Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Рішенням Словянського міськрайонного суду від 8 травня 2015 року позов [PERSON] задоволено, виселено відповідачів із квартири [ADDRESS]. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 3977,89 грн.. В задоволенні зустрічного позову відмовлено. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що при укладанні договору оренди не було порушено вимог діючого законодавства,не порушено прав дітей [PERSON], строк дії договору оренди житла закінчився, а тому орендарі зобов»язані звільнити спірне житло. Також вони зобов»язані відшкодувати орендарю заборгованість за комунальні послуги, оскільки договором оренди передбачено, що оплату комунальних послуг проводить орендар,така оплата не проводилась,що підтверджено довідками про наявність заборгованості. Відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог ,суд виходив з того,що підстави для визнання договору оренди недійсним відсутні, і відсутні підстави для стягнення завдатку,переданого для укладання договору міни,оскільки договір міни не було укладено з вини [PERSON]. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що 1 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] та її дітям [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/3 частині кожному. Умовами договору було передбачено оплату суми кратної 1500 доларам США, яка була сплачена орендарем зразу після укладання договору. Також договором було передбачено оплату спожитих комунальних послуг та наявність приорітетного права на купівлю зазначеної квартири. Після укладання договору з дозволу [PERSON] [PERSON] зареєструвала в квартирі членів свої сім»ї-Мартиненко В.В.,[PERSON],[PERSON].10.04.2014 року позивачка зв»язалася із [PERSON] в соціальній мережі та запитала, чи планує вона в подальшому оформлювати договір купівлі-продажу, на що отримала відповідь, що це питання в сім»ї ще не обговорювалося. 15.10.2014 року позивачкою було направлено лист орендарю з пропозицією звільнити квартиру та надати документи про сплату комунальних послуг у зв»язку з відмовою від приорітетного права покупки квартири. Жодних документів позивачці надано не було, а тому просила виселити з квартири [PERSON],[PERSON],[PERSON], [PERSON] та стягнути з відповідачки на її користь заборгованість по комунальним послугам в сумі 3977,89 грн.. [PERSON], звернувшись із зустрічним позовом, просила визнати договір оренди квартири недійсним, оскільки [PERSON] розпорядилася всією квартирою в той час, як їй належить лише 1/3 частина, дозволу органу опіки та піклування отримано не було, однак син позивачки був неповнолітнім. [PERSON] та [PERSON] не приймали участі при укладанні угоди, не уповноважували свою матір на підставі доручення укладати даний договір та не підписували договір. [PERSON] не довела до її відома ту обставину, що вона не є повноправною власницею квартири, яку було здано в оренду , тобто вона обманула її, що є підставою для визнання угоди недійсною на підставі ст..230 ЦК України. В обґрунтування позову посилалася на те,що по договору оренди вона передала [PERSON] одноразово орендну плату в повному обсязі в розмірі 1500 долларів США. Зазначені кошти повинні були бути враховані при оплаті вартості квартири за договором купівлі-продажу. Строк дії договору було визначено з 1.11.2013 р. по 1.11.2014 року. Вважає, що на її користь з [PERSON] повинні бути стягнути кошти у сумі 24236,72 грн.,які були їй передані в рахунок оплати оренди житла. Відповідно і відсутні підстави для стягнення з неї на користь [PERSON] 2527,65 грн. заборгованості за комунальні послуги. Крім того,сама [PERSON] не несла витрати на комунальні послуги, а тому у неї відсутні підстави для стягнення цієї заборгованості з неї. При визнанні договору оренди недійсним відсутні підстави для виселення її з сім»єю із спірної квартири. Так як вони були зареєстровані в спірній квартирі за згодою [PERSON] як члени її сім»ї ще до укладання договору оренди. Фактично вона з сім»єю проживає в зазначеній квартирі ще з листопада 2012 року, підтримують квартиру в належному санітарно-технічному стані, провели ремонт квартири,частково оплачували комунальні послуги і зараз не заперечують погасити свою заборгованість перед комунальними службами.Крім того,в зазначений період між її сім»єю та [PERSON] мала місце домовленість на майбутнє про договір міни трьохкімнатої квартири [ADDRESS],яка як вони вважали належить [PERSON] на праві власності та однокімнатної квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності її чоловікові з доплатою 3500 долларів США. Ухвалою Слов»янського міськрайонного суду від 7.05.2015 року за заявою [PERSON] залишено без розгляду її позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] грошових коштів в сумі 16157,82грн., які були внесені [PERSON] у якості авансу для забезпечення виконання правочину. В додатковій позовній заяві [PERSON] просила визнати договір оренди квартири недійсним та стягнути з [PERSON] на її користь 31050 грн.,внесених нею в якості орендної плати та 10350 грн. які були внесені [PERSON] у якості авансу для забезпечення виконання договору міни. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог і відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON]. Вважала, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що відсутні підстави для її виселення із спірної квартири,оскільки вона зареєстрована в квартирі в якості члена сім»ї [PERSON]. В тексті договору не зазначено,що по закінченню строку дії договору вона із своєю сім»єю повинна виселитися із орендованої квартири. Судом невірно стягнуто з неї заборгованість за комунальні послуги на користь [PERSON], так як [PERSON] не понесла витрати на оплату комунальних послуг. [PERSON] утаїла від неї той факт,що вона не є повноправною власницею квартири, що дає підстави для визнання договору оренди недійсним. Крім того, не прийнято до уваги, що [PERSON] розпорядилася квартирою без дозволу органу опіки та піклування, в той час як вона не могла відмовитися від майнових прав дитини. Також неправильно відмовлено в задоволенні її позовних вимог в частині стягнення суми завдатку. В судове засідання зявилися [PERSON] та її представник [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися із заявою про слухання справи у їх відсутність, представник [PERSON] [PERSON] приймав участь в розгулі справи в режимі відеоконференції. Апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду та вимог заявлених у суді першої інстанції. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 23.10.2007 року [PERSON]В та члени родини [PERSON],[PERSON] є власниками на правах спільної часткової власності у рівних частках квартири [ADDRESS]. 1.11.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди квартири [ADDRESS] строком до 1.11.2014 року. Пунктами 4.2, 4.3, 4.3 передбачено, що комунальні послуги, електроенергію та витрати по використанню холодної та горячої води оплачує орендар. Згідно пункту 6.1 договору в разі невиконання або неналежного виконання зобовязань,передбачених цим договором,винна сторона відшкодовує іншій стороні збитки в повному обсязі. Згідно довідки комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» за період з 1.11.2013 року по 1.12.2014 року утворилася заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 1761,98 грн.. За опалення та гаряче водопостачання заборгованість за вказаний період склала 1450,24 грн.. Оплата за даний період не проводилася. За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що по закінченню строку дії договору оренди орендарі зобовязані звільнити орендоване жиле приміщення. Доводи про те, що оскільки [PERSON] з сімєю зареєстрована в орендованій квартирі в якості члена сім»ї [PERSON] і в тексті договору не зазначено,що по закінченню строку дії договору вона із своєю сімєю повинна виселитися із орендованої квартири, а тому виселення є незаконним, не можуть бути прийняті до уваги,оскільки спростовуються встановленими обставинами. При наявності строкового договору оренди житла сім»я [PERSON] є тимчасовими жильцями,які після закінчення строку в дії договору зобовязані звільнити спірне житло. Крім того, відсутні будь які докази того, що сім»я [PERSON] була прописана в орендованій квартирі в якості членів сім»і [PERSON]. Самі власники спірної квартири факт прописки в якості їх членів сімї заперечують. Відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог,суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що відсутні підстави для визнання договору оренди недійсним, оскільки [PERSON] не відмовлялася від майнових прав дитини і не порушувала їх. Судом встановлено,що [PERSON] приймалися заходи для укладання в майбутньому договору міни житла з [PERSON]. Про це свідчить розпорядження Голови районної державної адміністрації №263 від 22.07.2013 року про надання дозволу на дачу неповнолітньому [PERSON] згоди на укладання договору міни 1/3 частини квартири розташованої в м.Слов»янськ, м.Миколаївка,вул.Миру 3/97,яка належить йому на праві власності на квартиру [ADDRESS] м.Слов»янськ,що належить на праві власності [PERSON]. Договір міни не відбувся з вини саме [PERSON]. За встановлених обставин суд правильно відмовив в стягненні суми завдатку. Доказів, які б спростували висновок суду не надано. Постановлене судом рішення в цій частині законне і обґрунтоване, норми матеріального та процесуального права при розгляді справи додержані. Доводи апеляційної скарги в зазначеній частині не дають підстав для висновку, що судом допущено порушення матеріального чи процесуального права, яке призвело чи могло призвести до неправильного вирішення спору. Задовольняючи вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, суд виходив з того, що орендар зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Оскільки такі послуги не оплачувалися і утворилася заборгованість, то суд стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості. Разом з тим, такий висновок суду зроблено передчасно. Згідно пункту 6.1 договору оренди,укладеного між сторонами, в разі невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених цим договором,винна сторона відшкодовує іншій стороні збитки в повному обсязі. Згідно довідки комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» за період з 1.11.2013 року по 1.12.2014 року утворилася заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 1761,98 грн.. За опалення та гаряче водопостачання заборгованість за вказаний період склала 1450,24 грн.. Оплата за даний період не проводилася. Оплата за житлово-комунальні послуги, опалення та гаряче водопостачання не проводилася [PERSON]. [PERSON] також не проводила таку оплату,в результаті чого утворилася заборгованість. Оскільки [PERSON] не проводила оплату, їй не спричинені збитки, які повинні відшкодовуватися відповідно до п.6.1 договору. Тому на момент ухвалення рішення відсутні підстави для стягнення заборгованості із [PERSON] на користь [PERSON]. В цій частині рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволені позову.

Outcome: partial