Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 14 липня 2020 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суд Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 28 травня 2016 року, Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківської області, актовий запис № 25. Від даного шлюбу дітей не мають. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що підставою для розірвання шлюбу, це відсутність спільних інтересів з відповідачем, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони з грудня 2019 року ,разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинені. Спільне господарство ними не ведеться. Вона переконана, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, які мають істотне значення. Також ,вона має намір укласти новий шлюб з іншим чоловіком. Збереження сім`ї неможливе, оскільки конфлікт між ними не є тимчасовим. Також зазначила , що відповідач виїхав з країни більше 4 років назад тому звернулась до суду за останнім його відомим містом проживання. Відповідач у судові засідання не з`являвся, про місце, час та день розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач відзиву (заперечення) проти позову не надав. Судові виклики повернено до суду у зв`язку з тим, що ( за закінченням встановленого строку зберігання) адресат за зазначеною адресою не проживає. Відповідно до п.11 ч.9 ст. 128 Цивільно-процесуального кодексу України відповідач місце якого невідомо викликається до суду через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України. (повідомлення про розгляд справи виданий на веб сайті http:court.gov.ua від 02 листопада 2020 року). За таких обставин особа вважається повідомленою про розгляд справи належним чином. Позивач в судове засідання не з`явилася надала до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за своєї відсутності та прохала позовні вимоги задовольнити, шляхом винесення заочного рішення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України. Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності позивача та відповідача, що відповідає положенням ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України. За правилами ч.2 ст.247 Цивільно-процесуального кодексу України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі. 04 серпня 2020 року після усунення недоліків та отримання інформації про відсутність місця проживання (перебування) відповідача Шевченківського району Харківської області, по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами загального провадження, призначено підготовче судове засідання на 17 серпня 2020 року, за правилами ч. 10 ст. 187 Цивільно-процесуального кодексу України . Ухвалою суду від 2 листопада 2020 року, підготовче провадження у справ було закрито, справу призначено до судового розгляду. За ініціативою суду до Посольства Ірака в України зроблений запит ,щодо визначення місця перебування ( проживання ) відповідача. На час розгляду справи відповідь до суду не надійшла. Окрім того , судом зроблений запит до відділку обліку та моніторі гну інформації про реєстрацію місця проживання з якого вбачається ,що [PERSON] 31 липня 1988 року був зареєстрований у гуртожитку розташованого по [ADDRESS] . За правилами ч.2 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України справа прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва (серія [NUMBER] видане повторно Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 04 липня 2020 року) 28 травня 2016 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено , що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно до ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено , що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу - є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя, та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином суд вважає, що сім`я сторін розпалась, та поновити її на теперішній час не має можливості. Позивачем при подачі позову було сплачено 840 грн. 80 коп. судового збору. Відповідно до ст. 133, 141 Цивільно-процесуального кодексу України судовий збір, суд стягує з відповідача.

Outcome: approved