Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 02.03.2021\~ [PERSON] \~(далі\~ позивач)\~звернулася до\~суду із\~позовною заявою\~і просить\~стягнути з\~Акціонерного товариства «Сумське\~машинобудівне науково-виробниче\~об`єднання» (далі\~ відповідач) на\~її користь середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 71818,88 грн. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала у трудових відносинах з відповідачем з 02.07.1991 по 31.10.2018. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.02.2019 на її користь стягнуто нараховану, але невиплачену заробітну плату у розмірі 8579,31 грн. та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні з 01.11.2018 по 02.02.2019 у розмірі 5884,32 грн. У рішенні встановлено розмір середньоденного заробітку у розмірі 150,88 грн. Заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не виплачено. Зазначає, що період затримки розрахунку за період з 11.02.2019 по 01.03.2021 становить 476 днів. Загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні становить 71818,88 грн. (476 днів х 150,88 грн.). 08.04.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого просить у позові відмовити у повному обсязі. Посилаючись на правові позиції Верховного Суду у постанові від 27.04.2016 по справі № 6-113цс16 та Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 по справі № 761/9584/15-ц зазначає, що сума середнього заробітку за час затримки при звільненні, який може бути стягнутий дорівнює 71818,88 грн., заборгованість, що не виплачена позивачу складає 8579,31 грн, тому просить визначити розмір середньоденного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі, що не перевищує 4000 грн., оскільки розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні більше заборгованості товариства перед нею. Розгляд справи просили проводити без участі представника товариства. 12.04.2021 позивачем подано заяву, згідно якої просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.02.2019 по 12.04.2021 у розмірі 76194,40 грн. Розгляд справи просила проводити без її участі. Заяви, клопотання. 08.04.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 12.04.2021 від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. Інші процесуальні\~дії у\~справі. Ухвалою суду від 22.03.2021 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін на 12.04.2021 та звільнено [PERSON] від сплати судового збору. Фактичні обставини, встановлені судом. З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. [PERSON] перебувала у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», 31.10.2018 звільнена за угодою сторін на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України. У день звільнення відповідач не виплатив належних звільненому працівникові [PERSON] сум у строки, зазначені у статті 116 Кодексу Законів про працю України. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.02.2019 задоволено позов [PERSON] , стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на її користь заборгованість із заробітної плати у розмірі 8579,31 грн. та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні з 01.11.2018 по 08.02.2019 включно у сумі 5884,32 грн. (а.с. 7). Вказаним рішенням суду встановлено, що середньоденна заробітна плата [PERSON] без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору становить 150,88 грн. Обставини,\~встановлені рішенням\~суду у\~цивільній справі,\~що набрало\~законної сили,\~не доказуються\~при розгляді\~іншої справи,\~у якій\~беруть участь\~ті самі\~особи або\~особа,\~щодо якої\~встановлено ці\~обставини,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (частини 4 і 5 статті 82 ЦПК України). Відповідно до частин 2 - 4 статті 12 та частини 1 статті 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказів на спростування доводів позивача, зокрема щодо розміру середньоденної заробітної плати позивача відповідачем не надано. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Невиконання рішення суду про стягнення на користь звільненого працівника недоплаченої заробітної плати є підставою для покладення на власника або уповноважений ним орган відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, за весь період невиплати цієї заробітної плати, оскільки вимоги звільненого працівника щодо її виплати є трудовим спором і регулюються нормами трудового права. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах № 6-788цс16 від 14.12.2016 та № 6-144 цс13 від 29.01.2014. Визначаючи суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] слід зазначити, що на момент звільнення позивача діяв неповний триденний робочий тиждень з 21.03.2017 по 01.07.2019, а тому розрахунок суми середнього заробітку у вказаний період слід проводити з розрахунку триденного робочого тижня. З урахуванням рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.02.2019 період затримки розрахунку при звільненні перед позивачем за період з 11.02.2019 по 01.03.2021 (день звернення до суду з позовом) становить 476 робочих днів (лютий 2019 9, березень 2019 12, квітень 2019 - 14, травень 2019 12, червень 2019 11, з урахуванням триденного робочого тижня та липень 2019 23, серпень 2019 21, вересень 2019 21, жовтень 2019 22, листопад 2019 21, грудень 2019 21, січень 2020 21, лютий 2020 20, березень 2020 21, квітень 2020 21, травень 2020 19, червень 2020 20, липень 2020 23, серпень 2020 20, вересень 2020 22, жовтень 2020 - 21, листопад 2020 21, грудень 2020 22, січень 2021 19, лютий 2021 20, березень 2021 1, з урахуванням повного робочого тижня), а тому середній заробіток за час затримки за період з 11.02.2019 по 01.03.2021 включно становить 71818,88 грн. (150,88 грн. х 476 = 71818,88 грн.). Позивач [PERSON] подала заяву у якій просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.02.2019 по 12.04.2021 у розмірі 76194,40 грн., тобто фактично збільшила позовні вимоги. Згідно пункту\~2\~частини 2,\~частини 3\~статті 49\~ЦПК України\~позивач вправі\~збільшити або\~зменшити розмір\~позовних вимог\~до закінчення\~підготовчого засідання\~або до\~початку першого\~судового засідання,\~якщо справа\~розглядається в\~порядку спрощеного\~позовного провадження. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Частиною 5\~статті 49\~ЦПК України\~передбачено,\~що у разі подання заяви про збільшення розміру позовних вимог, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду. Оскільки заява про збільшення розміру позовних вимог подана позивачем з порушенням строку визначеного частини 5 статті 49 ЦПК України, доказів направлення копії вказаної та доданих до неї документів суду не подано, тому суд на підставі частини 1 статті 13 ЦПК України вирішує позов у межах заявлених вимог. Відтак, з Акціонерного\~товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 71818,88 грн., з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. Щодо доводів відповідача про застосування принципу співмірності при визначенні розміру відшкодування позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд зазначає наступне. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26.06.2019 по справі № 761/9584/15-ц, зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором. Період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум. Ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника. Інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. З урахуванням конкретних обставин справи, визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково. У даному випадку, заборгованість із заробітної плати позивачу не виплачена, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.02.2019 про стягнення заборгованості із заробітної плати не виконано, тобто право позивача на отримання заробітної плати з моменту її звільнення порушується відповідачем більше двох років, а тому з урахуванням обставин даної справи суд не вбачає підстав для зменшення розміру середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. Судові витрати. Ухвалою суду від 22.03.2021 [PERSON] звільнено від сплати судового збору. Зважаючи на викладене, з АТ «Сумське\~машинобудівне науково-виробниче\~об`єднання» на\~користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн..

Outcome: approved