Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.01.2019 року між сторонами укладено кредитний договір № 95122355000, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 60 359 грн., з яких 60 000 грн. - на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 2 600 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування, 99 грн. - на оплату разової комісії за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні (встановленні) кредиту. Підписуючи вказаний договір, відповідач підтвердив свою згоду із умовами, викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників, які розміщені (оприлюднені) на сайті банку, та зобов`язався повернути наданий кредит, інші платежі відповідно до вказаних Правил, шляхом сплати до 25-го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 4 626 грн. відповідно до графіка. Однак, він порушив свої кредитні зобов`язання та допустив виникнення і зростання заборгованості за кредитним договором, загальний розмір якої станом на 16.06.2020 року позивачем визначено як 65 538,31 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 2 102 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві вказав, що не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 вказаного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 25.01.2019 року між сторонами укладено кредитний договір № 95122355000, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 60 359 грн. з яких 60 000 грн. - на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 2 600 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування, 99 грн. - на оплату разової комісії за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні (встановленні) кредиту. Підписуючи вказаний договір, відповідач підтвердив свою згоду із умовами, викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників, які розміщені (оприлюднені) на сайті банку (а.с. 23). Однак, відповідач станом на 16.06.2020 року порушив умови кредитного договору і має заборгованість за: кредитом - 46 135,47 грн.; процентами за користування кредитом (згідно зі ст. 1048 ЦК України) - 15 417,57 грн.; процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін (згідно зі ст. 625 ЦК України) - 2 673,28 грн.; комісією - 1 000 грн.; пенею за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту - 138,45 грн.; пенею за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах - 167,97 грн.; пенею за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії - 5,56 грн. (а.с. 5-9). Таким чином, загальний розмір заборгованості становить 65 538,31 грн. У зв`язку з наведеним, зважаючи на порушення відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань, слід позовні вимоги задовольнити, стягнувши із відповідача на користь позивача вказану заборгованість. Судом також встановлено, що позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2 102 грн., що стверджується платіжним дорученням від 16.06.2020 року (а.с. 3). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача в зв`язку із задоволенням позовних вимог. На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 1050, 1054 ЦК України та,

Outcome: approved