Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Чернігівоблбуд», яке є правонаступником орендного підприємства та закритого акціонерного товариства «Чернігівоблбуд», звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просить зобов'язати відповідача не чинити йому перешкод у користуванні квартирою №?[NUMBER] в житловому будинку [ADDRESS] в м.Ніжині Чернігівської області щодо надання доступу до квартири працівників комунального підприємства «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради з метою обстеження та проведення технічної інвентаризації приміщення. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вищевказаний житловий будинок був зведений в 90-х роках минулого століття за кошти попередників ПАТ «Чернігівоблбуд» і даний факт встановлений в судовому порядку, а тому відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно рішення апеляційного суду Чернігівської області від 17 березня 2008 року по справі № 22ц-430/08, яке залишене без змін ухвалою Верховного Суду України від 05 березня 2009 року, досліджені докази підтверджують, що будівництво буд.[ADDRESS] велось за рахунок прибутку, отриліаного орендним колективом, а не за рахунок державних коштів. Замовником та генпідрядником будівництва виступав структурний підрозділ тресту. Відповідно до ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 27 квітня 2009 року по справі №22ц-741/2009 будинок по [ADDRESS] будувався за рахунок колективної власності колективу орендарів і спірний будинок є колективною власністю ЗАТ «Чернігівоблбуд». Пізніше частина квартир у будинку була викуплена їх мешканцями, а частина квартир №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] залишились у власності та на балансі товариства. Оскільки документом, який підтверджує право товариства на спірне житло, є акт введення в експлуатацію житлового будинку за вказаною вище адресою, то в травні цього року ПАТ «Чернігівоблбуд» подало до КП «Ніжинське МБТІ» замовлення на проведення технічної інвентаризації ряду квартир в даному житловому будинку, в тому числі і квартири №[NUMBER], де мешкає відповідач. 20 травня між ПАТ «Чернігівоблбуд» та КП «Ніжинське МБТІ» було укладено договір на виконання вищевказаних робіт, після чого товариство оплатило кошти за їх виконання. На вході до житлового будинку по [ADDRESS] повноважними представниками замовника - КП «Ніжинське МБТІ» були розміщенні оголошення про те, що 16 червня 2014 року буде проводитись інвентаризація квартир, і цим же оголошенням було попереджено мешканців спірного житла про необхідність забезпечити представникам БТІ та ПАТ «Чернігівоблбуд» вільний доступ до квартир для проведення інвентаризації. Оголошення були розміщені за три дні до дати, на яку було заплановано проведення інвентаризації. Незважаючи на це, працівники КП «Ніжинське МБТІ» та ПАТ «Чернігівоблбуд» не змогли 16 червня 2014 року отримати доступ до жодної із квартир, у тому числі і до квартири №[NUMBER], не змогли вони цього зробити і при повторному виході 24 червня 2014 року для проведення інвентаризації, так як: на дзвінки в двері ніхто не відреагував. Таким чином, дії мешканців квартир по [ADDRESS], в тому числі і квартири №[NUMBER], наймачем якої є відповідач по недопущенню вказаних вище осіб до проведення інвентаризації житла є перешкоджанням позивачу у здійсненні права власності, оскільки без технічного паспорту на квартиру, товариство не зможе зареєструвати право власності на неї. Позивач як власник нерухомого майна має право користуватися ним в повному обсязі, а також вчиняти інші дії, зокрема запросити працівників КП «Ніжинське МБТІ» на спірний об'єкт нерухомого майна з метою обстеження квартири для проведення реєстрації права власності. Відповідач [PERSON] надав до суду письмове заперечення, у якому в задоволенні позову просить відмовити, посилаючись на те, що його право на користування спірною квартирою підтверджується рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 17.03.2008 року по справі № 22ц-430/08 та ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 27.04.2009 року по справі № 22ц-741/2009 і актом від 19.06.1996 року прийняття в експлуатацію закінченого будівництва вказаного житлового будинку. Проте, по-перше, в наданих позивачем судових рішеннях та акті йдеться про зовсім інший, ніж квартира об'єкт нерухомості, а саме: про весь житловий будинок по [ADDRESS] Чернігівської області. При цьому, у вказаних документах немає жодного слова про право власності позивача на такі об'єкти нерухомості як окремі квартири (в тому числі і квартиру № [NUMBER]) у вказаному житловому будинку. По-друге, всім доводам та документам, наведеним у позовній заяві по справі № 740/3107/14, вже було надано оцінку господарськими судами трьох інстанцій у справі № 5028/12/40/2012 (5028/2/120/2011). Так, в рішенні Господарського суду Чернігівської області від 31.07.2012 року, постанові Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2012 року та постанові Вищого господарського суду України від 02.07.2013 року у справі № 5028/12/40/2012 (5028/2/120/2011) зазначено, що апеляційним судом Чернігівської області в рішенні від 17.03.2008 року по справі № 22ц-430/08 та ухвалі від 27.04.2009 року по справі № 22ц-741/2009 було здійснено правову оцінку фактів, а не встановлено факт права власності позивача саме на квартири (в тому числі і квартиру № [NUMBER]) у вказаному житловому будинку. Крім того, Господарськими судами у справі № 5028/12/40/2012 (5028/2/120/2011) встановлено, що згідно з актом від 19.06.1996 року державною приймальною комісією в експлуатацію прийнято не окремі квартири, а 45-квартирний житловий будинок в [ADDRESS] в цілому. Відтак, всі три судові інстанції у господарській справі № 5028/12/40/2012 (5028/2/120/2011) дійшли до кінцевого висновку, що позивачем не надано правовстановлювальних документів, на підставі яких здійснюється оформлення права власності та проводиться державна реєстрація права власності на квартири (в тому числі і квартиру № [NUMBER]) в спірному житловому будинку., тому судами у вказаній справі відмовлено позивачу у визнанні його права власності на вказані квартири (в тому числі і квартиру № [NUMBER]). Оскільки обставина щодо відсутності у позивача права власності на окремі квартири (в тому числі і квартиру № [NUMBER]) в житловому будинку по [ADDRESS] встановлена, зокрема, постановою Вищого господарського суду України від 02.07.2013 року у справі № 5028/12/40/2012 (5028/2/120/2011), що набрала законної сили, така обставина є преюдиційною (а відтак, не підлягає доказуванню) у справі № 740/3107/14, що розглядається наразі Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області. Таким чином, твердження позивача про належність йому на праві власності квартири №? [NUMBER] в житловому будинку по [ADDRESS] спростовується висновками господарських судів. Представник позивача - публічного акціонерного товариства «Чернігівоблбуд» Мельникова В.В. в судовому засіданні підтримала позов за вищевикладених обставин. Представник відповідача - адвокат [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, подавши про це письмове заперечення, з посиланням на те, що відповідач є законним користувачем спірної квартири, позивач не є власником даної квартири, тому не має дозволу на самостійне проникнення до квартири законного користувача. Крім того, не надано доказів перешкоджання [PERSON] у доступі до приміщенні його квартири. Позивач незаконно включив в свій Статутний фонд вказану квартиру і 27.06.2010 року видано свідоцтво на право власності на частини вказаного будинку, яке позивачем не оспорено. Представник третьої особи без самостійних вимог - комунального підприємства «Ніжинське міжміського бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради в судове засідання не з'явився, надіславши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник третьої особи без самостійних вимог - виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області - Лях О.М. в судовому засіданні висловила думку про необхідність відмови в задоволенні позову, оскільки у позивача відсутні правовстановлюючі документи на спірну квартиру, яка була надана відповідачу та членам його сім'ї згідно ордеру виконкому на підставі листа позивача і доданого до нього списку працівників на отримання житла. Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.212 ЦПК України за своїм нутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що позов незаконний, необґрунтований і не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсгд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п.42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.13 р. №868, для проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна в разі, коли в документах, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на такий об'єкт, відсутні відомості про його технічні характеристики, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Згідно вимог Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.01 р. №27 (зі змінами та доповненнями) БТІ виконують інвентаризаційні роботи за заявою власника із забезпеченням ним доступу до всіх приміщень та за його рахунок. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо надання доступу до приміщення квартири №?[NUMBER] в житловому будинку по [ADDRESS]. Позивач посилається на те, що наймач вказаної квартири чинить перешкоди МБТІ для доступу до займаної ним та членами його сім'ї квартири, хоча доказів цьому не надав, так як і не надав доказів правомірності втручання позивача до квартири [PERSON] Актом виконавця від 24 червня 2014 року зафіксовано, що 24 червня 2014 року о 09 год. було здійснено повторний вихід для обстеження та проведення технічної інвентаризації квартир за адресою [ADDRESS] за №№[NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] і під час проведення обстеження доступ до перелічених квартир був обмежений, на дзвінки ніхто не реагував, зайти в квартири не має можливості (а.с.11), але це достовірно не свідчить про те, що [PERSON] був належними чином повідомлений про час і дату проведення таких дій з боку позивача і що саме в цей час він перебував вдома і навмисно перешкоджав доступу до його квартири. Оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердженням своїх позовних вимог, а саме не доведено того, що він є власником житловому будинку по [ADDRESS] А згідно свідоцтва про право власності від 21 травня 2014 року власником земельної ділянки, на якій розташований будинок [ADDRESS], як і допоміжних споруд згідно свідоцтва про право власності від 27 червня 2014 року вказаного об'єкта є об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Семашко,7», тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed