Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач - [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» про захист прав споживачів, в якому просила суд визнати недійсним договір позики №19951399, укладений між ТОВ «ФК «Дінеро» та нею. В подальшому надала заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої [PERSON] просила визнати недійсним договір позики № U0515327, укладений між ТОВ «ФК «Дінеро» та [PERSON] 9а.с.63-69). Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Дінеро» та нею укладено договір, відповідно до якого позивач отримала позику. Позивач зазначила, що кредитний договір нею не був підписаний, відповідач ввів її в оману щодо істотних умов договору. Також вказувала, що відповідач не виконав вимоги Закону щодо надання інформації про споживчий кредит. Тому, позивач вважає, що такі дії розглядаються як нечесна підприємницька практика в розумінні ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Таким чином, позивач вважає, що за нормами ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст..215, 230 ЦК України спірний правочин є недійсним. До суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову з наступних підстав (а.с.22) Вказує, що позивач є постійним клієнтом ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» із 24 жовтня 2019 року та із нею було укладено вже три договори, позивач виконувала умови договорів. Між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» був укладений Договір кредитної лінії AG2595061 від 20.12.2019 р. та додаткова угода № АМ7661236 укладено в порядку, передбаченому Законом України № 675-VIII від 03.09.2015 «Про електронну комерцію». Зазначає, що процес верифікації, який проходив позивач на сайті ТОВ «ФК «Дінеро», підтвердив, що саме позивач, використовуючи фінансовий номер телефону та власну банківську картку особисто уклав договір. При оформленні заявки на веб-сайті відповідача, у позивача була можливість ознайомитись з усіма умовами договору . А також, одразу після підписання на електронну пошту позивача було відправлено примірник підписаного договору із паспортом споживчого кредиту, спеціальними умовами. Крім того, перед подачею заявки на отримання позики, позивач ознайомився з обов`язковою інформацією про відповідача, про порядок та умови надання фінансових послуг, з правилами та примірним договором на веб-сайті відповідача. В судове засідання позивач не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.12). В матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи без її участі (а.с.98). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності, про що подав до суду клопотання. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді [PERSON] від 08 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному порядку (а.с.15). Ухвалою від 06 січня 2021 року, у зв`язку із звільненням судді [PERSON] цивільну справу прийнято до провадження судді Дармакуки Т.П. та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.47). Ухвалою від 03 лютого 2021 року за клопотанням позивача витребувано у відповідача договір позики №19951399, укладений між ТОВ «ФК «Дінеро» та [PERSON] . Ухвалою від 22 лютого 2021 року прийнято до провадження заяву [PERSON] про зміну предмету позову, відповідно до якої [PERSON] просила визнати недійсним договір позики № U0515327, укладений між ТОВ «ФК «Дінеро» та [PERSON] . Ухвалою від 22 лютого 2021 року за клопотанням позивача витребувано у відповідача договір позики № U0515327, укладений між ТОВ «ФК «Дінеро» та [PERSON] . Ухвалою від 05 березня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с.88). Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Позивач просить визнати недійсним договір позики № U0515327, укладений між ТОВ «ФК «Дінеро» та [PERSON] . На ухвалу суду про витребування доказів, відповідач повідомив, що договір позики за № U0515327 між ТОВ «ФК «Дінеро» та [PERSON] не укладався. Як вбачається із відзиву між сторонами були укладені Договір кредитної лінії № AG2595061 від 20 грудня 2019 року та додаткова угода № АМ7661236, а також були укладені інші договори, які сторонами виконані. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. На підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач просить визнати договір № U0515327, укладений між ТОВ «ФК «Дінеро» та [PERSON] , недійсними. Як зазначає позивач, відповідачем було надано фінансову послугу шляхом обрання форми укладення договору між сторонами у справі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи та зазначено, що нею не було підписано даний договір. При цьому, позивач не надала жодного доказу про надання відповідачем фінансової послуги шляхом укладення договору № U0515327 між сторонами у справі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. Позивач не зазначив дату оспорюваного договору, розмір фінансової допомоги, тощо. Судом встановлено, що договір № U0515327, який позивач просить визнати недійсним, між сторонами не укладався. Так, на ухвалу суду про витребування доказів, відповідач повідомив, що договір позики за № U0515327 між ТОВ «ФК «Дінеро» та [PERSON] не укладався. Інші договори № AG2595061 від 20 грудня 2019 року, № AG2837779 від 24 жовтня 2019 року, № AG2556840 від 17 грудня 2019 року, які були укладенні між сторонами , позивачем не оспорюються (а.с.28-32). З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позивачем не було доведено обставини на які вона посилається при зверненні до суду з даним позовом, а тому, відсутні підстави для його задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, інші судові витрати у справі відсутні, тому суд не здійснює розподіл судових витрат при ухваленні рішення. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed