Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач 24 лютого 2021 року звернулась до Любашівського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування. В свої заяві позивач вказує, що [INFO] померла його матір [PERSON] . Він належним чином прийняв спадщину, так як проживав разом із матір`ю і був зареєстрований разом з нею в [ADDRESS] . Він є єдиним спадкоємцем першої черги, тому і не поспішав отримувати свідоцтво про право на спадщину. Йому стало відомо, що спадщину після смерті матері оформила через суд відповідачка. Ним було подано апеляційну скаргу і постановою Одеського апеляційного суду від 14.12.2020 року рішення Любашівського районного суду Одеської області про визнання права власності на спадкове майно за [PERSON] було скасовано та в задоволенні позовних вимог відмовлено. Він звернувся в нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній склад спадкового майна, а також виявлені розбіжності в написанні анкетних даних матері, а саме в його свідоцтві про народження матір`ю зазначено « [PERSON] », а в її свідоцтві про смерть - « [PERSON] », та рекомендувала звернулись в суд. Тому, просив встановити факт, що він є сином померлої [PERSON] та визнати за ним право власності на спадкове майно за законом, а саме на земельну ділянку кадастровий номер 5123381400:01:005:0346, скасувавши запис про реєстрацію права власності на дану земельну ділянку за [PERSON] та стягнути судові витрати з відповідача на її користь. Представник позивача надав в судове засідання заяву про розгляд справи за його відсутності, просив вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнала, просила відмовити в його задоволені та звернулась до суду із зустрічним позовом. В обгрунтування вимог зустрічної позовної заяви [PERSON] зазначає, що [INFO] померла її двоюрідна сестра [PERSON] , яка останні роки важко хворіла. У [PERSON] був син [PERSON] , який зловживав алкогольними напоями, жорстоко відносився до неї, не здійснював догляд за нею. Вона забрала [PERSON] до себе додому і здійснювала нагляд за нею. Вона здійснила її поховання. Після цього [PERSON] погодився, що будинок [PERSON] залишиться йому, а право на земельну частку (пай) успадкує вона. В 2009 році вона звернулась з позовом до суду та за нею було визнано право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , а саме на право на земельну частку (пай) розміром 3.15 умовних кадастрових гектари із земель колишнього КСП «Зелногірське» Любашівського району Одеської області. Вона виготовила технічну документацію та отримала у власність земельну ділянку. Однак в 2020 році вказане рішення Любашівського районного суду Одеської області постановою Одеського апеляційного суду було скасовано та в задоволенні її позову було відмовлено. Після цього, від працівників Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області їй стало відомо, що [PERSON] залишила заповіт, яким заповіла все належне майно їй. Вона являється єдиним спадкоємцем за заповітом. Тому, просила в задоволенні первісного позову [PERSON] до неї відмовити, її позов задовольнити та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2.1468 га кадастровий номер 5123381400:01:005:0346, що розташована на території Гвоздавського старостинського округу Зеленогірської територіальної громади Подільського району Одеської області, а також стягнути на її користь судові витрати. Представник відповідача надав в судове засідання заяву про розгляд справи за його відсутності, просив вимоги зустрічної позовної заяви задовольнити в повному обсязі. Процесуальні дії у справі. 06 квітня 2021 року ухвалою судді Любашівського районного суду Одеської області Вужиловського О.В. провадження по даній справі було вного провадження. Ухвалою суду від 31 травня 2021 року було витребувано оригінал заповіту, а також інформацію щодо спадкової справи, яка була заведена після смерті [PERSON] . 18 червня 2021 року прийнято до провадження зустрічну позовну заяву [PERSON] 06 липня 2021 року підготовче судове засідання по даній справі було закрито та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] видно, що [PERSON] народився [INFO] . Його матір`ю зазначена [PERSON] (а.с. 15). Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видно, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 16). З довідок №№ 1596, 1597 від 29 жовтня 2019 року видно, що [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] разом із сином [PERSON] (а.с. 17-18). З рішення Любашівського районного суду Одеської області від 23 березня 2009 року видно, що за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , а саме право на земельну частку (пай) розміром 3.15 умовних кадастрових гектари із земель КСП «Зеленогірське» (а.с. 7). Як видно з постанови Одеського апеляційного суду від 14.12.2020 року рішення Любашівського районного суду Одеської області від 23 березня 2009 року було скасовано і в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено в повному обсязі (а.с. 8). З листа нотаріуса видно, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через розбіжності в написанні імені матері [PERSON] у свідоцтві про народження та в свідоцтві про смерть, а також через відсутність складу спадкового майна. З листа завідувача Любашівської районної державної нотаріальної контори № 675/01-16 від 01.06.2021 року видно, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не заводилась, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтв не звертались. Заповіт від імені [PERSON] в спадковому реєстрі не зареєстрований (а.с. 47). З довідки Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області № 900 від 12 жовтня 2020 року видно, що [PERSON] дійсно була зареєстрована в [ADDRESS] , але фактично проживала до смерті по [ADDRESS] у [PERSON] , яка здійснювала за нею догляд. [PERSON] догляд за матірю не здійснював, часто зловживав спиртними напоями, а мати була інвалідом (без обох ніг) та потребувала стороннього догляду (а.