Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.10.2020 року задоволено позовну заяву [PERSON] до ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування. 26.10.2020 року представник [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд здійснити розподіл судових витрат на професійну правову допомогу, понесених позивачем у розмірі 15 000 грн. Представник заявника у судовому засіданні підтримав заяву, просив її задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» на користь [PERSON] судових витрат на правову допомогу у розмірі 15 000 грн. заперечував, просив зменшити зазначену суму. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов до такого. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (ч. 3 ст. 246 ЦПК України). Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат. Так судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Зі змісту статті 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги, суду надано: Договір про надання правової допомоги від 30.01.2020 року; додаткову угоду № 1 від 05.02.2020 року до Договору про надання правової допомоги від 30.01.2020 року; Акт виконаних робіт/наданих послуг від 23.10.2020 року до Договору про надання правової допомоги від 30.01.2020 року; квитанцію до прибутково касового ордера № 1 від 30.01.2020 року на суму 1000 грн.; квитанцію до прибутково касового ордера № 1 від 24.02.2020 року на суму 2000 грн.; квитанцію до прибутково касового ордера № 2 від 24.02.2020 року на суму 5000 грн.; квитанцію до прибутково касового ордера № 1 від 19.03.2020 року на суму 2000 грн.; квитанцію до прибутково касового ордера № 1 від 28.04.2020 року на суму 1000 грн.; квитанцію до прибутково касового ордера № 1 від 27.05.2020 року на суму 1000 грн.; квитанцію до прибутково касового ордера № 1 від 24.07.2020 року на суму 1000 грн.; квитанцію до прибутково касового ордера № 1 від 01.10.2020 року на суму 1000 грн.; квитанцію до прибутково касового ордера № 1 від 23.10.2020 року на суму 1000 грн., всього на загальну суму 15000 грн. Вказані витрати складаються із: 1 000 грн. первинна консультація; 2\~000 грн. - складання позовної заяви, 2\~000 грн. складання відповіді на відзив; 5\~000 грн. гонорар за ведення цивільної справи; 5\~000 грн. здійснення представництва у судових засіданнях. Частина 3 ст. 141 ЦПК України встановлює, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування відповідачу витрат на правову допомогу, оскільки вони є фактично понесеними. Доводи представника відповідача, щодо відсутності доказів написання позовної заяви саме [PERSON] суд не приймає до уваги, так як договір про надання правової допомоги був укладений 30.01.2020 року, тобто саме з цього часу [PERSON] і надавав правову допомогу [PERSON] . Позовна заява складена 24.02.2020 року. У додатковій угоді до Договору про надання правової допомоги від 05.02.2020 року сторони досягли згоди, що саме [PERSON] буде складати позовну заяву і [PERSON] сплатив за ці послуги. На думку суду відсутність підпису [PERSON] на позовній заяві не свідчить про те, що останній її не складав, тому що це право позивача підписувати особисто позов чи довірити це своєму представнику. Аналогічної думки суд дотримується і щодо підписання позивачем відповіді на відзив. Водночас, суд вважає, що заява представника [PERSON] [PERSON] про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Частиною 5 ст. 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Представник відповідача подав до суду клопотання про зменшення розміру судових витрат, оскільки на його думку представником позивача виконано мінімальну кількість процесуальних дій у даній цивільній справі, а суми зазначені у заяві є завищеними та не відповідають середнім цінам на послуги юридичного характеру у місті Запоріжжі. Враховуючи вищевикладене та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в сумі 12 000 грн. На думку суду сума гонорару адвоката (5000 грн.) не відповідає співмірності, так як під час розгляду справи [PERSON] склав лише три клопотання одну заяву про ухвалення додаткового рішення, які не є складними, враховуючи досвід адвокатської діяльності [PERSON] (з 05.01.2018 року).

Outcome: partial