Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором , мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного 18.07.2013 року кредитного договору відповідачка отримала кредит в розмірі 60 000 грн. зі строком погашення до 17 липня 2016 року. Відповідач свої обов'язки за договором виконує не в повному обсязі, в зв'язку з чим станом на 17.11.2014 року у нього виникла заборгованість в сумі 39 710,33 грн. На підставі викладеного, позивач ПАТ «Укрсоцбанк» прохав суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 39 710,33 грн. заборгованості за кредитним договором. (а.с. 3-5) В запереченнях на позовну заяву [PERSON] просила суд відмовити в задоволенні позову, в зв'язку з тим, що умови укладеного договору нею виконуються в повному обсязі. В судове засіданні представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» не з»явився, позивач у позовній заяві зазначив, що справу прохає розглядати за відсутності свого представника. (а.с. 5). Відповідач [PERSON] в задоволенні позову прохала відмовити, пояснила, що належним чином відповідно до умов кредитного договору виконує свої зобов»язання, на даний час строк дії кредитного договору ще не закінчився. З»ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що 18.07.2013 року між сторонами ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 725ВІ10130718002, за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності в сумі 60 000 грн 00 коп., зі сплатою 33 % річних та комісій (п.1). (а.с. 9-17). Погашення кредиту здійснюється до 20 числа кожного місяця, починаючи з 20.08.2013 року до 17 липня 2016 року в сумі по 1 666,67 грн. щомісячно. Погашення кредиту здійснюється шляхом договірного списання кредитором коштів в сумі чергового належного до погашення платежу за кредитом з поточного рахунку позичальника [NUMBER], відкритого у кредитора, згідно з належним чином оформленим кредитором меморіальним ордером. Для забезпечення можливості здійснення кредитором договірного списання коштів в рахунок строкового погашення заборгованості за кредитом позичальник своєчасно здійснює поповнення коштів у необхідній сумі на свій поточний рахунок (п. 1.1.1.). Сплата процентів здійснюється щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, у валюті наданого кредиту не пізніше 20 числа кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі, шляхом договірного списання кредитором грошових коштів у сумі нарахованих процентів (п. 2.4.1.). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 546 ЦК України, передбачено виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до розрахунку позивача заборгованість відповідача складається з суми заборгованості за кредитом, за відсотками, пені за прострочення повернення кредиту, пені за прострочення повернення відсотків, заборгованості за комісією, інфляційних витрат за кредитом та за відсотками. Ця заборгованість станом на 17.11.2014 року складає 39 710,33 грн. В зв'язку з наявною у відповідача заборгованістю позивач просить відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України достроково повернути частину позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Разом із тим, судом встановлено, що на виконання умов кредитного договору 03.11.2014 року, тобто до звернення з цим позовом, відповідачем на поточний рахунок [NUMBER] перераховано 109 000,00 грн. (а.с. 43). Таким чином, станом на час звернення з позовом до суду у відповідача була відсутня поточна заборгованість за кредитним договором. Тому суд критично ставиться до розрахунку позивачем суми боргу та вимоги про дострокове повернення кредитних коштів. Крім того, відповідно до сальдової відомості за кредитним контрактом [PERSON], складеним позивачем, станом на 02.02.2015 року строковий борг по кредиту у відповідача складає 30 357,44 грн., в той же час прострочена заборгованість за даним кредитним договором у [PERSON] відсутня. (а.с. 52). 02.02.2015 р. відповідач перерахувала на поточний рахунок [NUMBER] 34 920,87 грн., що підтверджується квитанцією № FJB1503371000113 від 02.02.2015 року. (а.с. 51). Також відповідно до квитанції ПАТ «Приватбанк» від 20.03.2015 року відповідач перерахував позивачу відповідно до умов даного кредитного договору черговий щомісячний платіж у розмірі 1700 грн. За ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач належним чином свій позов не обґрунтував, з урахуванням наданих відповідачем доказів наявність у відповідача заборгованості не довів, докази на підтвердження свого права дострокового погашення кредиту не надав, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed