Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 липня 2014 року, що було ухвалено по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], тертя особа - [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності, позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному обсязі та договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 17 липня 2006 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М., реєстр. № 2048 визнано недійсним, а також за [PERSON] визнано право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 30.10.2014 року, вищезазначене судове рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова було змінено в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 17 липня 2006 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М., реєстр. № 2048, а саме : вказаний договір був визнаний недійсним в частині купівлі -продажу 1/6 частини квартири. В іншій частині рішення Комінтернівського районного суду залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.02.2015 року , рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.07.2014 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду Харківської області від 30.10.2014 року залишено без змін. 16.04.2015 року позивач по справі -[PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова про ухвалення по вищевказаній справі додаткового рішення, в обґрунтування якої зазначив, що у зв'язку з реалізацією його прав на реєстрацію нерухомого майна та недостатніх відомостей для цього він просить винести додаткове рішення по справі та зазначити загальну та житлову площу спірної квартири. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] подав до суду заяву в якій просив відмовити в задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення за необґрунтованістю. З тексту вказаної заяви вбачається , що представник відповідача заперечує проти задоволення заяви, оскільки вважає що позивач пропустив строк на подання такої заяви, а також вказує на те, що позивачем не надано доказів відмови у вчинені відповідної дії з боку Реєстраційної служби ХМУЮ. Крім того, в своїй заяві представник [PERSON] просив розглянути дану заяву за його відсутністю. Позивач, відповідач [PERSON] та третя особа -[PERSON] в судове засідання не з»явились про день та час слухання справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, присутність сторін по справі при розгляді питання про ухвалення додаткового рішення не є обов'язковою. Вивчивши матеріали зазначеної вище справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.220 ЦПК України, Суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: п.1 стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; п.2 суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; п.3 суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; п.4 судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 09.07.2014 року , за позивачем [PERSON] визнано право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Вказана частина рішення була залишена без змін відповідно до рішення апеляційного суду Харківської області від 30.10.2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.02.2015 року. Оскільки за позивачем визнано право власності на квартиру в розмірі 1/6 частини, суд вважає ,що для належного виконання рішення суду, вказане рішення потребує більш детальніших відомостей, згідно з якими позивач зможе реалізувати свої права на реєстрацію своєї частини власності, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне доповнити рішення суду від 09.07.2014 року відомостями щодо загальної та житлової частини квартири, яка була предметом розгляду по справі. Отже, як вбачається з матеріалів справи, а саме з інформаційної довідки № 22984792 від 13.06.2014 року , загальна площа квартири [ADDRESS], складає 66,0 кв.м. з яких 44,8 кв.м. житлова площа. Вказана квартира є трикімнатною.( а.с.87). Суд не може взяти до уваги подані представником позивача заперечення стосовно пропущення позивачем строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки згідно ч.2 ст. 220 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. До теперішнього часу строк на виконання судового рішення не закінчений. Що стосується заперечень щодо ненадання доказів відмови позивачу в реєстрації права власності, суд вважає вказані заперечення не обґрунтованими, оскільки відомості якими позивач просить доповнити судове рішення необхідні для його належного виконання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що заява позивача про винесення додаткового рішення постанови по справі , підлягає задоволенню.

Outcome: approved