Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення з них заборгованості за кредитним договором у сумі 77895,54 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 25.03.2016 року становить 2044757,92 грн.. Як на підставу для задоволення вищевказаних позовних вимог, банківська установа посилається на те, що в процесі цивільно правової реалізації укладених між позивачем та відповідачами договорів кредиту та поруки, зобовязання відповідачів перед банківською установою зі сплати кредиту та інших нарахувань залишилися невиконаними. Представник позивача у судове засідання не зявився, оскільки заявив клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 3, 35), при цьому не заперечив проти ухвалення заочного рішення по справі. Належним чином, через засоби масової інформації повідомлені про час і місце розгляду справи, відповідачі (1), (2) в судове засідання повторно не зявилися, заперечень проти позову не надали, тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. 11 липня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (надалі - Банк) та [PERSON] (надалі Позичальник) був укладений кредитний договір №MKA0GK00000145 MK0DGA (надалі Кредитний договір, а.с. 14-15), на підставі якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит в сумі 18000 доларів США строком до 12.07.2021 року, в обмін на зобовязання Позичальника повернути кредит та сплатити проценти за його користування у строки та в розмірі, встановлених Договором. Фактичне отримання Позичальником кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки від 11.06.2006 року (а.с. 16). З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 11.07.2006 року між Банком та відповідачем (2) [PERSON] (надалі Поручитель) був укладений договір поруки № MKA0GK00000145, у відповідності до умов якого, остання взяла на себе зобов'язання солідарно з [PERSON] відповідати перед Банком за виконання ним кредитного договору (а.с. 17). На підставі повідомлення від 02.11.2015, позивачем належним чином було повідомлено відповідачів (1), (2) про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором від 11.07.2006 №MKA0GK00000145 MK0DGA, про що свідчить наявний в матеріалах справи реєстр згрупованих поштових повідомлень рекомендованих листів (а.с. 10, 11-13). Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить також із того, що договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України). У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга ст. 1050 Цивільного кодексу України). Нормативним правилом, яке міститься в частині першій ст. 543 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до частин першої та другої статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Згідно зі ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент ухвалення судового рішення по справі, зобовязання за Кредитним договором відповідачами належним чином не виконані. Заборгованість Позичальника станом на 25 березня 2016 (розрахунок, а.с. 4-8) за предметом позову у сумі 77895,54 доларів США (в т.ч. 17384,15 доларів США заборгованість за кредитом, 19669,55 доларів США - відсотки, 3213 доларів США комісія, 37628,84 доларів США - пеня), підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 57-60 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачами не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Судові витрати по справі у сумі 30671,37 грн. (а.с. 1) підлягають віднесенню на відповідачів (1), (2) відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України. Також судові витрати по справі у сумі 40,00 грн. (а.с. 34) підлягають віднесенню на відповідача (1) за оголошення\~в газеті «Новини\~ Закарпаття» від 14.06.2016 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved