Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (надалі ПАТ КБ «Приватбанк») в особі представника за довіреністю [PERSON] подало до суду вказаний позов посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 22.09.2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 7959 грн. 72 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач виконав свої зобовязання за договором в повному обсязі, надав відповідачу кредит у встановленому розмірі. Відповідач в свою чергу не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У звязку із зазначеними порушеннями станом на 15.11.2017 року у неї виникла заборгованість у розмірі 33 231 (тридцять три тисячі двісті тридцять одна) гривня 60 коп., яка складається з наступного: -6649,93 грн. заборгованість за кредитом; -927,05 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -2659,90 грн. заборгованість за пенею та комісією; -22 994,72 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає. З врахуванням наведеного позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 33 231 (тридцять три тисячі двісті тридцять одна) гривня 60 коп. та судові витрати у розмірі 1600 грн. 00 коп. Позивач, представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у судове засідання не зявився, подав клопотання в якому просить розглядати справу без участі представника позивача, підтверджує про підтримання ПАТ КБ «Приватбанк» позовних вимог в повному обсязі. Також зазначає про те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача проти цього не заперечує, а відповідач була належно повідомлена про дату, час і місце слухання справи. Дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 22.09.2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 7959 грн. 72 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. (а.с. 5). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. (а.с. 4). При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, заборгованості по кредиту та інших витрат. Із матеріалів справи вбачається, що позивач належно виконав свої зобовязання за договором - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту ( в тому числі простроченого кредиту, Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала. Із розрахунку заборгованості по договору кредиту № б/н від 22.09.2016 року вбачається, що станом на 31.07.2017 року заборгованість відповідача [PERSON] по кредитному договору становить 33 231 (тридцять три тисячі двісті тридцять одна) гривня 60 коп., яка складається з наступного: -6649,93 грн. заборгованість за кредитом; -927,05 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -2659,90 грн. заборгованість за пенею та комісією; -22 994,72 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. ( а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином, \~відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобовязанні має право вимагати доказів того, що обовязок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непредявлення такої вимоги. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 2 вказаної статті зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] порушує умови договору, не виконуючи взяті на себе зобовязання. Даних про належне виконання відповідачем умов кредитного договору позивач суду не представив. За таких обставин суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором. У відповідності ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути документально підтверджені судові витрати по справі (а.с. 37).

Outcome: approved