Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (позивач) подала до суду позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», в якому просить визнати право споживача [PERSON] на вчасне та безперебійне одержання від ТОВ «Львівгаз збут» послуг газопостачання для приготування їжі з використанням газової плити; визнати право споживача [PERSON] на оплату послуг газопостачання в сумі 3335,40 грн. у строк з 10.08.2015 до 20.08.2015 включно та протягом 10 днів з дня вручення їй під розписку письмового попередження про можливе відключення від газопостачання з рекомендацією ТОВ «Львівгаз збут» сплатити заборгованість у вказаній сумі; визнати неправомірним припинення газопостачання 20.08.2015 о 9 год. 35 хв. з причин заборгованості в сумі 3335,40 грн. та зобов'язати ТОВ «Львівгаз збут» відновити вчасне та безперебійне надання споживачу [PERSON] послуг газопостачання для приготування їжі з використанням газової плити. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що з метою задоволення своїх побутових потреб у природному газі вона як споживач використовує газову плиту. Послуги газопостачання надаються ТОВ «Львівгаз збут». Нею отримано платіжний документ на оплату 3335,40 грн послуг газопостачання, в якому зазначено сплатити суму в 10-денний термін після отримання платіжного документу. Вона має право на вчасне та безперебійне одержання послуг газопостачання для приготування їжі з використанням газової плити та право на оплату послуг газопостачання в сумі 3335,40 грн у строк з 10.08.2015 до 20.08.2015 включно та протягом 10 днів з дня вручення під розписку письмового попередження про можливе відключення від газопостачання з рекомендацією ТОВ «Львівгаз збут» сплатити заборгованість у вказаній сумі, а ТОВ «Львівгаз збут» набуває право припинити їй газопостачання та звернутись в суд з позовом про стягнення з неї заборгованості в сумі 3335,40 грн лише після отримання нею під розписку письмового попередження про можливе відключення від газопостачання з пропозицією сплатити заборгованість у вказаній сумі та у разі, якщо вказана заборгованість не буде сплачена упродовж 10 днів з дня отримання попередження. 20.08.2015 о 9 год 35 хв, до закінчення строку оплати послуг газопостачання в сумі 3335,40 грн. та без отримання нею письмового попередження про можливе відключення від газопостачання з пропозицією сплатити вказану заборгованість, їй було припинено газопостачання. Представником відповідача подано відзив, в обґрунтування якого покликаючись на те, що ТОВ «Львівгаз збут» є газопостачальним підприємством, що здійснює постачання газу споживачам на підставі договору та відповідної ліцензії, а також, здійснює прийом платежів від споживачів за отриманий газ, однак Товариство не здійснює заходів з припинення чи обмеження газопостачання, так як не має технічних можливостей для цього. Дії працівників газорозподільного товариства ПАТ «Львівгаз», а саме ними було здійснено припинення газопостачання абоненту [PERSON] щодо відключення від газопостачання квартири вищезгаданого абонента, є правомірними, оскільки позивачем самовільно встановлено два газових конвектора та газову колонку, на встановлення яких в ПАТ «Львівгаз» відсутня виконавча-технічна та проектна документація, чим порушено вимоги правил безпеки систем газопостачання. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, повторно не з'явився в судове засідання, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до приписів частиною 1 ст. 223 ЦПК України. Заяви, клопотання учасників справи. Позивачем подано клопотання (із зазначенням його в позовній заяві) про розгляд справи за її відсутності (а.с.2). Представником відповідача подано: заяву про поновлення процесуального строку для подання відзиву (а.с.11-12); клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.22). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 20 червня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 20 липня 2018 року об 11 годині 00 хвилин (а.с. 5-6). Ухвалою судового засідання від 20 липня 2018 року судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відкладено розгляд справи на 21 вересня 2018 року о 09 год 30 хв у зв'язку з поважністю причини неявки в судове засідання представника відповідача (а.с.24). Ухвалою судового засідання від 21 вересня 2018 року судом постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с. 27). Вивчивши аргументи сторін, дослідивши наявні у справі докази, всебічно, повно та об'єктивно оцінивши кожний доказ окремо та в цілому, з'ясувавши всі фактичні обставини, що обґрунтовують вимоги (заперечення) учасників справи, суд доходить такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з рахунком №0900302656 на оплату послуг з газопостачання за липень 2015 року борг споживача [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], перед ТОВ «Львівгаз збут» Стрийський РВ Стрийського р-н становить 3 335,40 грн. В квитанції вказано дату її сформування - 10.08.2015 та зазначено про необхідність сплатити в 10-денний термін після отримання платіжного документу. Крім цього, рахунок містить роз'яснення наслідків порушення терміну сплати (а.с.2). Відповідно до Акту №С393 на виключення газу від 20.08.2015р., [PERSON] відключили газ за адресою: [ADDRESS] через заборгованість у сумі 3335,40 грн. та самовільне встановлення двох конвекторів та газової колонки з порушенням техніки безпеки (а.с.3, 18). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв'язку з несвоєчасною оплатою споживачем [PERSON] послуг з газопостачання та самовільного встановлення двох конвекторів і газової колонки з порушенням техніки безпеки в квартирі за місцем її проживання, в зв'язку з чим газопостачання до цієї квартири припинено. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999р. № 2246 (які були чинними на час виникнення спірних правовідносин), Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285, Положення про порядок технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання житлових будинків, громадських будівель, підприємств побутового та комунального призначення, затвердженого наказом Державною акціонерною холдинговою компанією «Укргаз» №35 від 30.07.97. Так, стаття 55 Конституції України визначає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частини 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з приписами частини 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 2 ст. 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів, перелік яких не є вичерпним, про що свідчать частина 3 ст. 16 ЦК України (суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках) та положення частини 2 ст. 5 ЦПК України (у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону). Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З аналізу наведених норм вбачається, що судовому захисту підлягають права (інтереси) особи у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 1 та 4 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За змістом пункту 1 частини 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№ 1875-IV від 24 червня 2004 року, дійсного на час виникнення спірних правовідносин) послуга з газопостачання є житлово-комунальною послугою. Комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, передбачених частиною 3 ст. 16 Закону. Пунктом першим частини першої статті 20 Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Водночас, суд зауважує, що таке право не є абсолютним і воно нерозривно пов'язане з обов'язком, визначеним пунктом 5 частини 3 ст. 20 Закону, згідно з яким споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. На час виникнення спірних правовідносин між сторонами (20.08.2015) діяли Правила надання населенню послуг з газопостачання, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. №2246, які, зокрема, визначали підстави та порядок припинення газопостачання. Так, згідно з пунктом 6 Правил газопостачання на об'єкт та/або газові прилади і пристрої споживача припиняється у разі несвоєчасної та/або не в повному обсязі оплати послуг з газопостачання з урахуванням вимог пункту 19 цих Правил; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання. За змістом пункту 7 Правил про припинення газопостачання складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. Згідно з п. 12 Правил розрахунки за надані послуги з газопостачання можуть провадитися: за розрахунковими книжками; за платіжними документами, які виписуються газопостачальним підприємством. Відповідно до пункту 19 Правил якщо споживач не оплатив надані послуги з газопостачання протягом 10 днів після строку, зазначеного в договорі чи платіжному документі, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання. У разі неоплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення) газопостачальне/газорозподільне підприємство має право відключити споживача від газопостачання (крім випадку, коли споживач на момент відключення пред'явив представникам газопостачального/газорозподільного підприємства платіжний документ, який свідчить про погашення заборгованості в повному обсязі). Згідно з пунктом 31 Правил газорозподільне підприємство має право припиняти постачання газу споживачеві у випадках, передбачених у пункті 6 цих Правил. Відповідно до вимог пункту 5.7. Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерство енергетики та вугільної промисловості України 15.05.2015 №285, підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання. За змістом пункту 4.9. Положення про порядок технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання житлових будинків, громадських будівель, підприємств побутового та комунального призначення, затвердженого наказом Державною акціонерною холдинговою компанією «Укргаз» №35 від 30.07.97 (яке діяло на час виникнення спірних правовідносин), самовільно встановлене або непридатне до подальшої експлуатації газове обладнання, а також прилади з відводом продуктів згорання газу в димові канали, в яких відсутня тяга, повинні відключатися з оформленням відповідного акта. Також, суд застосував норми статей 251, 252 ЦК України, в яких розкриваються поняття строку і терміну, та порядок їх визначення. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб'єктивних прав та юридичних обов'язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування. Суд не застосовував до спірних правовідносин норму пункту 4.5.7. Правил безпеки систем газопостачання України, затверджених наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці №254 від 01.10.97, на яку посилався у відзиві представник відповідача, згідно з якою переміщення і заміна газових приладів і апаратів провадяться СПГГ або газовими службами підприємств з урахуванням вимог нормативних документів і внесенням змін в технічну документацію, з тих підстав, що на час виникнення спірних правовідносин зазначений наказ втратив чинність, у зв'язку з опублікуванням 07.07.2015 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерство енергетики та вугільної промисловості України 15.05.2015 №285. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами позивача щодо понять «строк» та «термін» і помилкового застосування відповідачем поняття «термін» у платіжному документі, однак вважає такі несуттєвими та такими, що не змінюють суть, характер та природу правовідносин, що склалися між сторонами. Щодо аргументів позивача про визнання її права на вчасне та безперебійне одержання від ТОВ «Львівгаз збут» послуг газопостачання для приготування їжі з використанням газової плити та права на оплату послуг газопостачання в сумі 3335,40 грн. у строк з 10.08.2015 до 20.08.2015 включно та протягом 10 днів з дня вручення їй під розписку письмового попередження про можливе відключення від газопостачання з рекомендацією ТОВ «Львівгаз збут» сплатити заборгованість у вказаній сумі, суд звертає увагу на таке. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження порушення, невизнання або оспорювання відповідачем зазначених нею прав і в судовому засіданні дані обставини не знайшли свого підтвердження. З аналізу відзиву (а.с.15-17) не вбачається, що сторона відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут») заперечує, не визнає або оспорює ці права позивача. У відзиві представником відповідача наводяться аргументи щодо технічної можливості ТОВ «Львівгаз збут» по відновленню газопостачання абоненту [PERSON] та аргументи на підтвердження правомірності припинення газопостачання даному абоненту. Інших аргументів відзив не містить. Таким чином, суд доходить висновку про безпідставність позовних вимог в частині визнання таких прав. Також, суд не погоджується з аргументами позивача щодо неправомірного припинення їй газопостачання, водночас погоджуючись з аргументами представника відповідача щодо правомірності припинення газопостачання позивачу, оскільки аргументи відповідача є належним чином обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що споживачем [PERSON], після отримання платіжного документу про оплату послуг газопостачання в сумі 3335,40 грн., не проведено оплати цих послуг у визначений строк. Обставини отримання споживачем [PERSON] платіжного документу на оплату послуг з газопостачання та письмового попередження про припинення газопостачання є такими , що не підлягають доказуванню, оскільки перша обставина визнається позивачем в позовній заяві, а друга обставина встановлена рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 березня 2017 року (справа №456/3838/16-ц), яке набрало законної сили. У зв'язку з припиненням позивачу газопостачання складено Акт №С393 від 20.08.2015 відповідно до вимог Правил надання населенню послуг з газопостачання та Положенню про порядок технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання житлових будинків, громадських будівель, підприємств побутового та комунального призначення. В акті зазначено дві підстави припинення газопостачання: заборгованість 3335,40 грн. та самовільне встановлення двох конвекторів та газової колонки з порушенням техніки безпеки. Обидві підстави передбачені пунктом 6 Правил надання населенню послуг з газопостачання як такі, що дають право припинити споживачу газопостачання. Крім цього, суд звертає увагу на те, що обставина самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання як підстава відключення від системи газопостачання також передбачена Правилами безпеки систем газопостачання. Підстав сумніватися у достовірності інформації, яка міститься в Акті №С393 від 20.08.2015, в суду немає, оскільки на спростування такої інформації не надано жодного належного та допустимого доказу. Таким чином, суд вважає, що припинення газопостачання позивачу [PERSON] здійснено з дотриманням встановлених правил, а відтак є правомірним. Враховуючи вищевикладене в своїй сукупності, суд доходить обґрунтованого висновку про відсутність порушення відповідачем прав позивача, в зв'язку з чим позов до задоволення не підлягає. Зважаючи на вимоги статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно з якими споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав, статті 5 Закону України «Про судовий збір», а також положення ст.141 ЦПК України, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення судових витрат. На підставі статті 55 Конституції України, статей 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№ 1875-IV від 24 червня 2004 року), статей 15, 16, 251, 252 Цивільного кодексу України та

Outcome: dismissed