Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням АТ ХК «Київміськбуд» № 42 від 09.03.2005 року та авізо № 302 від 26.07.2006 року позивачу передано в експлуатацію та обслуговування підземний паркінг, що знаходиться за адресою: м. Київ , проспект Перемоги, 125. 01.04.2006 року між сторонами укладено договір про надання послуг по утриманню підземної автомобільної стоянки (паркінгу). Відповідно до умов цього договору відповідач зобов`язався щомісячно до 20 числа сплачувати кошти на утримання машиномісця. Однак, відповідач порушив свої зобов`язання та допустив виникнення і зростання заборгованості за вказаним договором, загальний розмір якої за період з 01.01.2018 року по 01.02.2019 року становить 3 565 гривень 16 копійок. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 1 921 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 30.08.2019 року представник позивача Яценко Т. Ю . надіслав до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, розгляд справи проводити у його відсутності (а.с. 89). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, так як надіслані на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача судові виклики в судові засідання, призначені на 05.06.2019 року, 01.08.2019 року та 03.09.2019 року, повернулися не врученими через їх неотримання відповідачем. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 і ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що 01.04.2006 року між сторонами укладено вищевказаний договір, згідно з яким позивач зобов`язався забезпечувати утримання машиномісця шляхом надання прибирання, цілодобової охорони, комунальних послуг, а відповідач зобов`язався щомісячно до 20 числа сплачувати кошти за надані послуги відповідно до затвердженого розрахунку витрат по утриманню підземної автостоянки (паркінгу), а саме в опалювальний період - в сумі 253,26 грн., в літній період - 184,87 грн. (а.с. 19, 26). Так, відповідно до п.1.2 вказаного договору власник машиномісця в паркінгу сплачує виконавцю вартість утримання одного машиномісця та інженерного обладнання паркінгу, за охорону паркінгу, а також вартість комунальних послуг згідно з показниками приладів обліку. Згідно з п. 2.1.5 договору власник місця зобов`язаний щомісячно у термін до 20-го числа сплачувати кошти на утримання машиномісця відповідно до затвердженого розрахунку витрат по утриманню підземної автостоянки (паркінгу). Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за даним договором виконав та надавав визначені договором послуги. Відповідно до п.4.1 даного договору за невиконання умов договору та недотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів», а також Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 22.01.1996 року № 115, сторони несуть відповідальність у відповідності з вимогами чинного законодавства. Позивачем вказано, що відповідач порушив умови договору і має заборгованість за період з 01.01.2018 року по 01.02.2019 року, а саме: 3 153,75 грн. - основного боргу; 103,59 грн. - 23% річних від простроченої суми; 307,82 грн. - індекс інфляції. Отже, загальний розмір заборгованості становить 3 565,16 грн. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач добровільно не виконує своїх зобов`язань, які виникли у нього за вказаним договором про надання послуг по утриманню підземної автомобільної стоянки (паркінгу). Судом також встановлено, що позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в загальному розмірі 1 921 грн., що стверджується платіжними дорученнями від 11.10.2018 року та від 07.02.2019 року (а.с.5, 6). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача в зв`язку із задоволенням позовних вимог. На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610 ЦК України та,

Outcome: approved