Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Національна страхова компанія «Оранта» (надалі - ПАТ «НАСК «Оранта») звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу. Свій позов мотивує тим, що 15.11.2017 року між [PERSON] та ПАТ «НАСК «Оранта» укладений договір №АК/9629050, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власників (водіїв) наземного транспортного засобу «Mercedes Benz», р.н. [NUMBER] . Вказує, що 10.07.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes Benz», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Seat Cordoba», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Луцького міськрайонного суду від 03.10.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 130 ч. 2, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У відповідності до заяви власника пошкодженого автомобіля «Seat Cordoba», р.н. [NUMBER] [PERSON] про відшкодування страхового відшкодування, їй було сплачено кошти в розмірі 25027,67 грн. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на користь товариства в порядку регресу 25027,67 грн. сплаченого страхового відшкодування та судові витрати у справі, оскільки останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння Представник позивача до початку розгляду справи по суті подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечував щодо постановлення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подав. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.11.2017 року між [PERSON] та ПАТ «НАСК «Оранта» укладений договір №АК/9629050, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власників (водіїв) наземного транспортного засобу «Mercedes Benz», р.н. [NUMBER] (а.с. 5). Із постанови Луцького міськрайонного суду від 03.10.2018 року вбачається, що [PERSON] 10 липня 2018 року близько 21 год. 43 хв. в м. Луцьку на перехресті вул. Боженка - бульвару Дружби народів, керував автомобілем «Mercedes Benz», р.н. [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись не був уважний, не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Seat Cordoba», р.н. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а також будучи причетним до ДТП, не повідомив про пригоду уповноважений орган національної поліції та залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.п. 2.9а, 2.3, 13.1, 2.10 Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Постановою суду винним в даному ДТП визнано відповідача [PERSON] (а.с. 8-9). Згідно із ст. 82 ч. 6 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини. Таким чином, невідповідність дій [PERSON] вимогам Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та вбачається вина останнього. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна норма передбачена в ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, згідно якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. При цьому, відповідно до ст. 38 ч. 1 п. «а» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як вбачається із платіжного доручення № 52446 від 25.10.2018 року та реєстру одержувачів сум відшкодування від 25.10.2018 року страховою компанією було виплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 25027,67 грн. (а.с. 10-11). За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ПАТ «НАСК «Оранта» - 25027,67 грн. понесених витрат на виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Крім того, відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1921,00 грн. судових витрат.

Outcome: approved