Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 06.09.1993 року [PERSON] (квартиронаймачу), [PERSON] , [PERSON] , а також позивачу та відповідачу належить в рівних частинах ( по 1/5 кожному) квартира [ADDRESS] . 10.12.2004 року [PERSON] склала заповіт, згідно з яким заповіла все своє майно заповіла позивачу, в тому числі 1/5 частину вказаної квартири. [INFO] [PERSON] померла. Остання на час смерті у вказаній квартирі була зареєстрована одна, про що свідчить запис в будинковій книзі. Маючи намір прийняти спадщину, позивач звернувся до державного нотаріуса Коломийської міської державної нотаріальної контори. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому відмовлено в зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини та роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання такої заяви може бути вирішено судом. Позивач стверджує, що встановлений строк для прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин, оскільки він знаходився на лікуванні з 17.08. по 28.08.2017 року та за станом здоров`я не мав можливості звернутися до нотаріальної контори, що стверджується відповідною довідкою. Тому позивач просить визначити йому три місяці додаткового строку для подання такої заяви. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 14.05.2019 року його представник [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його та позивача відсутності (а.с. 29 ). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 14.05.2019 року подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає, а справу просить розглядати без його участі (а. с. 30). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Даними свідоцтва про право власності на житло, виданого 06.09.1993 року Бюро по приватизації державного житлового фонду на підставі розпорядження № 1796 від 06.091993 року, та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 5514987 від 19.11.2004 року стверджується, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності (по 1/5 частці) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (позивачу), [PERSON] (відповідачу (а. с. 12, 13)). Відповідно до будинкової книги № 1876 для прописки громадян, що проживають в [ADDRESS] , розпочатої 10.12.1993 року, за вказаною адресою були прописані вищевказані особи, з 22.12.1998 року в ній рахується прописаною [PERSON] , інші - виписані в різні періоди (а. с. 14 -17). Даними заповіту, посвідченого 10.12.2004 року державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк - Терпелюк І.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-3054, стверджується, що [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON] , тобто позивачу (а. с. 18). Згідно з даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.02.2017 року Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, [PERSON] померла [INFO] в м. Коломия Івано-Франківської області, актовий запис № 77 (а. с. 19). Із відповіді державного нотаріуса Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. № 208/02-14 від 13.03.2019 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що у встановлений законом строк він не подав заяву про прийняття спадщини та документів на підтвердження факту реєстрації за однією адресою зі спадкодавцем (а.с. 21). Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 26.12.2012 Коломийським РВ УДМС в Івано-Франківській області та будинкової книги, місце проживання позивача зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а. с. 4). У відповідності до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» № 162 від 20.03.2019 року позивач знаходився на амбулаторному лікуванні у лікаря-інфекціоніста поліклініки вказаного закладу з 17.08.2017 року по 28.08.2017 року, діагноз: гостра не госпітальна правобічна н/долева пневмонія. У довідці вказано, що [PERSON] рекомендовано ліжковий режим (а. с. 22). Згідно з ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного суд вважає, що позивачу слід визначити запропонований ним додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки встановлений строк пропущений ним з поважних причин, і іншим чином реалізувати свої права на спадщину як єдиний спадкоємець за заповітом позивач не може. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.1270, 1272 ЦК України та,

Outcome: approved