Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 12 липня 2013 року він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5800 грн. Відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. Банк виконав свої зобов'язання за договором, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Однак, [PERSON] належним чином не виконував передбачені договором зобов'язання, внаслідок чого станом на 21 січня 2018 року утворилася заборгованість у розмірі 19836,74 грн., яка складається з: 11180,45 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 8537,90 грн. за пенею та комісією, штрафи 500 грн, 920,80 грн. Тому посилаючись на зазначені обставини позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № б/н від 12 липня 2013 року в розмірі 19836,74 грн та судові витрати. Відповідач у судове засідання не зявився, про день слухання справи сповіщений належним чином. Дослідивши докази по справі суд встановив, що 12 липня 2013 року між сторонами укладено договір б/н, згідно з умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 5800 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. На підтвердження вказаних обставин ПАТ КБ «ПриватБанк» надано копію заяви позичальника, яка містить підпис останнього (а.с.7). Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Системний аналіз ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України визначає, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно\~ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Виходячи зі \~ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач не виконав зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. У відповідності до\~ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам\~ст.526 ЦК України\~свої зобовязання належним чином не виконав, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором б/н від 12 липня 2013 року (а.с.5-6), в результаті чого станом на 21 січня 2018 року виникла заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за: відсотками за користування кредитом\~ 11180,45 грн, пенею 8537,90 грн, штрафи 500 грн, 920,80 грн., всього загальна сума заборгованості склала 19836,74 гривень. Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Ураховуючи вищевикладене, правову позицію, яка викладена у Постанові ВСУ від 11.10.2017 р. у справі № 6-1374цс17, норми чинного цивільного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача. Часткове задоволення позову, згідно\~ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат. \~\~\~\~

Outcome: partial