Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

стислий виклад позиції позивача У лютому 2021 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 05.10.2020р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 62759 про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості в розмірі 37894, 26 грн. Позивач вважає виконавчий напис незаконним, оскільки ніколи не мав жодних договірних стосунків з відповідачем, не отримував від нього жодних коштів, вимогу про усунення порушення також не отримував, тобто у нотаріуса не було всіх необхідних документів для вчинення такої дії. Крім цього, про наявність виконавчого напису він дізнався за місцем своєї роботи ТОВ «Бурова компанія Укрбурсервіс», куди надійшла постанова приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату. Водночас, у цій постанові місцем проживання позивача зазначено [ADDRESS] , однак він ніколи там не проживав та не був зареєстрований, оскільки з 09.02.2006р. зареєстрований в [ADDRESS] . Ніяких документів жодна із сторін йому не направляла. У зв`язку з наведеним позивач просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі За ухвалою від 18.02.2021 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, залучено до участі у справі третіх осіб та витребувано у нотаріуса оригінали документів на підставі, яких вчинено виконавчий напис та сам виконавчий напис з його копією, і у приватного виконавця копію постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.20-21). Відповідно до ухвали суду від 18.02.2021р. вжито заходи забезпечення позову за клопотанням позивача у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 62759 від 05.10.2021р. (а.с. 18). З ухвалою суду від 26.03.2021р. застосовано захід процесуального примусу у виді штрафу до приватного виконавця Клітченко О.А. (а.с. 43). За клопотанням представника позивача на підставі ухвали від 14.04.2021р. витребувані докази у приватного виконавця Клітченко О.А. та у відповідача (а.с. 64). Позиції учасників судового провадження У судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити з підстав викладеного у його змісті та скасувати виконавчий напис нотаріуса, оскільки відповідач доводів позивача не спростував та жодних доказів не надав. Так, всі документи для приватного нотаріуса в ході судового розгляду повернулися без вручення, зокрема і ухвала про витребування доказів, а відповідач, у свою чергу повідомив, що копій документів у нього немає. В той час, зі змісту виконавчого напису видно, що предметом договору була заява про наміри між ДельтаБанк та позивачем, яка укладена на один рік, але докази того, що договір відбувався і позивачу були видані кошти відсутні. Крім цього, відповідач не надав два договори про відступлення права вимоги, стороною яких повинен бути позивач, яких про них навіть не обізнаний. Також, з огляду на заяву про намір отримати кредит, яка була укладена у листопаді 2013 року, нотаріусом не перевірено закінчення строку позовної давності та не надано доказів розміру заборгованості, а відтак вона не є очевидною та безспірною. Відповідач та треті особи про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, але до суду не з`явилися без поважних причин (а.с. 113-115, 118). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 05.10.2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис № 62759, яким запропонував звернути стягнення з [PERSON] , боржника за кредитним договором 002-16184-251113 від 25.11.2013р. укладеного з ПАТ «Дельта Банк» правонаступником якого на підставі договору від 23.03.2018р. є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», правонаступником якого на підставі договору від 11.08.2020р. є ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». За змістом напису загальна сума заборгованості за період з 11 по 17.08.2020р. становить 37394, 26 грн, що включає: прострочену заборгованість за сумою кредиту - 26777, 03 грн, прострочена заборгованість за несплаченими відсотками - 10617, 23 грн. Крім цього, витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису становлять 500, 00 грн (а.с. 96). Так, на підтвердження існування заборгованості у позивача перед відповідачем крім виконавчого напису, приватним виконавцем надано: -заяву № 002-16184-251113від 25.11.2013р. за умовами якої між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» погоджено відкриття позивачу кредитної лінії на 40900, 00 грн на 364 дні з можливістю пролонгації (а.с. 95); -заяву стягувача від 21.12.2020р. про примусове виконання виконавчого напису № 62759 від 05.10.2020р. про стягнення коштів у розмірі 37894, 26 грн з боржника [PERSON] зареєстрованого в [ADDRESS] , а фактичного жителя [ADDRESS] (а.