Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 03.08.2021 ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Виконком Тернівської районної у місті ради, Служба у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради, про визнання протиправними дій та скасування рішення про реєстрацію місця проживання, в якій просило визнати протиправними дії відповідачів, та відновити становище, яке існувало до порушень, та скасувати реєстрацію місця проживання відповідачів у нерухомому майні, яке є предметом іпотеки, а саме у квартирі [ADDRESS] , та стягнути з відповідачів понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2270 грн. Вказує, що 17.04.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11142596000, за умовами якого, [PERSON] було надано кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у сумі 16800,00 доларів США з відсотковою ставкою 12,8% річних, в забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеним Кредитним договором був укладений Договір іпотеки №11142596000-З від 17.04.2007, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І., зареєстровано в реєстрі за №1581, за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та на яке було накладено заборону (Реєстраційний номер обтяження: 4821321). 13.02.2012 між AT «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» були укладені Договір факторингу №2 та Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В. 13.02.2012 за реєстровим №649-650, згідно яких право вимоги за вищевказаним Кредитним договором та Договором іпотеки перейшло до ТОВ «Кей- Колект». Згідно відомостей про зареєстрованих осіб в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано п`ять осіб, а саме: [PERSON] , 1974 року народження (зареєстрований з 19.03.2013), [PERSON] , 1979 року народження (зареєстрована з 18.06.2013), [PERSON] , 1977 року народження (зареєстрований з 27.08.2013), [PERSON] , 2011 року народження (зареєстрований з 18.06.2013), [PERSON] , 2013 року народження (зареєстрована з 09.07.2013). [PERSON] та [PERSON] 07.06.2018 були зняті з реєстрації, але [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані у вказаній квартирі після 17.04.2007, тобто вже після укладання Договору іпотеки. В п. 2.3.10. Договору іпотеки №11142596000 від 17.04.2007, [PERSON] , як іпотекодавець зобов`язався не надавати дозвіл на реєстрацію в предметі іпотеки фізичних та юридичних осіб без згоди іпотекодержателя. Ні АКІБ «УкрСиббанк», ані ТОВ «Кей-Колект» не надавало згоди на реєстрацію будь - кого в іпотечному майні. Отже, [PERSON] , як іпотекодавець подаючи заяви на реєстрацію місця проживання двох осіб у нерухомому майні, яке є предметом іпотеки, свідомо порушив умови Договору іпотеки №11142596000 від 17.04.2007, тому просить визнати протиправними дії відповідачів, та відновити становище, яке існувало до порушень, та скасувати реєстрацію місця проживання відповідачів у нерухомому майні, яке є предметом іпотеки, а саме у квартирі [ADDRESS] , та стягнути з відповідачів понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2270 грн. Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання представник позивача ОВ «Кей-Колект» Амельченко А.С. не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно повернутих за закінченням терміну зберігання поштових повідомлень, а.с. 58-59, 60-61, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило, відзив на позов до суду не надали. Представник третьої особи Виконком Тернівської районної у місті ради Недоступ А. в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду 17.09.2021 надав письмові пояснення, в яких зазначає, що тільки з 01.04.2016 функцію з реєстрації місця проживання передано до виконавчих органів територіальних громад, тому надати інформацію або копії заяв на підставі яких була проведена процедура реєстрації відповідачів немає можливості. Також, зазначає, що відмова службових чи посадових осіб, які здійснюють реєстрацію місця проживання громадян у реєстрацій новонароджених чи неповнолітніх дітей у квартирі, що перебуває у заставі (іпотеці) є неправомірною, та може бути оскаржена в установленому законом порядку. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради Головата А. в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду 30.09.2021 надала письмові пояснення, в яких вказує, що батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Відповідно до Закону України «Про іпотеку», будь-які обмеження щодо реєстрації місця проживання особи у Законі відсутні. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 09-00 год. 07.10.2021, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 07.10.2021 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 10-00 год. 16.11.2021, у зв`язку з неявкою відповідачів, щодо яких у суду відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, 16.11.2021 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, оскільки існує сукупність умов, передбачених нормами ч.1 ст. 280 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із письмових матеріалів справи та встановлено судом, 17.04.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого з 26.10.2018 є АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту №11142596000, за умовами якого, [PERSON] було надано кредит (грошові кошти) у іноземній валюті у сумі 16800 доларів США з відсотковою ставкою 12,8% річних (а.с. 7-9). Відповідно до п.2.1 розділу 2 Договору про надання споживчого кредиту №11142596000, у забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за даним Договором Банком приймається: застава нерухомості, а саме трикімнатна квартира на першому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-9), у зв`язку з чим, був укладений Договір іпотеки №11142596000-З від 17.04.2007, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, Терещенко В.