Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернулася 02.06.2020 до Кіцманського районного суду Чернівецької області із позовом до Об`єднаної територіальної громади м. Кіцмань Чернівецької області в особі Кіцманської міської ради Чернівецької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . ЇЇ мати - [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, але померла [INFO] і спадщину на себе не переоформила. Крім того брат позивачки - [PERSON] , прийняв спадщину після своєї мами ( [PERSON] ), але помер [INFO] і також спадщину на себе не переоформив. Таким чином позивачка вказує, що після смерті її брата [PERSON] залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] та складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 36.00; житловою -13,90 кв.м.; сараїв літ. Б,В,Г; погребу літ Пг; колодязя №1; огорожі №2. Право власності на житловий будинок було зареєстровано за померлим [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої власності домоволодіння від 27 жовтня 1966 року, виданого Кіцманською міською радою. Так як у її брата [PERSON] немає нікого з рідних окрім позивачки, вона змушена була провести його похорон. Після смерті брата вона підтримує в належному стані житловий будинок, обробляє земельну ділянку. У встановлений законом термін оформлення спадщини звернулась з заявою до Кіцманської нотаріальної контори. Однак 21 травня 2020 року отримала Постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, так як нею не було подано правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а вона їх знайти не може, тому для захисту свої прав змушена звернутися до суду. За таких обставин просить встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , після смерті матері [PERSON] , яка в свою чергу прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] та визнати за позивачкою право власності на спадкове майно (а.с.1-28). Відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений судом термін не подано. Процесуальні дії у справі.Заяви, клопотання учасників справи. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 червня 2020 року було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 01 липня 2020 року (а.с.30). У підготовче засідання позивач не прибула, однак від її представника [PERSON] 23.06.2020 надійшла заява, в якій останній вказує на те, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять розглядати справу без їх участі. Представник відповідача у судове засідання не прибув, однак на адресу суду 30.06.2020 надійшла заява міського голови Булеги С. у якій зазначено, що останній просить розглянути позовну заяву без участі представника міської ради. При ухваленні рішення перевірити матеріали інвентаризаційної справи та додатки до неї. З наслідками прийняття рішення ознайомлений. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 серпня 2019 року, виданого Кіцманський районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 97 (а.с.15). Крім цього відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 листопада 2007 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіцманського районного управління юстиції Чернівецької області, [PERSON] померла [INFO] , про що в книзі реєстрації смертей зроблено запис № 80 (а.с.16). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 22 жовтня 2019 року Кіцманський районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 62 (а.с17). Відповідно до Довідки №2357, виданої виконавчим комітетом Кіцманської міської ради Чернівецької області 28.10.2019, в будинку який належав померлому [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , - на даний час ніхто не зареєстрований (а.с.5). Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 27 жовтня 1966 року, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] та зареєстровано за ним і записано в реєстрову книгу за №7, реєстр 574, стр.125 (а.с. 18). Крім того, згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] виготовлений станом на 25 жовтня 2019 року та характеристики і експлікації будинку встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами складається з: житлового будинку літ. А-1, 1957року побудови, загальною площею 35,00 кв.м., в тому числі житловою 13,90 кв.м.; погребу літ. Пг, 1940 року побудови; сараїв літ. Б,В,Г, 1960 року побудови, колодязя №1 та огорожі №2 (а.с. 10-14). Також, суду надано коротку технічну характеристику на вищезазначений житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , у якій зазначено, що згідно архівних даних РБТІ станом на 25.10.2019 року, власником являється [PERSON] , згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння видане виконкомом Кіцманської міської ради від 27.10.1966 року, за відповідним рішенням №110/18 від 17.10.1966 року (а.с.22). У відповідності до висновку про вартість майна, експерта-оцінювача [PERSON] , дійсна (ринкова) вартість об`єкту оцінки житлового будинку (А-1) з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , станом на 25 травня 2020 року становить 80154 (вісімдесят тисяч сто п`ятдесят чотири) гривні (а.с.23). Судом встановлено і те, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого райвідділом ЗАГСУ Кіцманського району Чернівецької області 18 квітня 1979 року (а.с. 19). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] виданого 16 січня 1954 року, її батьками були дійсно [PERSON] та [PERSON] (а.с.20). Також відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого міським відділом ЗАГС м. Чернівці 02 серпня 1987 року, [PERSON] уклала [INFO] шлюб із [PERSON] , після укладення шлюбу взяла прізвище - « [PERSON] » (а.с.21). Крім того, згідно наданої суду копії паспорту померлого [PERSON] останній був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно даних копії з будинкової книжки на будинок, що в [ADDRESS] , померлий [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований у будинку за адресою: [ADDRESS] . Також, у відповідності до даних довідки № 39/02-14, виданої завідувачем Кіцманської державної нотаріальної контори Беженар А.М. 19 лютого 2020 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] не заведена. Вказане також підтверджується і даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №59495804 від 19.02.2020 (а.с. 4,8). Згідно даних відповіді на запит суду, наданої Кіцманською державною нотаріальною конторою, за даними нотаріальної контори та згідно Інформаціної довідки зі Спадкового реєстру №60625793, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] - не заводилася. На запит суду отримано також копію спадкової справи №71/2020 до майна померлого [PERSON] , згідно якої: 19 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою щодо прийняття спадщини. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №77/02-31 від 21.05.2020 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки остання не подала правовстановлюючі документи на спадкове майно (житловий будинок), що підтверджували б реєстрацію права власності (а.с.9). Норми права, які застосував суд. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, у відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як передбачено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.1постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року . У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідност. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Якщо спадкодавець помер до 01 січня 2004 року , то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Перелік документів та інших доказів, які дозволяють визначити постійність проживання, містяться у п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно з цією нормою доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його . Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України). Згідно ч.ч.1,2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Крім того, згідно із положеннями ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 ЦК України. Статтею 1262 ЦК України визначено, щоудругу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. При цьому, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Крім того, суд зважає і на те, що у відповідності до роз`яснення ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Що стосується позовних вимог з приводу встановлення факту прийняття спадщини, то суд виходить із того, що суду надані належні докази постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також які підтверджують два юридичних факти: позитивний (постійне проживання в одному житловому приміщенні із спадкодавцем на час відкриття спадщини) і заперечний (відсутність відмови від прийняття спадщини протягом встановленого законом строку). Факт постійного проживання підтверджується даними копії будинкової книжки на житловий будинок та даними ксерокопії паспорта щодо місця реєстрації, а інформацією щодо відсутності заведених спадкових справ після смерті [PERSON] та [PERSON] , підтверджується відсутність відмови від прийняття спадщини протягом встановленого законом строку, а отже факт прийняття спадщини. Таким чином, за умови визнання позовних вимог, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON] , а також відповідно [PERSON] , після смерті матері [PERSON] . Враховуючи те, що після смерті [PERSON] , його спадкоємиця [PERSON] не оформила своїх спадкових прав на майно та померла [INFO] , а її спадкоємець [PERSON] теж не оформив прийняту спадщину та помер [INFO] , позивач вступивши у право спадкування, позбавлена можливості реалізувати свої права інакше як в судовому порядку, зважаючи на відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно після смерті її брата [PERSON] . Враховуючи те, що остання є єдиною спадкоємицею за законом другої черги, оскільки доказів щодо наявності інших спадкоємців суду не надано, за умови визнання позову відповідачем, враховуючи при цьому те, що [PERSON] звернулася до нотаріальної контори у визначений строк для прийняття спадщини та отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, суд приходить до висновку, що позивач спадщину прийняла, однак позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок, а тому її права підлягають судовому захисту, шляхом визнання права власності на спадкове майно. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, беручи до уваги відповідні положення Цивільного кодексу України, а також враховуючи при цьому те, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі ст.ст. 542, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 346, 392, 1216-1218, 1220-1221, 1223, 1258-1259, 1262, 1266, 1268 ЦК України та

Outcome: approved