Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2014 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: Межиріцька сільська рада Павлоградського району, про визнання заповіту недійсним та визнання права на спадщину за законом - відмовлено. При винесенні зазначеного рішення судові витрати не підлягали розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2014 року зазначена цивільна справа була повернута до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в строк до 19 квітня 2013 року. Підставами для повернення цивільної справи стало те, що спірні відносини по зазначеній справі носять матеріальний характер. Судом не було встановлено перелік спадкового майна, не визначена його дійсна вартість та при ухваленні рішення не вирішено питання щодо стягнення недоплаченого судового збору. В судовому засіданні представник позивача та представник відповідача просили у винесенні додаткового рішення відмовити, так як спірні відносини між сторонами носять немайновий характер, і на даний час визначити обсяг спадкового майна є неможливим. Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що має намір успадкувати домоволодіння та землю, які належали померлій [PERSON]. Але на даний час вона лише звернулася з заявою до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом, та не проводила оцінку спадкового майна, так як нотаріусом були зупинені дії щодо видачі свідоцтва. Представник третьої особи в судове засіданні не з»явився, відповідно до наданої заяви просив розглядати справу без його участі. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до матеріалів справи, 22.05.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], про визнання заповіту недійсним та визнання права на спадщину за законом, в якій виклав дві позовні вимоги в такій редакції: - визнання заповіту, складеного 14 вересня 2012 року, посвідченого секретарем виконкому Межирічської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області за реєстровим № 240 від імені [PERSON] на ім»я відповідачки недійсним; - визнання за позивачем права на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої 21 жовтня 2012 року, сплативши судовий збір у загальному розмірі 229,40 грн за дві позовні вимоги немайнового характеру відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір». При вирішенні питання про відкриття провадження по справі з позовної заяви вбачалося, що позовні вимоги носять немайновий характер, так як предметом позову є визнання правочину недійсним та визнання права на спадщину, що за своєю юридичною природою є передумовою для настання правових наслідків у вигляді отримання свідоцтва на спадщину за законом, та не встановлює для позивача будь-яких майнових прав. Тому, встановивши, що позовну заяву подано з додержанням вимог викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2013 року було відкрито провадження по справі. Згідно заповіту від 14 вересня 2012 року (арк. сп. 92) за життя [PERSON], [INFO] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все належне їй майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов»язки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов»язки, які належатимуть їй на день смерті заповіла [PERSON]. Відповідно до предмету позову, та в межах заявлених вимог, суд позбавлений права та можливості з»ясувати обсяг всього спадкового майна, з визначенням його дійсної вартості. Крім того відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. В судовому засіданні представник позивача заперечував щодо збирання доказів відносно обсягу спадкового майна, з визначенням його дійсної вартості, так як їх законний інтерес стосується немайнових прав. Відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України суд першої інстанції має усунути недоліки встановлені суддею-доповідачем апеляційної інстанції і вирішити питання про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до довідки характеристики Павлоградського міжміського БТІ від 26.06.2000 року № 3771 загальна вартість будівель і споруд домоволодіння [ADDRESS] складає 7748,00 грн. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю померлій [PERSON] належала земельна ділянка площею 0.1684 га за адресою: [ADDRESS], без визначення її вартості, що унеможливлює суд встановити розмір судового збору за це майно. Інше майно, з визначенням його вартості, яке входить до спадкової маси за заповітом від 14 вересня 2012 року судом не було встановлено. Тому з позивача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved