника у порядку та черговості, визначених п. 5.5. цього договору та іншими умовами цього договору. При цьому, під терміном «дата сплати щомісячних платежів» сторони розуміють останній робочий день, що передує даті сплати щомісячного платежу. Під терміном «дата прострочення сплати суми основного боргу» сторони розуміють перший календарний день, що слідує за вищевказаною датою сплати щомісячного платежу. Як встановлено п. 6.6 ст. 6, п. 9.1 ст. 9, ст. 10 Договору кредитор має право вимагати від позичальника дострокового погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, передбачених договором, а також відшкодування збитків, завданих позивачу внаслідок невиконання або неналежного виконання умов даного договору, а відповідач зобов'язаний повернути вказані суми у випадках, передбачених договором, зокрема, при порушення термінів платежів. Висуваючи заперечення проти позову, відповідач [PERSON] наголосила, що кредитний договір не підписувала, грошові кошти за договором не отримувала, тому вважає безпідставним пред'явлення позивачем вимог про стягнення заборгованості за відсутності доказів виникнення між сторонами спору договірних відносин, на підтвердження цих обставин, за клопотанням відповідача, на підставі ухвали суду від 22 травня 2015 року та 26 лютого 2015 року призначена судово-почеркознавча експертиза, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. (а.с.55, 64) Висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. (ст.66 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як передбачено ч.1 ст.146 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Разом з тим, відповідачем [PERSON] не виконано вимоги експерта щодо оплати вартості призначеної судом експертизи, зважаючи на покладений ухвалою суду обов'язок щодо сплати її вартості особою, яка заявила клопотання про її призначення, що слугувало підставою для залишення експертами без виконання ухвали суду щодо проведення судово-почеркознавчої експертизи, інших доказів, які мали спростувати факт укладання кредитного договору саме відповідачем та невиконання позивачем зобов'язань в частині надання кредитних коштів, відповідачем до суду не надано, правом подати зустрічну позовну заяву щодо оспорювання кредитного договору, відповідач не скористалась, а відповідно до положень ч.4 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Проценти за користування кредитними коштами, у тому числі передбачені договором підвищені проценти, є оплатою за кредит, обчислюються за правилами основного боргу і не є неустойкою. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 13 серпня 2013 року ПАТ «Універсал Банк» на адресу позичальника [PERSON] було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за Кредитним договором №CL88 від 27 липня 2007 року з вимогою сплатити заборгованість за кредитом, яка станом на 12 серпня 2013 року складає 18249,32 грн., однак вказана вимога залишено без належного реагування з боку позичальника [PERSON] (а.с. 18) Як убачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, відповідачем [PERSON] порушено умови кредитного договору №CL88 від 27 липня 2007 року в частині своєчасного повернення кредиту, оскільки відповідачем не проводились платежі по кредитному договору в частині погашення основної суми кредиту та не сплачувались проценти за користування кредитними коштами в обсязі передбаченим кредитним договором, тому суд приходить до висновку, що Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» правомірно заявлені вимоги про стягнення з [PERSON], як боржника, заборгованості по Кредитному договору №CL88 від 27 липня 2007 року, яка станом на станом на 06 листопада 2013 року складає - 52686,25 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 9316,58 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 13798,58 грн., заборгованість за підвищеними відсотками - 29571,09 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками, які долучено до матеріалів справи, відповідач не скористалась процесуальним правом надати пояснення по суті предмету спору, та доказів, які мали спростувати викладені у позові розрахунки та факт неналежного виконання договірних зобов'язань. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Кредитним договором №CL88 від 27 липня 2007 року в сумі 52686,25 грн. Пунктом 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», передбачено, що якщо факт недоплати судового збору з'ясовано судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд залежно від конкретних обставин справи може: у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням положень статті 88 ЦПК. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 526,86 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved