Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» (надалі - Банк) від імені якого на підставі довіреності діє Ткач С.М. у своєму позові посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 23.10.2006 року (надалі - кредитний договір) відповідач [PERSON] 23.10.2006 року отримав кредит у розмірі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладенні Договору сторони керувалися ст. 634 ч.1 ЦК України. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг (надалі - Умови), Правилами користування платіжною карткою (надалі - Правила) складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В порушення зазначених норм закону та умов договору боржник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 30.09.2013 року має загальну заборгованість у сумі 21897,28 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 4737,68 грн.; заборгованості по процентах за користування кредитом у сумі 15640,68 грн.; штрафів відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксованої частини) в сумі 500,00 грн.; штрафу (процентної складової) у сумі 1018,92 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в сумі 21897,28 грн. та понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві та письмовому поясненні на заперечення на позов, в якому зазначила, що згідно п.9.12 Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Пунктом 6.4 Умов передбачено, що у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобов'язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком (у випадку якщо вона є), в тому числі повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Таке свідчить про те, що сторони, укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової згоди держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Таким чином, на підставі умов кредитного договору, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії картки. Доповнила, що кредитна картка була видана позивачем відповідачеві в день укладання договору - 23.10.2008 року на строк 4 роки. До закінчення терміну дії картки від відповідача не надходило заяви про розірвання кредитного договору, тому у відповідності до п.3.1.3 Умов термін дії картки продовжується на той же строк. Кредитна картка перебувала у відповідача протягом всього часу. Останню проплату ним здійснено у вересні 2008 року в сумі 200,00 грн., а останнє зняття коштів мало місце в березні 2008 року. Нова картка була виготовлена відповідачу, однак він за її отриманням не з'явився. Дана картка не є карткою миттєвої дії. У судовому засіданні відповідач не визнав позов з підстав, зазначених в письмовому запереченні та додатку до нього, в яких зазначив наступні обставини: п. 5.4 Умов встановлено, що термін погашення кредиту в повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, вказаного в платіжній картці (в полі MONTH) - серпень 2009 року. Тобто, кінцевим терміном погашення слід вважати дату 31.08.2009 року. Крім того, саме ця кінцева дата вказана позивачем в листі до відповідача від 25.03.2013 року, який є додатком до позовної заяви. Позовна заява подана до суду 15.10.2013 року після спливу позовної давності передбаченої ст.257 ЦК України, який закінчився 01.09.2012 року. Умовами кредитного договору не передбачено збільшення строку позовної давності за домовленістю сторін. Протягом строку позовної давності позивачем не було вчинено жодних дій, які б свідчили про зупинення чи переривання перебігу позовної давності, також відповідачем не було вчинено жодних дій, які б свідчили про визнання ним боргу. Крім того, п.9.12 Умов встановлено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом даного строку жодна з сторін не повідомить іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідач вважає, що трактування даного пункту слід здійснювати так, що автоматична лонгація договору є одноразовою, так як не зазначаються відомості про повторну лонгацію, про лонгацію на будь-який термін після первинної лонгації тощо. Моментом підписання договору є 23.10.2006 року, тому датою закінчення дії договору є 23.10.2007 року. Оскільки в період з 23.10.2006 року по 23.10.2007 року жодна із сторін не повідомляла іншу сторону про припинення дії договору, то його термін продовжився до 23.10.2008 року. Тобто, строк позовної давності закінчився 23.10.2011 року. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав закінчення позовної давності. Доповнив, що він дійсно не звертався до позивача за отриманням нової кредитної картки після закінчення терміну дії попередньої картки. Вважає, що оскільки факт такого отримання не відбувся то не відбулося і продовження строку дії картки. На момент закінчення терміну дії картки він вважав, що не має жодної заборгованості по кредитному договору, однак довідки на підтвердження даних обставин він у позивача не отримував, бо не вважав за потрібне. Визнав, що дійсно в 2010 році він змінив номер мобільного телефону та в 2011 році змінив адресу реєстрації місця проживання, не повідомивши про це банк, однак в березні 2013 року отримав лист з банку, направлений на його попередню адресу. Оскільки в травні 2008 року він передав кредитну картку для користування іншій особі і нею не користувався, він не може ні погодитися з наявністю заборгованості по кредитному договору, ні заперечити її, тому просить відмовити в позові виключно з підстав закінчення позовної давності. Судом встановлено, що 23.10.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] на підставі ст.634 ч.1 ЦК України укладено кредитний договір, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 250,00 грн. встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати 7% від суми заборгованості. Термін дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 Ц|К України зобов'язання повинні виконувались належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач неналежно виконував свої зобов'язання по укладеному з позивачем кредитному договору від 23.10.2006 року, внаслідок чого допустив заборгованість в загальній сумі 21897,28 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 4737,68 грн.; заборгованості по процентах за користування кредитом у сумі 15640,68 грн.; штрафів відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксованої частини) в сумі 500,00 грн.; штрафу (процентної складової) у сумі 1018,92 грн., яку банк і просив стягнути на свою користь. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. ч. 1,4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Пунктом 6.4 Умов передбачено, що у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобов'язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком (у випадку, якщо вона є), в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Таке свідчить про те, що сторони, укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто, момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Таким чином, на підставі умов кредитного договору, строк дії картки тa строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії карти. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, 23.10.2006 року, ніхто iз сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. У свою чергу, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку. Тобто, строк дії картки, у тому числі і строк дії кредитного договору, пролонгувався з кожним роком і діяв станом на день подання позову. У зв'язку з цим, суд вважає що позовна давність не підлягає застосуванню до правовідносин, що склалися між сторонами по кредитному договору, тому заперечення відповідача проти позову є безпідставними. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення зі стягненням з відповідача на користь банку понесених витрат по сплаті судового збору. На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 536, 634 ч.1, 1048, 1054 ЦК України та

Outcome: approved