с. 91); -постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.12.2020р., постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення з боржника основної винагороди від 24.12.2020р., постанову про звернення стягнення на заробітну плату … та інші доходи боржника від 11.01.2021р. та постанову про зупинення виконавчих дій на підставі ухвали Машівського районного суду від 18.02.2021р. з супровідними листами зокрема позивачу [PERSON] за двома адресами (а.с. 98-107). Мотиви суду Як видно зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріус при його вчиненні посилався на ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Так, відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Виходячи з положень ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В пункті 2 даної Постанови передбачено, що за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визнається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Отже, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Отже контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. За клопотанням позивача судом були витребувані докази, які слугували підставою для видачі оспорюваного виконавчого напису, у приватного нотаріуса, якому неодноразово направлялася ухвала суду, але документи повернулися без вручення, з огляду на відсутність адресата (а.с. 28,74). В наступному за ухвалою суду від 14.04.2021р. були витребувані докази: 1) у відповідача, які були надані нотаріусу та 2) у приватного виконавця Клітченко О.А. ті, які стали підставою для відкриття виконавчого провадження. Приватний виконавець надав суду виконавчий напис та копію договору, а відповідач повідомив, що надав нотаріусу повний пакет оригіналів документів в одному екземплярі, копії у нього не збереглися, а відтак не має можливості виконати ухвалу суду (а.с. 79). Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 81 цього Кодексу передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, оскільки ні нотаріусом, ні відповідачем не були надані докази, які слугували підставою для видачі виконавчого напису, судом вичерпано можливості для їх отримання, а відтак суд приймає рішення на підставі наявних доказів у справі. Як зазначив позивач він ніколи не мав жодних стосунків з відповідачем та ніколи не проживав у [ADDRESS] . У свою чергу відповідач вказаних доводів позивача не спростував, не довів належними та допустимими доказами наявність у нього з позивачем договірних відносин або той факт, що він дійсно є правонаступником ПАТ «Дельта Банк» про що зазначено у виконавчому написі, і відповідно, мав право на звернення про вчинення оспорюваного виконавчого напису, як і не довів факту проживання позивача у [ADDRESS] , оскільки жоден документ таких відомостей не містить. В той час, в кредитному договорі від 25.11.2013р. місцем фактичного проживання позивача вказано [ADDRESS] , а місцем реєстрації [ADDRESS] (а.с. 95), а отже виконавчий напис містить недостовірні відомості. Крім цього, відповідач не спростовував належними та допустимими доказами доводи позивача про розмір заборгованості та про те, що ним нотаріусу була подана установленої форми виписка з рахунку боржника з зазначенням розміру заборгованості та строків її погашення. В той час нотаріус в порушення Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не перевірив, чи не минуло з дня виникнення права вимоги більше трьох років, оскільки договір укладено 25.11.2013р., термін його дії вказано 364 дні з можливістю пролонгації, але докази пролонгації відсутні, а відтак виконавчий напис вчинено поза межами трьох років з дня виникнення права вимоги, тобто у жовтні 2020 року, майже через шість років після річного терміну дії договору. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач не довів факту наявності між ним та позивачем договірних відносин безпосередньо або на підставі вказаних у виконавчому написі нотаріуса Договорів відступлення прав вимог, як і не довів наявності заборгованості саме в розмірі 37394, 26 грн та того факту, що вона є безспірною, а також вчинення виконавчого напису поза межами трьохрічного строку з дня виникнення права вимоги, а тому позов необхідно задовольнити і визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому судовий збір в розмірі 908, 00 грн за подачу позову до суду та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454, 00 грн потрібно стягнути з відповідача на користь позивача (а.с. 1, 2, 18). На підставі викладеного,

Outcome: approved