Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 30.04.2021 року, ухваленому у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про поділ майна, що є у спільній частковій власності, виділив у володіння та користування [PERSON] 1,1179 га земельної ділянки, що становить 1/3 частину із земельної ділянки площею 3,3539 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3224084300:04:011:0010, яка розташована на території Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області. Провести реєстрацію права власності на нерухоме майно позивач не може, оскільки вже проведена державна реєстрація вказаного нерухомого майна, що порушує його права та інтереси. З урахуванням наведеного, просить скасувати рішення про державну реєстрацію права власності від 21.01.2020 року, індексний номер: 50727610, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 883687432240, щодо державної реєстрації права спільної часткової власності [PERSON] на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 3,3539 га, кадастровий номер: 3224084300:04:011:0010. У судове засідання учасники судового процесу не з`явилися. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Пунктом 1 частини 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалене рішення. Згідно ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення у тому самому складі та у тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до роз`яснень п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, що воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах. Якщо на рішення суду подано апеляційну чи касаційну скаргу і разом із цим порушено питання про ухвалення додаткового рішення, суд повинен спочатку ухвалити додаткове рішення, а потім надсилати справу для перегляду до суду вищої інстанції. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Outcome: approved