Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] . Так, як в нашій сім`ї виникли складнощі, непорозуміння, в 10.11.2009 року шлюб між ними було розірвано. Оскільки відповідач добровільно не виконував свій батьківський обов`язок - не надавав позивачці матеріальну допомогу на утримання сина, тому вона змушена була звернутися до суду із заявою про стягнення аліментівіз [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 300 грн. щомісячно. Згодом, [PERSON] змушена була звернутися до суду із позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів із 300 грн. до 500 грн. щомісячно. 31.01.2014 року постановою відділу державної виконавчої служби Немирівського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 41802416. [PERSON] часто не виконував рішення суду, призначений йому судом розмір аліментів періодично не сплачував, про що свідчить розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. Син проживає разом з позивачкою та фактично перебуває на її утриманні так як коштів які надає відповідач , 500 - 700 грн. щомісячно не вистачаю навіть на саме необхідне. Ціни, як на продукти харчування так і одяг, ліки інші необхідні речі порівняно з 2013 роком значно зросли. Збільшились потреби сина, який навчається та потребує раціонального харчування , одягу, взуття, канцелярського приладдя. Також він читає нові книги, журнали та бажає відвідувати різні гуртки. Відповідач ці витрати оплачувати не бажає, хоча дитина потребує і духовного розвитку. Всі речі, необхідні для дитини, купує [PERSON] за власні кошти. Окрім того, син [PERSON] є дитиною-інвалідом, про що свідчить посвідчення серії [NUMBER] від 17.01.2011 року. Довідкою Немирівської ЦРЛ № 152 від 28.01.2020 року зазначається, що [PERSON] знходиться на диспансерному обліку в Немирівському міському центрі первинної медико-санітарної допомоги з приводу вродженої вади серця. Із приводу лікування сина, проводилось чимало лікувально-діагностичних обстежень, що мають високу собівартість. У зв`язку із хворобами син потребує посиленого режиму харчування, вживання у власний раціон чималої кількості вітамінів, а також ряд оздоровчих заходів реабілітації, що також потребує чималих витрат, які відповідач відмовляється добровільно оплачувати . Позивачці відомо, що відповідач наразі офіційно не працевлаштований, однак має постійні та високі доходи, так як займається ремонтом, реставрацією та продажем автомобілів, які мають високу собівартість. Окрім того, позивачці відомо, що відповідач перебував близько шести місяців за кордоном на заробітках, що ще раз підтверджує ту обставину що відповідач заробляє кошти за межами України , адже для такого тривалого перебування за межами України необхідна робоча віза. У зв`язку із такими обставинами [PERSON] змушена звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Так як з відповідача стягувались аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, а на даний час мінімальний прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 2218 грн., тому раніше визначений розмір аліментів не може гарантувати дитині нормальне утримання та всебічний розвиток. Вважає що розмір коштів який відповідач має можливість сплачувати щомісячно на утримання сина, враховуючи необхідність дитини в реабілітаційних процедурах, які також є платними становить 3000 грн. Відповідач будь яких інших утриманців не має. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтрималала, просить змінити розмір аліментів з 500 гривень до 3000 гривень, задовільнити її вимоги у зазначеному обсязі. Відповідач [PERSON] тричі в судові засідання не зявився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи не надіслав. Суд, заслухавши позиівачку, дослідивши надані докази, приходить до наступного висновку. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тількист. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в розмірі 500 гривень через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. У зв`язку з чим, вищевказаний розмір аліментів на утримання дітей не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір навіть менший ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 500 гривень щомісяця на 3000 гривень щомісячно з відповідача на дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає повному задоволенню в зв`язку з вищезазначеними вимогами чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовій збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, як сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов подано 30.01.2020 року, то з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави за ставками, що діють на 2020 рік, а саме в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved