Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2020 року позов [PERSON] задоволений; визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем 17 листопада 2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 21544, про стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ЄДРПОУ 14360570, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д) заборгованості, несплаченої за Генеральною угодою б/н від 20 лютого 2014 року, в сумі 45539,10 грн. Вирішення питання про розподіл судових витрат в порядку ч. 6 ст. 142 ЦПК України судом призначене окремо до розгляду в засіданні 12 червня 2020 року. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду, в судове засідання не прибув та клопотав про розгляд питання розподілу судових витрат у його відсутності, наполягаючи на задоволенні заявлених вимог. В судовому засіданні представник відповідача підтримав подане письмове клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката та просив позовну заяву в цій частині залишити без розгляду, обґрунтовуючи це тим, що позивач не обґрунтувала необхідності укладення договору про надання правової допомоги, обов`язкова участь адвоката у малозначній справі не передбачена ч. 2 ст. 60, ч.2 ст. 15 ЦПК України; долучений меморіальний ордер про оплату 1000,00 грн. не свідчить про оплату витрат саме за укладеним договором, оскільки містить у призначенні платежу інший номер і меншу ніж обумовлено договором суму; акт прийому-передачі наданих послуг містить ідентичні дані стосовно послуг, проте з різною вартістю, зокрема, стосовно складання, подання, формування позовної заяви декілька разів поспіль з різною вартістю однієї та самої по суті послуги. Вислухавши усні пояснення представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд, вирішуючи питання розподілу судових витрат, приходить до наступних висновків. Відповідно п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як встановлено в судовому засіданні позивач при зверненні до суду з позовом мала сплатити судовий збір у розмірі, передбаченому пп.2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тобто - 840,80 грн., проте не оплачувала, оскільки на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» як споживач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Приймаючи до уваги результат розгляду справи із задоволенням заявлених позовних вимог рішенням від 05 червня 2020 року належить дійти висновку про стягнення відповідача судового збору в сумі 840,80 грн. на користь держави. Крім того, згідно п.п.1, 4 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В підтвердження визначення розміру судових витрат та суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката суду наданий договір про надання правової допомоги № 02/20 від 29 січня 2020 року, укладений між АО «Еквіта» в особі керуючого партнера Бочкаря Р.В. та фізичною особою [PERSON] , за умовами пунктів 4.1 та 4.2 гонорар є формою винагороди Адвокатького об`єднання за наданняправової допомоги клієнту; за правову допомогу, передбачену в Розділі 1 договору клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар). Розмір винагороди Адвокатського об`єднання при надання правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначається сторонами в додатках до цього договору та актах (а.с.17-19). Згідно п.1 Додатку №1 від 29 січня 2020 року до договору про надання правової допомоги № 02/20 від 29 січня 2020 року сторони уклали цей додаток про наступне: на виконання умов Договору за даним додатком до Договору Адвокатське об`єднання зобов`язується на дорученням клієнта надати наступну правову допомогу (послуги): 1.1. Клієнт доручає АО оскарження виконавчого напису, вчиненого на користь АТ КБ «Приватбанк», представництво інтересів клієнта перед будь-якими особами, третіми особами, держаними органами та в судах України усіх інстанцій. 1.1.1. Вартість послуг (гонорар): сторони домовились, що вартість наданої правової допомоги за договором визначається в розмірі 50% від прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»; 1.1.5. Інші умови (в разі наявності): детальний перелік виконаних робіт визначається сторонами в Актах прийому-передачі наданих послуг, які є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п.2 Додатку № 1 загальна ціна Договору складається із сум, вказаних в Актах прийому-передачі наданих послуг, підписаних сторонами. Пунктом 4 вказаного Додатку №1 передбачено, що протягом 15 днів з дати укладання цього договору клієнт сплачує аванс в сумі 2000,00 грн. Остаточний розрахунок клієнт здійснює протягом 30 днів з дня ухвалення судом рішення не залежно від того на чию користь воно прийнято. Як встановлено судом, позивач сплатила на користь адвокатського об`єднання «Еквіта» 07 лютого 2020 року аванс 1000,00 грн. за договором №2/20, про що до матеріалів справи долучений меморіальний ордер №@2PL514857 від 07 лютого 2020 року, що суд вважає оплатою на виконання умов укладеного договору про надання правової допомоги № 02/20 від 29 січня 2020 року та п. 4 додатку №1 від 29 січня 2020 року до цього договору. Доводи представника відповідача про те, що вказаний меморіальний ордер містить інший номер договору, а саме: не 02/20, а 2/20 та меншу ніж передбачено п.4 додатку №1 суму (не 2000,00 грн., а 1000,00 грн.), не спростовують висновки суду про виконання позивачем саме умов договору про надання правової допомоги від 29 січня 2020 року, оскільки у банківських документах у числових значеннях, відмінних від дати, нуль попереду не ставиться, а сплата меншої ніж передбачено п.4 додатку №1 суми, не свідчить про недійсність зобов`язань, а підтверджує часткове їх виконання. Також на підтвердження детального переліку виконаних робіт згідно умов п.4.2 договору про надання правової допомоги та пп.1.1.2. додатку №1 до цього договору суду наданий акт № Р-з-38 приймання виконаних робіт (наданих послуг) послуг, який є невід`ємною частиною договору, підписаний сторонами 20 березня2020 року, відповідно до якого оплата за договором №02/20 від 29 січня 2020 року здійснюється в наступному порядку: 1000,00 грн. протягом 5 днів з дати виставлення рахунку, залишок гонорару сплачується протягом 30 днів з дати проголошення рішення суду. Також цей акт містить наступні дані про виконані роботи /надані послуги): 1. Складання заяви про ознайомлення з матеріалами двох виконавчих проваджень - 525,50 грн. (0,5 год.); 2. Ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження - 1051,00 грн. (1 год.); 3. Написання (складання) позовної заяви - 4204,00 грн. (4 год.); 4. Формування позовної заяви з додатками про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню для подання до суду - 1051,00 грн. (1 год.); 5. Складання (написання) позовної заяви, формування позовної заяви для подання до суду - 1051,00 грн. (1 год.); 6. Подання позовної заяви до суду - 525,50 грн. (0,5 год.); 7. Представництво в суді (2 судодні) - 2000,00 грн. Оцінюючи даний документ суд не приймає його як належний, допустимий і достатній на підтвердження складу та детального опису фактично виконаних робіт (наданих послуг) та їх вартість, оскільки останній містить взаємовиключні дані про такі, зокрема, у пунктах 3-6 описані по суті одні і ті самі роботи (послуги), які мають різну вартість, витрату часу на їх виконання/надання, а роботи (послуги), описані у п.п.1-2 не підтверджені доказами того, коли таке ознайомлення відбулось, з матеріалами 2-х яких виконавчих проваджень проходило ознайомлення та чи стосуються ці обидва матеріал взагалі даного позову. Також, суд вважає передчасним визнання за п.7 акту виконаними роботи (наданими послуги) представництва в суді два судодні з оплатою 2000,00 грн. станом на 10 березня 2020 року, оскільки перше судове засідання у цій справі призначене лише на 25 березня 2020 року і станом на 10 березня 2020 року представник не міг взяти участь щонайменше у двох судових засіданням у цій справі, тоді як акт фіксує лише те, що фактично відбулось, а не на майбутнє. При цьому, представник позивача дійсно був у судовому засіданні та представляв інтереси позивача 05 червня 2020 року, що зафіксовано у відповідному протоколі судового засідання. Крім того, доводи представника позивача в судовому засіданні 12 червня 2020 року про те, що п. 2 додатку №1 до договору передбачено, що загальна ціна договору складається із сум, вказаних в актах прийому-передачі наданих послуг, підписаних сторонами і тому розмір витрат на правову допомогу згідно акту від 10 березня 2020 року має складати 10408,00 грн., суд до уваги прийняти не може, оскільки пп. 1.1.1. пункту 1 додатку № 1 до договору про надання правової допомоги визначено, що вартість наданої правової допомоги за договором визначається в розмірі 50% прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» і за визначенням пп.1.1.5 в актах прийому-передачі наданих послуг визначається детальний перелік виконаних робіт. При цьому, загальна ціна договору за умовами основного договору не є тотожним поняттю гонорару як форми винагороди за надання правової допомоги, оскільки розмір витрат на правову допомогу описаний у п.4.2, тоді як пунктом 4.3. договору про надання правової допомоги №02/20 від 29 січня 2020 року визначеного, що фактичні витрати щодо виконання Адвокатським об`єднанням зобов`язань за договором, не включаються в розмір гонорару та оплачуються клієнтом окремо, шляхом перерахування коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок АО. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем з урахуванням п.4.2 договору про надання правової допомоги та пп. 1.1.1. додатку № 1 до цього договору, співмірним, пропорційним та розумним в цілях покладення його на відповідача на переконання суду буде розмір в сумі 50% прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» - 2013,50 грн. без урахування сплаченого авансу 1000,00 грн.

Outcome: approved