Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Свій позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12.07.1997р. по 16.03.2000р. Під час перебування у шлюбі у них народилась дитина: син , [PERSON], [INFO], утриманням якого після розірвання шлюбу займається тільки вона. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина у добровільному порядку не надає . Посилаючись на наведене, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 15.01.2016року за весь період навчання сина і до досягнення ним 23 років ([INFO].). Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує з підстав, зазначених у позовній заяві . Відповідач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов визнає з підстав, зазначених у позовній заяві . Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом, [INFO] народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що на даний час дитина сторін [PERSON] є повнолітнім, однак продовжує навчання. З довідки №707 від 29.12.2015 року, виданої навчальним закладом «Луцьке вище професійне училище будівництва та архітектури» вбачається, що останній навчається у зазначеному навчальному закладі, на денній формі навчання (а.с.8) Дата закінчення навчального закладу - 30 червня 2016 року. (а.с.8) З матеріалів справи вбачається, що шлюб між сторонами розірвано 16 березня 2000 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 17 березня 2000 року, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому. (а.с.5.) Судом встановлено, що дитина сторін [PERSON] після розірвання шлюбу проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач участі у наданні матеріальної допомоги сину не приймає. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, аналізуючи наведене, та приймаючи до уваги вищевказані обставини справи, матеріальний стан сторін, зокрема, наявність у відповідача неповнолітньої дитини від другого шлюбу, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24.02.2016року до 30 червня 2016 року, на період навчання його в навчальному закладі «Луцьке вище професійне училище будівництва та архітектури». В зв'язку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору слід стягнути з останнього в дохід держави у відповідності до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved