Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 23.03.2009 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку №3 по вул. Семчука в с.Раківчик Коломийського району. Позивачка є єдиною дочкою, а, отже, єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті її батька. Інших спадкоємців, які б претендували на вказану спадщину, немає, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру. Позивачка зазначає, що вона не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, оскільки 16.07.2009 року виїхала до Італії і з того часу там живе та працює. Про смерть батька вона дізналась в лютому 2015 року зі слів сусідки [PERSON], яка повідомила її листом за місцем реєстрації в Хмельницькій області. Тому вона пропустила вказаний строк, в зв'язку з чим їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому позивачка просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки цей строк пропущений з поважних причин. Позивачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 14.09.2015 року представник позивачки адвокат [PERSON] подала до суду письмову заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить визначити додатковий строк для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини до 31.12.2015 року. В цій заяві адвокат просить справу розглядати в її та позивачки відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився. 01.09.2015 року в.о.сільського голови с. Раківчик Коломийського району звернулася до суду із письмовою заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги відповідач визнає, а справу просить розглядати без участі представника відповідача. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом також встановлено, що згідно з копією актового запису про смерть №5, складеного 23.03.2009 року виконкомом Раківчицької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, [PERSON] того дня помер у с.Раківчик Коломийського району (а.с.24). Згідно з даними копії свідоцтва про народження серії ІІІ-НМ №275145, виданого 03.03.1987 року, позивачка народилася 24.06.1985 року. Її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданої 06.08.2015 року Першою Коломийською районною державною нотаріальною конторою, інформація про спадкоємців після смерті [PERSON] у вказаному реєстрі відсутня (а.с.27). Із дозволу на проживання №106359471 від 15.11.2014 року (м.Верона Італійська Республіка), перекладеного на українську мову нотаріальним перекладачем [PERSON], вбачається, що позивачка отримала єдиний дозвіл на проживання та працю (робота по найму (а.с.9)). У відповідності до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ч.3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного суд вважає, що позивачці слід визначити запропонований нею додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки встановлений строк пропущений нею з поважних причин, і іншим чином реалізувати свої права на спадщину як єдина спадкоємиця після смерті cвого батька позивачка не може. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.1270, 1272 ЦК України та,

Outcome: approved