overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Селидівським міським судом Донецької області 18 квітня 2014 року було ухвалено рішення за позовом [PERSON], [PERSON] до Селидівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, яким задоволено позовні вимоги і визнано право власності на спадкове майно на 1/3 частину будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходяться в [ADDRESS] за [PERSON] та право власності на спадкове майно на 1/3 частину будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходяться в [ADDRESS] за [PERSON]. 22.05.2014 р. представник позивача [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначив, що в рішенні суду не було зазначено площі спадкового майна та перелік надвірних будівель та споруд. Просить суд, ухвалити додаткове рішення у справі та визнати право власності на спадкове майно на 1/3 частину будинку площею 33,9 кв.м з відповідною частиною надвірних будівель та споруд: сіни, тамбур, льох, літня кухня, тамбур, літня кухня, сарай, душ, туалет, паркан, ворота, що знаходяться в [ADDRESS] за [PERSON]. Визнати право власності на спадкове майно на 1/3 частину будинку площею 33,9 кв.м з відповідною частиною надвірних будівель та споруд: сіни, тамбур, льох, літня кухня, тамбур, літня кухня, сарай, душ, туалет, паркан, ворота, що знаходяться в [ADDRESS] за [PERSON]. Сторони в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення у справі. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 18 квітня 2014 року було задоволено позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до Селидівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, яким визнано право власності на спадкове майно на 1/3 частину будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходяться в [ADDRESS] за [PERSON] та право власності на спадкове майно на 1/3 частину будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходяться в [ADDRESS] за [PERSON]. Тобто в рішенні суду не зазначено площі спадкового майна та перелік надвірних будівель та споруд. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд дійшов висновку, що заява представника позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Селянське (ферменське) господарство «Грозан Володимир Іванович» звернулось до суду з цим позовом, вимагаючи визнати право власності за набувальною давністю на комплекс будівель тракторної бригади та молочно-товарної ферми, які розташовані в с. Ленінське Маловисківського району Кіровоградської області, посилаючись на те, що в 1994 році з господарством пайщики колишнього КПС «Побєда» уклали домовленість, відповідно якої господарство прийняло на зберігання комплекс будівель тракторної бригади і молочно-товарної ферми, які розташовані в с. Ленінське, утримувало зазначене майно в належному стані, проводило поточні та комплексні ремонти та здійснювало охорону. На момент укладання угоди документи не оформлялись і лише 8 листопада 2005 року було складено акт про його передачу на відповідальне зберігання. Позивач зазначив, що на теперішній час господарство продовжує використовувати спірне майно за прямим призначенням, утримувати його в належному стані. За весь період користування господарством вказаним нерухомим майном жоден із співвласників не висунув вимогу про повернення майна. Крім того, з метою усунення будь-яких непорозумінь з пайщиками господарство прийняло рішення щодо матеріальної компенсації їм вартості і фактично викупило їхні майнові сертифікати. Позивач вказав, що на теперішній час відсутні інші особи, які б мали право на дане нерухоме майно, яке залишилось після реформування колгоспу «Побєда». Господарство добросовісно і безперервно володіє понад 20 років даним нерухомим майном, тому позивач вважає, що господарство набуло право власності на дане нерухоме майно. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, посилаючись на вищевикладені обставини. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Судом встановлено, що Селянське (фермерське) господарство «Грозана Володимира Івановича» зареєстровано 12 лютого 1994 року, що підтверджується копією відповідного свідоцтва. Відповідно до довідки Оникіївської сільської ради господарство з лютого 1994 року відкрито та безперервно використовує за призначенням комплекс будівель тракторної бригади та молочно-товарної ферми, які розташовані в с. Ленінське Оникіївської сільської ради, вул. Велика, 1. Таким чином, вимоги позивача є правомірними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Сенишен П.Є. звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON], [INFO] недієздатною. В обґрунтування заявлених вимог заявник вказує, що [PERSON] з 19.06.2003 року є інвалідом дитинства, перебуває на повному державному забезпеченні в Красносільському дитячому будинку інтернаті, страждає на психічне захворювання - важка розумова відсталість, хвороба Дауна, збіжна косоокість, плоско- вальгусна установка стоп. Дитина втратила соціальні зв'язки, за своїм психічним та фізичним станом вона потребує постійного стороннього нагляду та догляду, медичного обслуговування. Сенишен П.Є. подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, вимоги заяви повністю підтримав. Представник служби у справах дітей Лиманської районної державної адміністрації Одеської області у судове засідання не з'явився повторно, неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з раннього дитинства страждає на психічне захворювання - важка розумова відсталість, хвороба Дауна, та має супутні захворювання - збіжна косоокість, плоско- вальгусна установка стоп. В теперішній час дитина перебуває на повному державному забезпеченні у Красносільському дитячому будинку- інтернат, законний опікун - [PERSON] Батьки дитини відмовились від дитини у будинку дитини у м. Миколаїв у ранньому дитинстві через важке психічне захворювання дитини. Відповідно до висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» від 04.10.2017 року № 417, [PERSON] [INFO] страждає хронічним стійким психічним захворюванням у вигляді помірної «Глибока розумова відсталість з порушенням поведінки. Хвороба Дауна (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F 73.0 за Міжнародною класифікацією хвороб 10 -го перегляду), в зв'язку із чим не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом [PERSON], [INFO] потребує встановлення над нею опіки Згідно з ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, у суду є всі підстави для визнання [PERSON], [INFO] недієздатною. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Сєвєродонецький міський центр зайнятості звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення витрачених коштів на професійне навчання та отриманих безробітним компенсаційних витрат та міжміський проїзд. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.05.2019 до Сєвєродонецького міського центру зайнятості звернувся [PERSON] із заявою про надання статусу безробітного. 21.05.2019 йому надано статус безробітного наказом від 28.05.2019 № НТ190521 йому призначено виплату допомоги по безробіттю. У зв`язку з відсутністю на ринку праці підходящої роботи, згідно з заявою від 27.05.2019 відповідач просив направити його на професійне навчання за професією «Токар» для подальшого працевлаштування. З метою сприяння подальшого працевлаштування 27.05.2019 згідно з договором № 121319052700001 [PERSON] був направлений до Державного навчального закладу «Луганський ЦПТО ДСЗ» для проходження навчання за професією «Токар». Відповідно до укладеного договору строк навчання 5,5 місяців з 27.05.2019 до 07.11.2019. Згідно з відміткою про прийняття на професійне навчання від 27.05.2019 наказом від 27.05.2019 № 109-3-СНН відповідача зараховано до складу навчальної групи № 96-ТОК-19. А 31.10.2019 наказом ДНЗ «Луганський ЦПТО ДСЗ» від 31.10.2019 № 156-В-СНН [PERSON] відраховано за пропуски занять без поважних причин із складу слухачів. У зв`язку з припиненням професійного навчання безробітним за направленням служби зайнятості без поважних причин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Сєвєродонецький міський центр зайнятості звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення сум виплаченого забезпечення та вартості надання соціальних послуг, посилаючись на наступне. 05 січня 2015 року до Сєвєродонецького міського центру зайнятості (надалі - Сєвєродонецький МЦЗ) у пошуку роботи звернувся [PERSON], [INFO], що зареєстрований за адресою: [INFO]. 05.01.2015 року йому надано статус безробітного та поновлено допомогу по безробіттю, згідно п.п. 1 п. 2 розділу V «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому, числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» та п. 1, 3, 4, 5 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з урахуванням страхового стажу та середньої заробітної плати (доходу). З 06 липня 2015 року виплату допомоги по безробіттю припинено у звязку з невідвідуванням центру зайнятості без поважних причин, а 21.07.2015 року припинено реєстрацію [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Силка С [PERSON] , яка діє в інтересах мололітньої [PERSON] , звернулася до суду із зазначеним позовом та просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування кв. [ADDRESS] . Вимоги обгрунтовує тим, що малолітня [PERSON] є власником 1/20 ч. кв. [ADDRESS] . У вищевказаній квартирі зареєстровані дочка - [PERSON] , вона та колишній чоловік - [PERSON] 17.01.2019 р. шлюб між нею та відповідачем розірвано. З серпня 2018 р. останній проживає з іншою родиною в [ADDRESS] . На неодноразові вимоги змінити місце реєстації не реагує. Житлом не цікавиться, за комунальні послуги не сплачує, в утриманні квартири участі не бере. Розпоряджатися вільно житлом не має можливості, що і змусило звернутись з позовом до суду. [PERSON] позовні вимоги підтримує та пояснила, що [PERSON] у спірному житлі не проживає більше року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Представник третьої особи служби у справах дітей Конотопської міської ради Петруша В.Ю. задоволенню позовних вимог не заперечує. Згідно ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Встановлено судом, що [PERSON] є власником 1/20 ч. будинку по [ADDRESS] , що є фактично кв. [ADDRESS] (а.с. 4-5,8-10). У даному житлі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15), але, як встановлено в судовому засіданні, відповідач не проживає з серпня 2018 р. Крім того, факт не проживання вказаної особи більше 1 року без поважних причин у спірному житлі, що є підставою, відповідно до ст. 405 ЦК України, для визнання його втратившим право користування жилим приміщенням, підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги на підставі ст. ст. 317, 391, 405 ЦК України, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Синельниківський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов'язання звільнити житлове приміщення. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [PERSON] є власником квартири з 2007 року, розташованої за адресою: [ADDRESS], що посвідчується свідоцтвом про реєстрацію права власності на нерухоме майно видане КП «Синельниківське МБТІ». Вказану квартиру позивачка набула у власність на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.10.2007 року. Одну із кімнат квартири самовільно зайняла відповідачка, яка чинить [PERSON] перешкоди у користуванні власністю та в добровільному порядку не бажає звільнити кімнату. Таким чином, [PERSON] своїми протиправними діями порушує право позивача на вільний користування приватне власністю. У добровільному порядку відповідач це питання навіть не бажає розглядати та відмовляється звільнити житлове приміщення. У зв'язку з зазначеним просить суд зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні належного [PERSON] на праві приватної власності квартирою за адресою: [ADDRESS], шляхом зобов'язання відповідачки звільнити житлове приміщення, розміром 8,1 кв. м. У судовому засіданні прокурор Мала К.І. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та пояснила, що в займаній нею кімнаті знаходяться її особисті речі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши все у сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Синельниківське МБТІ» від 16.05.2008 року та технічного паспорту на квартиру, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду від 16.10.2007 року (а.с. 4). Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально, оскільки позивач як власник має право використовувати помешкання для власного проживання, користуватися ним та розпоряджатися на власний розсуд і перешкоди у здійсненні позивачем цих прав підлягають усуненню. На підставі ч. 2 ст..88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. На підставі викладеного ст. 41 Конституції України, ст. ст. 319, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Сіверська міська рада звернулась до суду з заявою, у якій вказує, що власником будинку по вул.. Суворова 51 в м. Сіверськ Донецької області, на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 08.02.1956 року за № 1982 є [PERSON] [INFO], який помер, але місце та дата смерті невідома. Після смерті [PERSON] в будинку проживала його дружина [PERSON], [INFO], яка померла 29.12.2012 року. Спадкоємці у померлої відсутні. В даному будинку ні хто не зареєстрований. В теперішній час заявнику необхідно визнати спадщину відумерлою. Оскільки позасудове вирішення питання неможливо заявник просить суд визнати спадщину відумерлою. Вказані обставини і зявилися підставою заяви. В судове засідання представник заявника не зявився, надав до суду заяву в якої наполягає на заявлених вимогах, просив їх задовольнити та розглядати справу у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, з урахуванням думки сторін судового засідання, вважає, що вимоги заявника необхідно задовольнити, з наступних підстав: Згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 08.02.1956 року за № 1982 [PERSON] належить будинок за адресою вул.. Покришкіна 21 с. Яма, дана адреса перейменована вул.. Суворова 51 м. Сіверськ. . Згідно довідки БТІ Артемівська № 492 станом на 31.12.2012 року в будинок № 51 по вул.. Суворова в м. Сіверськ належить на праві власності [PERSON], згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 08.02.1956 року. Згідно свідоцтва про смерть І-НО №671992 [PERSON] померла 29.12.2012 року. Згідно акту від 08.02.2013 року будинок №51 по вул.. Суворова в м. Сіверськ і надвірні споруди знаходяться в задовільному стані, для збереження будинку необхідне вирішувати питання про його охорону. Згідно довідки Другої Артемівської державної нотаріальної контори від 13.04.2016 року за № 594/01-16 спадкова справа на майно після смерті [PERSON]., померлої 29.12.2012 року не заведена. Згідно ст..1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом ... суд визнає спадщину виморочною за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладеного суд вважає вимоги заявника задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Сільський голова Кобриново-Гребельської сільської ради звернувся в суд із заявою про призначення опікуна над недієздатною особою [PERSON]. На підставу своїх вимог посилається на те, що [PERSON], [INFO] є інвалідом І групи з дитинства. 30.03.2009 року рішенням Тальнівського районного суду [PERSON], було визнано недієздатною та призначено [PERSON], [INFO] її опікуном, яка [INFO] року померла. [PERSON] виявила бажання встановити над нею опіку. Інших близьких родичів у недієздатної [PERSON] немає. До початку судового засідання представник сільської ради, сільський голова Маляр В.І. подав заяву в якій заяву про призначення опікуна над недієздатною особою підтримав повністю, просив суд її задовольнити, а справу слухати у його відсутність. Зацікавлена особа - [PERSON] до початку судового засідання подала заяву в якій, заяву про призначення опікуна над недієздатною особою підтримала повністю і просила суд її задовольнити, а справу слухати у її відсутність Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заява підлягає до задоволення з таких підстав: Згідно рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 30.03.2009 року за №2-о-3/2009 р., [PERSON], [INFO], визнано недієздатною та [PERSON], [INFO] призначено опікуном. Відповідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року, [PERSON] померла [INFO] року в с. Кобринова Гребля, Тальнівського району. Згідно рішення виконавчого комітету Кобриново-Гребельської сільської ради, Тальнівського району, Черкаської області від 18.02.2015 року за № 11, рекомендовано [PERSON] призначити опікуном над громадянкою [PERSON], [INFO], у якої помер опікун - її мати, та яка хворіє від народження, є інвалідом І групи. Згідно довідки виданої виконкомом Кобриново-Гребельської сільської ради від 03.03.2015 року №34, [PERSON], дійсно без реєстрації разом в одному будинку з [PERSON] до дня смерті, доглядала її до смерті,вели спільне господарство та похоронила її [INFO] року в с.Кобринова Гребля, Тальнівського району. Виходячи з вищевказаного, суд вважає за доцільне заяву задовольнити повністю, та відповідно призначити [PERSON], [INFO] опікуном над недієздатною особою [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 39, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Сільськогосподарське приватне підприємство (далі - СГПП) «Несвіч» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення майнової шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.07.2013 року відповідач, керуючи зерновим комбайном «Нива-СК-5М» скерував його на орендоване підприємством поле та знищив частину посівів кукурудзи сорту «Почаївська 190», чим спричинив підприємству матеріальну шкоду в розмірі 1907,50 грн. Добровільно сплачувати заподіяну підприємству шкоду відповідач відмовляється. Позивач просить суд, стягнути в його користь з відповідача [PERSON] суму в розмірі 1907 грн. 50 коп. за завдану майнову шкоду та судові витрати в справі. В судовому засіданні представник позивача Максимчук Ю.П. позов підтримав із зазначених у заяві підстав. Просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що 27.07.2013 року відповідач [PERSON] керуючи належним йому зерновим комбайном «Нива-СК-5М» скерував його на орендоване підприємством поле та знищив частину посівів кукурудзи сорту «Почаївська 190», чим спричинив підприємству матеріальну шкоду в розмірі 1907,50 грн. (а.с. 6-9, 16-19). Факт неправомірних дій відповідача підтверджується актом від 30.07.2013 року про факт знищення посівів (а.с. 10), письмовими поясненнями [PERSON], згідно яких останній визнав свою вину (а.с.13) та повідомленням Луцького РВ УМВС України у Волинській області (а.с. 10, 12, 13). Враховуючи ту обставину, що з вини відповідача завдано шкоду позивачу, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути в користь позивача СГПП «Несвіч» суму в розмірі 1907,50 грн. за завдану майнову шкоду, оскільки саме ця сума зазначена позивачем у позовній заяві про відшкодування збитків та визнана відповідачем. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved