Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Рішенням суду від 24 червня 2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання малолітньої дитини задоволено частково. Суд вирішив : Змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] ( РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1 / 4 частини від усіх видів заробітку щомісячно , починаючи з 24 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позову відмовити. За зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, припинення права на стягнення аліментів - відмовити у повному обсязі. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року справа повернута до Московського районного суду міста Харкова для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення . Заслухавши представника відповідача та позивача за зустрічним позовом [PERSON] , перевіривши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви з таких підстав. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Стаття 137 ЦПК України закріплює наступні положення: - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. - за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З матеріалів справи вбачається, що позивачем [PERSON] понесені витрати на професійну правову допомогу , як докази понесених витрат вона долучила : копію договору про надання правової допомоги від 10 травня 2019 року ( т.2 а.с.130-131) , ордер та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ( т.2 а.с.132-133) , акт виконаних робіт від 12 червня 2019 року ( т.3 а.с.161) , квитанція без номеру від 12 червня 2019 року про отримання адвокатом [PERSON] від [PERSON] 5 600 грн. ( т.3 а.с.162) , проїзні квітки ( т.3 а.с.163-166) Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. ( Постанова ВС від 27.06.2018 року, справа № 826/1216/16 ) Враховуючи, що представником позивача та позивачем [PERSON] не надано документального підтвердження вартості послуг , про які домовилися сторони у договорі , а також розрахунку таких витрат, це є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Договір має посилання у визначенні розміру гонорару на акт приймання - передачі наданих послуг ( п.5.1) , але не має визначення вартості послуг , про які домовилися сторони , що є визначальним у договорі про надання послуг. Суд вважає , що акт приймання -передачі свідчить тільки про фактично прийнятий клієнтом перелік видів послуг . За відсутності встановлених цін на послуги при укладені договору з адвокатом та розрахунку фактично витраченого часу , суд позбавлений можливості стверджувати про розумність та неминучість цих витрат. Не надано суду також і командировочне посвідчення з міста Полтави до міста Харкова , що позбавляє можливості встановити хто саме направляв у командировку представника позивача. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено , що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»). За вказаних обставин суд вважає за необхідне ухвалити додаткове судове рішення у справі, яким відмовити у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 600 гривень.

Outcome: approved