Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» (далі по тексту - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON].) про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором по донарахованих процентах, пені та штрафних санкцій у розмірі 114 461,25 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладеного між ТОВ «Партнер Банк» та відповідачем договору кредитного договору, останній зобов'язався здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші, передбачені договором, платежі. Однак, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 березня 2013 року стягнуто з нього заборгованість за цим договором. Відповідач дане рішення не виконав, в зв'язку з чим позивач звертається до суду з вимогами про стягнення заборгованості по донарахованими процентами, передбаченими кредитним договором, пені та інфляційних втрат, а також 3 відсотків річних. Позивач у судове засідання не з'явився, однак його представник подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у заяві позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до стст. 169 ч. 4, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 24 березня 2008 року між ТОВ «Партнер Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір № 377/980-ФО, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу грошові кошти (далі по тексту - кредит) в сумі 88 389 грн. на строк користування до 21 березня 2014 року, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит, сплатити відсотки у розмірі 17,50% річних та платежі за кредитом у встановлений у договорі строк в повному обсязі. Погашення кредиту та оплата відсотків за його користування здійснюється відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. ТОВ «Партнер Банк» виконало свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі. Позичальник - відповідач скористався кредитними ресурсами та свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 березня 2013 року, що набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 71 898,56 гривень та судові витрати. Відповідно до ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом також встановлено, що на час звернення до суду з даним позовом свої зобов'язання за кредитним договором відповідач не виконує, як не виконує і рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 березня 2013 року, в зв'язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість, яка виникла по донарахованих процентах та штрафних санкціях внаслідок невиконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А відповідно до ст. 611 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно роз'яснень, що містить ч. 2 п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (далі по тексту - Постанова Пленуму) наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем та перевіреного судом, станом на 15 лютого 2016 року заборгованість відповідача перед позивачем по процентам та штрафним санкціям по кредитному договору становить 114 461,25 грн., яка складається з заборгованості по донарахованим процентам за користування кредитними коштами у розмірі 39 316,85 грн., пені за прострочення сплати кредитних коштів у розмірі 43 974,50 грн. (27 377,59 +16 596,91), інфляційних втрат у розмірі 24 867 грн. (8 762,79 + 16 104,21) та 3% річних у розмірі 6 302,90 грн. (1 750,81 + 4 552,09). Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за вищезазначеним договором, суд вважає, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв'язку з викладеним суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору у розмірі 114 461,25 грн., яка складається з заборгованості по донарахованим процентам за користування кредитними коштами у розмірі 39 316,85 грн., пені за прострочення сплати кредитних коштів у розмірі 43 974,50 грн. (27 377,59 +16 596,91), інфляційних втрат у розмірі 24 867 грн. (8 762,79 + 16 104,21) та 3% річних у розмірі 6 302,90 грн. (1 750,81 + 4 552,09). У відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 716,92 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved