overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2010 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було задоволено. Даним рішенням розірвано шлюб між позивачкою та відповідачем, зареєстрований 01 березня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва, актовий запис № 263. Відповідач [PERSON] подав заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі, зазначаючи про те, що в резолютивній частині рішення суду була допущена технічна помилка, оскільки не зазначено з кого та в якій сумі сплачувати державне мито на користь держави, у зв'язку з чим просить виправити дану помилку. В судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, що відповідно до положень ч. 3 ст. 220 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви. Суд, вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. При постановленні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. На час пред'явлення позову були чинні норми п. 1 ч. 3 ст. 79, ст. 81 ЦПК України, якими визначалося, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позовної заяви позивачкою було сплачено 8 грн. 50 коп. судового збору в дохід держави та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, згідно Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року № 1258, що підтверджується квитанціями від 09.09.2010 року (а.с. 1, 2). Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За викладених обставин заява [PERSON] знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивачки, відповідно до положень ст. ст. 79, 81, 88 ЦПК України та Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року № 1258, необхідно стягнути понесені позивачкою судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06 липня 2018 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу та усунення перешкод в спілкуванні та вихованні неповнолітніх дітей та визначення способу участі у спілкуванні з дітьми - задоволено частково. Не погоджуючись, з судовим рішенням, 31 липня 2018 року [PERSON] в інтересах [PERSON] подала апеляційну скаргу. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 серпня 2018 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу та усунення перешкод в спілкуванні та вихованні неповнолітніх дітей та визначення способу участі у спілкуванні з дітьми, повернуто до Дніпровського районного суду м. Києва для вирішення питання про розподіл судових витрат. В судове засідання сторони по справі не з'явлись про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання шлюбу недійсним задоволено. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання шлюбу недійсним повернуто суду для усунення недоліків, а саме: вирішити питання стосовно розподілу судових витрат. В судове засідання сторони не з'явились, але їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 28 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання шлюбу недійсним. При зверненні до суду, [PERSON] було сплачено судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп. (том 1 а.с.1,2) Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 08 лютого 2017 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання шлюбу недійсним було задоволено та визнано недійсним шлюб, зареєстрований 10.12.2009 року Романівською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 4.(том 2 а.с.84-87) При винесенні рішення, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений в дохід держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. Відповідно до ч. 4 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки, в рішенні суду від 08 лютого 2017 року не вирішено питання про розподіл судових витрат, суд, вважає за необхідне винести додаткове рішення в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON] за участю третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко Людмили Леонідівни, [PERSON] про визнання договору дарування недійсним відмовлено повністю. В судове засідання сторони по справі не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки не повідомили. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, їх присутність не є обов'язковою. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення Позивач звернулася до суду з позовними вимогами про визнання договору дарування недійсним, скасування рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень. Рішенням суду у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON] за участю третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко Людмили Леонідівни, [PERSON] про визнання договору дарування недійсним відмовлено повністю. В мотивувальній частині рішення зазначено. що оскільки вимоги про скасування рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. за № 31524730 від 22 вересня 2016 року про державну реєстрацію права власності є похідними, у задоволенні слід відмовити. Однак резолютивна частина рішення не містить висновку суду про відмову у частині скасування рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень. На підставі вище викладеног,о суд вважає, що питання про ухвалення додаткового рішення суду підлягає задоволенню в частині зазначення висновку щодо відмови у частині скасування рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень: у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON] за участю третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко Людмили Леонідівни, [PERSON] про визнання договору дарування недійсним, скасування рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень відмовити повністю.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа: Відділ опіки та піклування Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини задоволено частково. Даним рішенням визначено місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], громадянина України, з матір'ю [PERSON], [INFO], громадянки України. В решті позовних вимог відмовлено. Представник відповідача [PERSON] подав заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі, зазначаючи про те, що при ухваленні рішення не вирішено питання розподілу судових витрат. В судове засідання сторони та представник третьої особи не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, що відповідно до положень ч. 3 ст. 220 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви. Суд, вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. При постановленні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. З матеріалів справи убачається, що за заявленими вимогами предметом спору було визначення місця проживання дитини [PERSON], [INFO], разом з матір'ю - позивачем [PERSON] за зареєстрований місцем проживання дитини. Отже, вимоги являються немайнового характеру, за якими відповідно положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на час пред'явлення позову встановлено розмір ставки судового збору 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 551 грн. 20 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позовної заяви позивачем було сплачено 551 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави, що підтверджується квитанцією ПАТ «ПриватБанк» від 11.04.2016 р. (а.с. 1). Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За викладених обставин заява представника відповідача [PERSON] знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягає задоволенню, при цьому з відповідача на користь позивача, відповідно до положень ст. ст. 79, 81, 88 ЦПК України необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.07.2021 було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 26.08.2021 до суду надійшла заява позивача про винесення додаткового рішення, оскільки судом не було вирішено питання про повернення їй дошлюбного прізвища, вимога про що була нею заявлена у позові. В судове засідання учасники справи не з`явились. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши доводи поданої заяви, матеріали справи, доходить висновку про її задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, позивач, у тому числі, просила суд після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 грудня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 2548. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.07.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05 грудня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2548 було розірвано. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд доходить висновку, що вимога позивача щодо відновлення її дошлюбного прізвища є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.02.2014 року задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] у сумі 1200 (одна тисяча двісті) грн. щомісячно, починаючи з 21.01.2014 року і до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття. За вказаним рішенням суду у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України також стягнуто з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 146,16 грн. 16.04.2014 року цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] була повернута до Дніпровського районного суду м. Києва з ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.03.2014 року про необхідність ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат. За наведених підстав з ініціативи суду ставиться на вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки при ухваленні рішення не було враховано те, що судовий збір не може бути нижчим ніж 243,60 грн. В судовому засіданні позивач та відповідач при вирішення питання щодо стягнення судових витрат покладаються на розсуд суду. У відповідності ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою сторін, що беруть участь у справі, або з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не обов'язкова. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про те, що у справі слід постановити додаткове рішення щодо суми стягнення судового збору. Як вбачається з матеріалів справи при ухваленні рішення, не в повному було вирішено питання про розмір судового збору. Зокрема, при ухваленні рішення з відповідача [PERSON] на користь держави було стягнуто судовий збір в сумі 146 гривень 16 копійок. Однак спір про стягнення аліментів є спором майнового характеру і розмір судового збору визначається відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тому не може бути меншим від 243 гривні 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 квітня 2018 року, в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено. В задоволені зустрічного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» третя особа [PERSON] про визгнання недійсним кредитного договору, договору іпотеки - відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» третя особа [PERSON] про припинення договору поруки - задоволено. Припинено договір поруки №014 - 2008 - 1387 -р від 29 квітня 2008 р. Укладений між ВАТ КБ «Універсал Банк» правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] . Стягнуто з ПАТ «Універсал Банк» ЄДРПОУ 21133352 на користь [PERSON] 5571 грн. судових витрат за оплату експертизи. Стягнуто з ПАТ «Універсал Банк» ЄДРПОУ 21133352 на користь [PERSON] 5571 грн. судових витрат за оплату експертизи. Судом ставиться питання про ухвалення додаткового рішення суду, оскільки при ухваленні рішення, щодо вимог за зустрічними позовами, суд не вирішив питання про судові витрати. В судове засідання сторони по справі не з'явлись про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, 05 березня 2009 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 320, розірвано. 05 лютого 2020 року від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про стягнення на її користь з відповідача [PERSON] судових витрат, а саме, суми сплаченого судового збору у розмірі 768,40 грн. За правилом ч. 4 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, вивчивши доводи поданої заяви, матеріали справи, приходить наступного. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. За правилом ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За матеріалами справи убачається, що при зверненні до суду із позовом позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. У позовній заяві позивач [PERSON] просила суд, в тому числі, стягнути з відповідача на її користь судові витрати, а саме: 768,40 грн. Зважаючи на викладене, оскільки при ухваленні рішення № 755/15007/19 від 20 грудня 2019 року судом не було вирішено питання про стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн, у зв`язку з чим заява позивача [PERSON] підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення було задоволено. Даним рішенням зобов'язано [PERSON] усунути перешкоди у користуванні житлом та вселити [PERSON] в квартиру [ADDRESS] Представник позивача [PERSON] [PERSON] подала заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі, зазначаючи про те, що рішенням суду не вирішено питання про розподіл судових витрат. В судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, що відповідно до положень ч. 3 ст. 220 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви. Суд, вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. При постановленні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як убачається із матеріалів справи позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. на підставі квитанції № 0.0.591379421.1 від 27.07.2016 року та судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. на підставі квитанції № 61 від 11.08.2016 року (а.с. 1, 14). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За викладених обставин заява представника позивача [PERSON] [PERSON] знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути понесені останнім судові витрати у розмірі 1 102 грн. 40 коп.

Outcome: approved