Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Універсал банк», який є правонаступником ВАТ «Універсал Банк» (далі по тексту ПАТ «Універсал Банк», в зв'язку з перейменуванням з ВАТ «Універсал Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений договір про видачу та використання кредитних карток № VС 2145 від 09.01.2008 року, згідно з яким Банк надав [PERSON] кредитну картку (кредитні кошти) з кредитним лімітом у сумі 20000,00 грн. зі сплатою 34 % річних за користування кредитом, а відповідач зобов'язаний повертати кредитні кошти, сплатити за їх користування проценти в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором, додатком до договору. Свої зобов'язання Банк належним чином виконав, оскільки відповідачем не були виконані зобов'язання, встановлені Кредитним договором, ПАТ «Універсал Банк» просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, яка станом на 16.08.2013 року становить 27409,70 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту: 19950,06 грн., відсотки: 6466,37 грн., плати: 993,27 грн. 10.02.2014 року до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій зазначено, що позовні вимоги останній підтримує у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду судом повідомлялася, причин своєї неявки в судове засідання відповідач не повідомила, за таких обставин суд визнав причини її неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 09.01.2008 року [PERSON] заповнила заяву про відкриття карткового рахунку (а.с.26). На підставі зазначеної заяви, між позивачем та відповідачем було укладено договір про видачу та використання кредитних карток VС 2145 від 09.01.2008 року (а.с.5-14). Відповідно до кредитного договору ПАТ «Універсал Банк» надав [PERSON] грошові кошти в сумі 20000,00 грн. Пунктом 11.1 Договору, передбачено, що відповідач повинен сплачувати баланс заборгованості у терміни, вказані у додатку або визначені щомісячним рахунком повністю і без відсотків (за винятком операції зняття готівки, на суму якої нараховуються відсотки з дати зняття) або частково: в такому випадку відповідач повинен сплатити хоча б суму мінімального місячного платежу, що визначається Додатком, до якої додаються всі нараховані відсотки, будь-які попередні борги та суми до виплати, згідно ст. 12 та 13 цього Договору (а.с.10). Відповідно до п. 13.1 Договору, якщо заборгованість, що виникла внаслідок використання картки виплачується частинами (картка використовується, як кредитна картка), то на неї нараховуються відсотки згідно процентної ставки, що застосовується на суму здійсненої транзакції або несплачений залишок з дати здійснення транзакції до повного повернення коштів. За основу розрахунків береться рік - 360 днів (а.с.10). Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені Кредитним договором не виконує. Станом на 16 серпня 2013 року заборгованість за кредитним договором становить 27409,70 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту: 19950,06 грн., відсотки: 6466,37 грн., плати: 993,27 грн. (а.с.16-17). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 274,10 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved