Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі ПАТ «ПУМБ») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 26.11.2007 року між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», був укладений кредитний договір №5886014, на підставі якого відповідач отримав кредит в сумі 50 000,00 доларів США з 11,90 % річних за користування кредитом, строком повернення згідно з графіком, з остаточною датою повернення 26.11.2025 року. У порушення ст.ст.526,527,530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 10.08.2014р. має заборгованість в загальній сумі 42 893,76 доларів США, пеню в розмірі 2 078,72 долари США, штрафи в сумі 500 доларів США, штрафи в сумі 26 378,40 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредиту в загальному розмірі 42893,76 доларів США, пеню в розмірі 2078,72 долари США, штрафи в сумі 500 доларів США, штрафи в сумі 26378,40 грн., судовий збір. У судовому засіданні представник позивача ПАТ «ПУМБ» присутній не був, надав заяву, у котрій просив справу розглянути у його відсутність, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні також присутній не був з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідача чи про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідача за наявними в справі доказами. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Відповідно до ст. 6 Конвенції Ради Європи «Про захист прав людини та основних свобод» від 04.11.1950 року, ратифікованою згідно із Законом України від 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і відкритий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановлений законом. Згідно із статтею 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов ПАТ «ПУМБ» підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26.11.2007 року між ЗАТ «ПУМБ» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №5886014, згідно з яким відповідачеві наданий кредит в сумі 50 000,00 доларів США з 11,90 % річних за користування кредитом, строком повернення згідно з графіком, з остаточною датою повернення 26.11.2025 року (а.с.11-19). Позичальником - відповідачем [PERSON] були порушені умови кредитного договору щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тобто порушені вимоги ст.1049 ч.1 ЦК України та умови кредитного договору. 13.03.2014 року ПАТ «ПУМБ» було направлено [PERSON] лист з вимогою повернення суми заборгованості, яка утворилась за кредитним договором, та роз'ясненням можливості примусового стягнення заборгованості. До теперішнього часу [PERSON] в повному обсязі не сплачена сума заборгованості за кредитним договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за кредитним договором. Також суд погоджується із правильністю розрахунку позивачем сум заборгованості, які містяться в позовній заяві (а.с.6-9). При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3654 грн. 00 коп. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачені ними судові витрати, оскільки вони підтверджені документально (а.с.10).

Outcome: approved