В., за реєстровим №5376, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І., зареєстровано в реєстрі за №1581, за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-12). 13.02.2012 між AT «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» були укладені Договір факторингу №2 та Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В. 13.02.2012 за реєстровим №649-650, згідно яких право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №11142596000 від 17.04.2007 та Договором іпотеки №11142596000-З від 17.04.2007, перейшло до ТОВ «Кей- Колект» (а.с. 13-18). Згідно довідки №5184 від 09.07.2021, виданої відділом реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: з 19.03.2013 [PERSON] , 1974 року народження, з 27.08.2013 [PERSON] , 1977 року народження, та з 19.06.2013 [PERSON] , 2013 року народження (а.с. 6). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Згідно ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною 1 ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч.4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При користуванні предметом іпотеки іпотекодавець повинен не припускати погіршення стану предмета іпотеки та зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації (зносу). Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки; передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування. Відповідно до ч. 2 ст. 10 цього Закону, іпотекодавець повинен своєчасно повідомляти іпотекодержателя про будь-яку загрозу знищення, пошкодження, псування чи погіршення стану предмета іпотеки, а також про будь-які обставини, що можуть негативно вплинути на права іпотекодержателя за іпотечним договором. Право користування об`єктом іпотеки може здійснюватися виключно на згодою іпотекодержателя, тобто без наявності письмової згоди останнього, будь-яка особа позбавлена можливості здійснити реєстрацію свого місця проживання на об`єкті, що є предметом іпотеки. Таким чином, власник квартири, яка знаходиться в іпотеці вправі, відповідно до положень наведеного законодавства, реєструвати в ньому своїх рідних членів сім`ї (зокрема малолітніх та неповнолітніх дітей за згодою батьків, дружину), а також інших осіб при відповідній наявності належного дозволу іпотекодержателя такої квартири, обов`язок щодо чого передбачений ст. 9 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов`язки, встановлені законом та/або договором. Вимоги до правочину, на підставі якого виникає обтяження, встановлюються законом. Згідно зі ст. 8 вказаного Закону, якщо інше не встановлено законом або правочином, на підставі якого виникло обтяження, боржник, у володінні якого знаходиться предмет обтяження, може використовувати його відповідно до цільового призначення, а також отримувати продукцію, плоди і доходи від предмета обтяження. При користуванні предметом обтяження боржник повинен не припускати погіршення його стану та необґрунтованого зменшення вартості понад норми амортизації (зносу). Абзацом 5 п. 18 постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», доповненої постановою Кабінету Міністрів України № 481 від 27 травня 2020 року, визначено, що у разі перебування житла в іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань для реєстрації місця проживання особи додатково подається письмова згода відповідного іпотекодержателя або довірчого власника. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що власник нерухомого майна, що знаходиться в обтяженні та є предметом іпотеки, може використовувати його тільки за цільовим призначенням та розпоряджатися останнім тільки за наявності відповідної згоди іпотекодержателя. Так, згідно п. 2.3.10. Договору іпотеки №11142596000 від 17.04.2007, [PERSON] , як іпотекодавець зобов`язався не реєструвати в приміщеннях, що складають предмет іпотеки, фізичних та юридичних осіб, без згоди іпотекодержателя (а.с. 10-12). Як убачається з матеріалів справи, реєстрація відповідачів була здійснена після укладення договору іпотеки та без отримання згоди іпотекодержателя. Згідно ч.1ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Частиною 1 ст. 33 цього Закону встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановленихст.12 цього Закону. Згідно ч.3 ст.33 Закону, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що передбачено ч.1 ст. 13 ЦПК України. Таким чином, звертаючись до суду позивач не зазначив, яким чином реєстрація відповідачів в іпотечному майні порушує права чи інтереси ТОВ «Кей-Колект». Також відсутні докази про наявність рішення суду або виконавчого напису нотаріуса щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, чи щодо звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності з положеннями ст.ст. 36-38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом (ч.3ст.109 ЖК УРСР). Отже, суд вважає, що реєстрація відповідачів в квартирі, яка перебуває в іпотеці, не порушила прав позивача. Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у Постанові від 03.03.2021 у справи № 161/7351/19. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, як випливає із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. У зв`язку із цим, відповідно до ст. 16 ЦК України, вимоги про зняття особи з реєстрації за місцем проживання можливі лише при вирішенні спору про житлові права, проте відповідних вимог позивачем не заявлено. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування реєстрації місця проживання відповідачів у квартирі, суд вважає неналежним способом захисту, а тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, тому судовий збір слід покласти на позивача. На підставі викладеного ЗУ «Про іпотеку», ст. ст. 15, 16, 319, 321, 328, 405 ЦК України,

Outcome: dismissed