с. 60). Згідно свідоцтва про право власності індексний номер [NUMBER] від 26.03.2013 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2.1468 га на території Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області, кадастровий номер 5123381400:01:005:0346 (а.с. 68-69). З копії заповіту від 10 березня 2004 року, посвідченого секретарем виконкому Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області, [PERSON] заповіла все належне їй мано [PERSON] (а.с. 72) Згідно листа Гвоздавського старостинського округу Любашівської селищної ради № 281/02-12 від 26.12.2019 року видно, що [PERSON] в 2004 році склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] . Заповіт зареєстрований за № 18 від 10.03.2004 року, заповіт не змінений та не скасований (а.с. 70-72). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] видно, що [PERSON] народився [INFO] . Його матір`ю зазначена [PERSON] (а.с. 15). Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видно, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 16). Дані помилки є перепоною для прийняття спадщини заявником. Відповідно до ст.28 ЦК України (ім`я фізичної особи) фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Сторони не заперечують, що [PERSON] дійсно є сином померлої [PERSON] . З довідок №№ 1596, 1597 від 29 жовтня 2019 року видно, що [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] разом із сином [PERSON] (а.с. 17-18). Враховуючи, що в даний час свідоцтво про народження позивача чи свідоцтво про смерть [PERSON] замінити неможливо, суд вважає, що при написанні вищевказаних прізвищ було допущено орфографічну помилку, тому належить ухвалити рішення про встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту родинних відносин має юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статті 15 та 16 ЦК України передбачають право на захист цивільних прав та інтересів та захист цивільних прав та інтересів судом. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268-1272 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно свідоцтва про право власності індексний номер [NUMBER] від 26.03.2013 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2.1468 га на території Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області, кадастровий номер 5123381400:01:005:0346 (а.с. 68-69). Зазначене право власності [PERSON] отримала згідно рішення рішення Любашівського районного суду Одеської області від 23 березня 2009 року згідно якого за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , а саме право на земельну частку (пай) розміром 3.15 умовних кадастрових гектари із земель КСП «Зеленогірське» (а.с. 7). Як видно з постанови Одеського апеляційного суду від 14.12.2020 року рішення Любашівського районного суду Одеської області від 23 березня 2009 року було скасовано і в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено в повному обсязі (а.с. 8). Враховуючи, що підстава набуття права власності на земельну ділянку у [PERSON] відпала (рішення скасоване), тому вимога про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку, яку вона успадкувала після смерті [PERSON] підлягає задоволенню. Що стосується визнання права власності за позивачем та відповідачем, суд вважає, що вказана вимога не обґрунтована і не підлягає задоволенню. Так суду надано дві суперечливі довідки щодо місця проживання [PERSON] . Так, з довідок №№ 1596, 1597 від 29 жовтня 2019 року видно, що [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] разом із сином [PERSON] (а.с. 17-18). З довідки Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області № 900 від 12 жовтня 2020 року видно, що [PERSON] дійсно була зареєстрована в [ADDRESS] , але фактично проживала до смерті по [ADDRESS] у [PERSON] , яка здійснювала за нею догляд. [PERSON] догляд за матір`ю не здійснював, часто зловживав спиртними напоями, а мати була інвалідом (без обох ніг) та потребувала стороннього догляду (а.с. 60). Будь-яких інших доказів щодо місця проживання [PERSON] на момент смерті суду не надано, а тому суд вважає, що факт проживання [PERSON] на момент смерті з позивачем чи відповідачем не доведений належними та допустимими доказами, а тому сторони пропустили строк для подання заяви про прийняття спадщини. Із заявами про визначення додаткового строку для прийняття спадщини сторони не звертались. Крім того, згідно листа завідувача Любашівської районної державної нотаріальної контори № 675/01-16 від 01.06.2021 року видно, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не заводилась, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтв не звертались. Заповіт від імені [PERSON] в спадковому реєстрі не зареєстрований (а.с. 47). Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З листа нотаріуса видно, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через розбіжності в написанні імені матері [PERSON] у свідоцтві про народження та в свідоцтві про смерть, а також через відсутність складу спадкового майна. Після встановлення факту родинних відносин та зазначення складу спадкового майна [PERSON] вправі звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] взагалі не надано доказів звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та відсутності умов для отримання свідоцтва про право на спадщину. Крім того, суд звертає увагу, що до складу спадкового майна після смерті [PERSON] ввійшло саме право на земельну частку (пай) розміром 3.15 умовних кадастрових гектари із земель КСП «Зеленогірське», а не земельна ділянка, на яку сторони просять визнати право власності. Тому, в задоволенні позовний вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку належить відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено 1362 грн. судового збору 5000 грн. витрат на правову допомогу. Вказані витрати підтверджені документально (а.с. 1, 19-22). Позов задоволено частково, а тому з відповідача належить стягнути на користь позивача 454 грн. сплаченого судового збору. та 2500 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: partial