Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. \~ \~ \~ \~До суду звернулася [PERSON] , представником якої є [PERSON] з позовом про усунення перешкод у розпорядженні нерухомим майном шляхом зняття та припинення обтяження заборони на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] .. Після її смерті відкрилася спадщина на однокімнатну квартиру [ADDRESS] ( [ADDRESS] адреса [ADDRESS] ). Вона є спадкоємцем на майно після смерті матері, тому з метою оформлення спадкових прав на вказану квартиру звернулася до Роменської міської державної нотаріальної контори, де їй було повідомлено що видати правовстановлюючі документи на спадкове майно неможливо, оскільки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна заборона за заявою АТ «Державний ощадний банк України». 22.08.2018 року на її звернення їй було отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, згідно якої в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на квартиру, яка належала її матері [PERSON] за адресою: 4-й [ADDRESS] зареєстрована заборона (архівний запис) 05.05.2008 року за реєстраційним номером 7128700 реєстратором: Роменською міською державною нотаріальною конторою за повідомленням № б/н від 05.02.1993 року Роменського відділення Ощадбанку за відомостями Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Особою, права якої обтяжуються, є [PERSON] , [PERSON] .. При цьому [PERSON] та/або [PERSON] в даній квартирі ніколи не проживали та зареєстровані не були і дана квартира вказаним особам ніколи не належала. Також ні вона ні її мама - [PERSON] ніколи не мали ніяких зобов`язань перед АТ «Державний ощадний банк України». Вважає, що Роменською ДНК при внесенні відомостей в Єдиний реєстр заборон відчужень об`єктів нерухомого майна було допущено помилку, через що вона на даний час не може оформити свої спадкові права та в повній мірі розпоряджатися власним майном. Оскільки в досудовому порядку зняти арешт майна неможливо, змушена звернутися до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~Від представника АТ «Державний ощадний банк України» надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що АТ «Державний ощадний банк України» не може бути відповідачем у даній справі та не є належним відповідачем. Проведення реєстраційних дій із нерухомим майном на території України законодавцем віднесена до функцій державних реєстраторів. Банки такими повноваженнями не наділені, тобто не є суб`єктом організаційної системи державної реєстрації прав. Відповідач - це особа, яка за позовною заявою позивача притягується до відповідальності за порушення чи оспорювання її прав та охоронюваних законом інтересів, на адресу якої спрямована вимоги позивача, та яка знайшла своє аргументування і вираження у відповідній позовній заяві. Подана позовна заява жодних аргументувань вимог саме до АТ «Ощадбанк» не містить, як і будь-яких вимог. Щодо зняття та припинення обтяження заборони на нерухоме майно, то станом на 17.01.2020 року боргові зобов`язання забезпечені заставою по [PERSON] та [PERSON] відсутні. У філії Банку відсутня інформація щодо підстав накладення арешту на нерухоме майно - однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] ). Жодних повідомлень, заяв, листі чи клопотань щодо арешту, заборон відчуження зазначеного майна АТ «Ощадбанк» не надсилав. Крім того, власником майна зазначається [PERSON] , що може свідчити про помилку, допущену при внесенні запису до реєстру та відсутність вини з боку АТ «Ощадбанк». Тому в задоволенні позову просить відмовити (а.с.77-80). Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 09 грудня 2019 року судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначення підготовчого засідання. 23 січня 2020 року судом закінчено підготовче провадження по справі, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити (а.с. 98). Згідно Акту кур`єра Роменського міськрайонного суду від 16.12.2019 року, при виході за адресою: [ADDRESS] , для вручення судових документів по справі № 585/4439/19 встановлено, що за даною адресою Роменської міської ДНК не існує (а.с.46). Представник відповідача АТ «Державний ощадний банк України» у судове засідання не з`явився, у поданому до суду відзиві на позов, просив справу розглядати без представника АТ «Ощадбанк» (а.с. 77-80). Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались. \~ \~ \~ \~Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. \~ \~ \~ \~Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23 серпня 2018 року вбачається, що дошлюбне прізвище позивача - « [PERSON] », яке вона змінила на « [PERSON] » після реєстрації шлюбу 05 лютого 1977 року з [PERSON] (а.с.8). У свідоцтві про народження позивача, виданого 22 травня 1954 року, її батьками вказані: [PERSON] , [PERSON] (а.с.7). \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] в м. Ромни Сумської області (а.с.6). Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , зареєстровано спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 40312013, що стверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 5939943 від 27.07.2006 року (а.с.14). \~ \~ \~ \~З довідки ДКП «Роменське МБТІ» № 928 від 18.10.2018 року вбачається, що згідно з архівною інвентарною справою станом на 01 січня 2013 року однокімнатна квартира [ADDRESS] - рішення третьої сесії Роменської міської ради сьомого скликання від 27.11.2015 року про перейме6нування вулиці) в м. Ромни загальною площею 45,8 кв.м, жилою площею 19,1 кв. м, зареєстрована в реєстровій книзі № 58, реєстр № 8236 за [PERSON] на підставі договору, посвідченого Роменською ДНК 10.12.1991 р., реєстр. № 4425 (а.с.9). \~ \~ \~ \~Згідно довідки ВАТ «Державний ощадний банк України» № 1413 від 20.11.2017 року, виданої [PERSON] , у її померлої матері [PERSON] є рахунок № [NUMBER] залишок - 2,58 грн., вклад заповідався на ім`я [PERSON] , є компенсаційний рахунок № [NUMBER] - залишок вкладу 2682 грн. 69 коп., заповідальне розпорядження по основному рахунку № 07700350. Вклади знаходяться в ТВБВ № 147/041 м. Ромни (а.с.10). \~ \~ \~ \~З Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 15728449 від 28.08.2007 року вбачається, що [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу, р.№ 4425 від 10.12.1991 року, [PERSON] (а.с.11). \~ \~ \~ \~З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 135297457 від 22.08.2018 року вбачається, що на квартиру, належній [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу р.№ 4425 від. 10.12.1991 р., за адресою: 4-й [ADDRESS] зареєстрована заборона (архівний запис) 05.05.2008 року за реєстраційним номером обтяження 7128700 реєстратором: Роменською міською державною нотаріальною конторою за повідомленням № б/н від 05.02.1993 року, Роменський ощадбанк. Власник - [PERSON] , [PERSON] (а.с.12-13). \~ \~ \~ \~Норми права, застосовані судом: Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно ч. 2\~ст. 48 ЦПК України\~позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. За змістом\~ст. 51 ЦПК України\~належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Відповідачем є та зі сторін у процесі, яка вказується позивачем як порушник його права. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Тому, неналежним відповідачем є особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом. Як вбачається зі змісту ст.ст.\~51,\~175 ЦПК України\~на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов`язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень\~ст. 51 ЦПК України\~та з урахуванням ч. 5\~ст. 12 ЦПК України\~роз`яснити позивачеві право на заміну неналежного відповідача. Таким чином, суд, як державний орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов`язаний визначити суб`єктний склад учасників процесу залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п. 1 ч. 1\~ст. 189 ЦПК України\~та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 51 ЦПК України\~суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. У пункті 8\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33ЦПК України (2004 р.), норми якої кореспондуються зі статтею 51ЦПК України (в редакції\~Закону № 2147-VIІІ, чинній з 15.12.2017 р.). Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. В Постанові Великої палати Верховного суду України від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16 зазначено, що суд не в праві відмовити позивачу у відкритті провадження, якщо в поданій заяві вказаний неналежний відповідач. У випадку встановлення неналежного відповідача, його заміна здійснюється згідно із положеннями цивільно-процесуального законодавства. Розглядаючи такі провадження суд у своєму рішенні відмовляє в задоволенні позовних вимог до неналежного відповідача та по суті вирішує можливість їх пред`явлення до належного. Заявник має право визначити відповідача, предмет та підстави спору, проте обов`язок перевірити належність відповідача та обґрунтованість вимог покладається саме на судові органи і здійснюється в ході розгляду справи по суті, а не під час прийняття заяви та відкриття провадження. Також судом застосовані норми процесуального права, які регулюють порядок ухвалення рішення: ст. ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України. Мотиви суду. \~ \~ \~ \~Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. З аналізу вищезазначених норм права, законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. Як вбачається із змісту та предмету позовної заяви позивачем пред`явлено позов про усунення перешкод у розпорядженні нерухомим майном шляхом зняття та припинення обтяження заборони на нерухоме майно до Роменської міської ДНК та АТ «Державний ощадний банк України». При цьому позивачем не зазначено, яким чином саме АТ «Державний ощадний банк України» були порушені її права та законні інтереси. Натомість з відзиву АТ «Ощадбанк» вбачається що боргові зобов`язання по [PERSON] та [PERSON] відсутні. У Банку відсутня інформація щодо підстав накладення арешту на нерухоме майно. Жодних повідомлень, заяв, листів чи клопотань щодо арешту, заборон відчуження зазначеного майна АТ «Ощадбанк» не надсилав. Позивач, звертаючись до суду з позовом повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому, слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не в змозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача). В позовній заяві також відповідачем по справі зазначено Роменську міську державну нотаріальну контору. Згідно Акту кур`єра Роменського міськрайонного суду від 16.12.2019 року, при виході за адресою: [ADDRESS] , для вручення судових документів по справі № 585/4439/19 встановлено, що за даною адресою Роменської міської ДНК не існує (а.с.46). Крім того, як вбачається з Витягу з офіційного сайту Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Роменська міська державна нотаріальна контора не функціонує. Документи нотаріального діловодства та Архів Роменської міської ДНК в Роменської районної ДНК були передані до Сумського обласного державного нотаріального архіву. З нотаріальних питань необхідно звертатися до приватних нотаріусів у своєму нотаріальному окрузі (а.с.97-100). Таким чином суд позбавлений можливості належним чином повідомити сторону у справі (відповідача) про дату та час розгляду справи. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. До закінчення підготовчого провадження позивач не подала до суду клопотання про заміну неналежних відповідачів. Таким чином, враховуючи визначений позивачем склад учасників справи, та той факт, що суд позбавлений можливості вирішити спір по суті, оскільки нормами процесуального права не передбачено право суду самостійно здійснення заміни відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволені заявлених позовних вимог. Така правова позиція викладена також в п. 8\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~12\~червня 2009\~року №2\~«Про застосування\~норм цивільного\~процесуального законодавства\~при розгляді\~справ у\~суді першої\~інстанції» та в Постанові Великої палати Верховного суду України від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на позивача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд

Outcome: dismissed