Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом в обґрунтування якого зазначило, що 28.05.2008 уклало з відповідачем договір кредиту № 860/13-27/18/3/8-301 (далі Договір), цільовим призначенням якого є оплата придбаного автомобіля. За умовами Договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 21700,00 доларів США. Свої зобов'язання позивач виконав, надавши відповідачу грошові кошти, проте відповідач умови договору не виконував належним чином, тому станом на 23.02.2018 має заборгованість за кредитом у розмірі 4241,04 доларів США, за відсотками 631,73 доларів США. Позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача загальну заборгованість у розмірі 4872,77 доларів США. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутністю, в задоволенні позовних вимог відмовити та застосувати строки позовної давності. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: 28.05.2008 між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] укладений договір кредиту № 860/13-27/18/3/8-301, цільовим призначенням якого є оплата придбаного автомобіля. За умовами договору кредиту, кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 21700,00 доларів США. (а.с. 4-6). За умовами договору кредиту відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості станом на 23.02.2018, сума заборгованості [PERSON] за Договором становить 6196,41 доларів США та складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 4241,04 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.02.2018 складає 114812,77 грн.; заборгованості за відсотками - 631,73 доларів США, що за курсом НБУ на ту ж дату складає 17102,10 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1152,03 доларів США, що становить 31187,58 грн. та пені за несвоєчасне повернення відсотків - 171,61 доларів США, що становить 4645,80 грн. (а.с. 13-14). Доказів отримання відповідачем кредитних коштів (платіжного доручення, виписки з рахунку, тощо) позивачем не надано. Як вбачається з рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 03.02.2010, АКБ СР «Укрсоцбанк» зверталось із позовом до [PERSON] про дострокове розірвання договору кредиту та стягнення заборгованості станом на 07.09.2009 у розмірі 45239,56 грн., яка складалась з поточної заборгованості за кредитом в розмірі 4241,04 доларів США, поточної заборгованості за відсотками в розмірі 57,75 доларів США, простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 391,07 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків в розмірі 244,84 грн., штрафу в розмірі 7499,09 грн. Вказаний позов задоволений повністю, договір кредиту № 860/13-27/18/3-301 від 28.05.2018 розірвано, стягнуто заборгованість по вказаному договору кредиту в сумі 45239,36 грн. та судові витрати (а.с. 43-44). Постановою про відкриття виконавчого провадження від 15.11.2010 відкрито виконавче провадження № 22609678 на підставі виконавчого листа, виданого Дніпровським районним судом м. Харкова від 14.10.2010 про стягнення боргу у розмірі 46091,76 грн. з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк». По вказаному виконавчому провадженню проводились виконавчі дії, станом на 25.08.2018 виконавче провадження зупинене (а.с. 46-59). З акту приймання-передачі автотранспортного засобу від 09.02.2009 [PERSON] передав в ХОФ «Укрсоцбанк» на відповідальне зберігання транспортний засіб «Сузукі», р.н. [NUMBER] разом із свідоцтвом про реєстрацію та комплектом ключів (а.с. 60). Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином заборгованість за спірним договором кредиту у розмірі 4241,04 доларів США, відсотків та штрафних санкцій в гривневому еквіваленті на час розгляду справи стягнута за рішенням Третейського суду від 03.02.2010 та вказаним рішенням розірвано кредитний договір. Відповідно нарахування відсотків, штрафних санкцій за кредитним договором після його розірвання повинно припинитися із дня набрання рішенням законної сили. Предметом даного позову є заборгованість за тим самим договором кредиту у розмірі 4241,04 доларів США та відсотків у розмірі 631,73 доларів США станом на 22.02.2018, тобто за одним і тим самим тілом кредиту та відсотками, які збільшились за поточний період. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду справи встановлено, що є рішення суду, яке набрало законної сили та виконується примусово, цим рішенням розірвано договір кредиту та достроково стягнуто заборгованість, тобто позивач, знаючи про дійсні обставини справи, не виконав свого процесуального обов'язку, не обґрунтував належним чином позовні вимоги, не вказав обставини, які є суттєвими для прийняття рішення по справі та не надав належних і допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, а тому суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову через його необґрунтованість. Як встановлено статтею 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідачем подано суду заяву про застосування строків позовної давності. З умов Договору виходить (а.с. 4), що кінцевим терміном повернення основної заборгованості є 08.05.2015, проте позов поданий до суду 11.06.2018 (а.с. 25), тобто після закінчення трирічного строку, встановленого ст. 257 ЦПК України. Оскільки судом встановлено недоведеність позовних вимог, що є підставою для відмови у позові, підстав для застосування строків позовної давності не вбачається.

Outcome: dismissed