Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача\~\~\~\~ Позивач звернувся в суд з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) із земель, що перебувають в колективній власності КСП «Україна» села Дубове, Ковельського району, Волинської області розміром 2,24 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в порядку спадкування після смерті мами [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що після смерті матері\~\~відкрилась спадщина за законом. Він, як син померлої, є спадкоємцем першої черги за законом та прийняв спадщину шляхом постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а в подальшому звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач вже отримав свідоцтва про право на спадщину за законом\~\~на частину нерухомого майна. Однак,\~\~нотаріусом було відмовлено у видачі\~\~свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю та рекомендовано звернутись до суду з вимогами про визнання права власності. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач та представник третьої особа на стороні відповідача в судове засідання не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечили. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 08.07.2020 року. 08.07.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30.07.2020 року. В судове засідання позивач не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України. Враховуючи визнання відповідачами позову суд відповідно до положень ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~у підготовчому засіданні ухвалює рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 15.08.1995 року, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 01.04.2007 року, а [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 13.05.2016 року. Згідно матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом. Позивач є сином померлої, зокрема факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON] , як між матір`ю та сином, підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] виданим 30.03.1961 року Дубівською сільською радою Ковельського району Волинської області. Факт родинних відносин, що померлий [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим 13.12.1968 року Дубівською сільською радою Ковельського району Волинської області. Факт, що померлі [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00017349105 наданим Ковельським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 22.11.2016 року. Відповідно до довідки № 4291 від 26.12.2017 року, що видана Дубівською сільською радою Ковельського району Волинської області [PERSON] на день смерті проживав з батьками [PERSON] та [PERSON] , також вказаною довідкою підтверджується, що з [PERSON] на момент її смерті проживав позивач [PERSON] . Позивач прийняв спадщину в порядку встановленому ч. 3\~ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку встановленого статтею 1270 ЦК України не заявив про відмову від спадщини. 17 травня 2018 року приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олєйніковою О. В. було посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №813 договір про поділ спадкового майна після смерті [INFO] [PERSON] між її спадкоємцями, позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Згідно з договором позивачу перейшло на праві приватної власності право на земельну частку (пай) із земель, які перебувать у колективній власності КСП «Україна» с. Дубове, Ковельського району, Волинської області, яке належало померлій. 17 травня 2018 року приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олєйніковою О. В. видано свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно з якими позивач набув право на майно належне померлій [PERSON] . Позивач, звертаючись до суду з приводу відновлення його невизнаних прав, посилається на ту обставину, що йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) із земель, які перебувають у колективній власності КСП «Україна», яке належало померлому [PERSON] . Вказане право входить до складу спадщини та фактично успадковане його матір`ю [PERSON] . Так, як вбачається з довідки СТзОВ «Україна» правонаступника КСП «Україна» № 10 від 06.02.2018 року [PERSON] дійсно включений в список осіб, що мають право на земельну частку (пай), що додається до державного акту на право колективної власності земель КСП «Україна». Відповідно до державного акту про право постійного користування землею та його додатків у вигляді списків осіб [PERSON] включений до переліку осіб - членів КСП «Україна», які мають право на земельну частку (пай). Розмір земельної частки (паю) становить 2,24 умовних кадастрових гектари, що підтверджується довідкою відділу у Ковельському районі міськрайонного управління у Ковельському районі та м. Ковель головного управління Держгеокадастру у Волинській області № 31-3-0.181-179/172-20 від 20.03.2020 року. 21 грудня 2017 року приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олєйніковою О. В. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане право на земельну частку (пай) з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому засіданні відповідно до вимог ч.3\~ст.200 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до\~статті 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведеної норми права позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Згідно ч.5\~ст.1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2\~Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно\~ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої\~статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї. У відповідності до п.17\~Розділу X Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відтак в позивача, як спадкоємця [PERSON] виникло право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» с. Дубове Ковельського району Волинської області, розміром 2,24 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). \~Згідно п.1 ч.2\~ст. 16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. \~За вказаних обставин позивач обрав такий спосіб захисту свого майнового права, який не суперечить нормам\~ст. 16 ЦК України.

Outcome: approved