Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON]\~ про стягнення заборгованості\~ про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 16.08.2007 [PERSON] уклав з Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 602/25-137. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобовязався надати позичальнику кредит у сумі 43\~000,0 Євро, а позичальник зобовязався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, з урахуванням відсотків за користування кредитом, в строк до 16.08.2022 року включно. Банк виконав свої зобовязання, надавши кредит відповідачу. З метою забезпечення зобовязання за вказаним договором був укладений Іпотечний договір від 16.08.2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON]. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав договірних зобов'язань та станом на 14.11.2017 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 41688,46 Євро, що еквівалентно 1287104,43 грн. Просив позов задовольнити, стягнути суму заборгованості у повному обсязі та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав письмове клопотання про розгляд справи проводити у його відсутності, у якій позов підтримав, просить такий задовольнити. Відповідач повторно не зявився у судове засідання, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву у встановлений строк не подав, будь-яких клопотань, заяв чи заперечень по суті спору від нього не надходило. Згідно ч. 9 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого не відоме, пред'являються за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання або перебування відповідача. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~- у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Тому згідно з ст. 223 ЦПК України суд вважає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.08.2007 [PERSON] уклав з Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 602/25-137. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобовязався надати позичальнику кредит у сумі 43\~000,0 Євро, а позичальник зобовязався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, з урахуванням відсотків за користування кредитом, в строк до 16.08.2022 року включно. (а.с.5-11) Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Станом на 14.11.2007 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» згідно кредитного договору № 602/25-137 від 16.08.2007 року, складає 41688,46 Євро, що еквівалентно 1\~287\~104,43 грн., яка складається з наступного: -Заборгованість за основним боргом 735\~265,73 грн.; -Заборгованість за відсотками 551\~838,70 грн.; Згідно із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України під час розгляду справи № 6-1672цс16, відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Як вбачається із Офіційного курсу Національного банку офіційний курс гривні до Євро станом на 14.11.2017 становив 30,8743 грн. (за 1 Євро.) Згідно з ч. 1. ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності із ст. 1050 ч. 2 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти на умовах, встановлених договором. Згідно з ч. 1\~ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Відповідно до\~ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. \~Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У відповідності до вимог\~ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дані обставини справи стверджуються матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved