Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] подала 02.11.2020 до Кіцманського районного суду Чернівецької області позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що вони із відповідачем перебували у зареєструваному шлюбі з2013 року. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Вказує на те, що відповідач не займається вихованням дітей, матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає, хоча може, так як інших непрацездатних утриманців в нього немає і він працездатний та має доходи, які дозволять надавати йому таку допомогу, адже має стабільний заробіток. Таким чином, зважаючи на те, всім необхідним для життя та розвитку дітей, вона забезпечує сама, хоча це матеріально тяжко, просить стягувати з [PERSON] аліменти на її користь, на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 200 грн., щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду. Представником відповідача [PERSON] 18.12.2020 подано відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , оскільки даний позов ґрунтується на припущеннях, без врахування належних обставин справи. Вказує на те, що оскільки відповідач являється батьком дітей, то по мірі можливості займається їх вихованням та відповідно витрачав та витрачає грошові кошти на їх утримання. Однак на даний час ніде не працює, немає жодного об`єкту нерухомості, крім того проживає у господарстві своїх батьків з 02.06.2020 року, які теж знаходяться на його утриманні. З посиланням на відповідні норми закону просить суд стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти у розмірі по 1200 грн. щомісячно до їх повноліття Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи. Вказана позовна заява [PERSON] 02.11.2020 передана на розгляд судді Мінів О.І., відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.11.2020 року було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено провадити за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 26.11.2020 року. 26.11.2020 року підготовче судове засідання не відбулося, у зв`язку з неналежним повідомленням відповідача. Справу відкладено на 14 грудня 2020 року. 14.12.2020 року підготовче судове засідання відкладено на 24.12.2020 року за клопотанням представника відповідача адвоката Черкез І.М. У підготовче судове засідання 24.11.2020 сторони не з`явилась. Позивач [PERSON] скерувала через канцелярію суду 24.12.2020 року письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Крім того змінила заявлені у позовній заяві вимоги та просила стягувати з відповідача [PERSON] по 1200 гривень на кожну дитину щомісячно, до їх повноліття. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Черкез І.М. надійшла 24.11.2020 року письмова заява про розгляд справи у їх відсутність. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Між позивачем\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та відповідачем\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~укладено шлюб\~02\~вересня 2013\~року,\~який зареєстрований\~виконавчим комітетом\~Брусницької сільської\~ради Кіцманського\~району Чернівецької\~області,\~про що\~в книзі\~реєстрації актів\~про одруження\~зроблено запис\~№ 19,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~ [NUMBER] \~від 02.09.2013\~року (а.с.6). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.12.2013 року виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, а також батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області 23.02.2017 року (а.с. 4. 5) Крім того, судом встановлено, що згідно даних Довідки № 981 виданої виконкомом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області 01.06.2020, на утриманні у [PERSON] 1991 р.н., знаходяться її діти: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] ,,які проживають біля неї (а.с.6а). Норми права, які застосував суд. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11, ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»№3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розмір аліментів установлюється судом, виходячи з обставин кожної конкретної справи, та може бути визначений у частці від доходу або твердій грошовій сумі (ст.ст.183, 184 СК). Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 СК України, передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України). Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Враховуючи вищезазначене, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними тай чи є в них кошти, достатні для надання утримання, вказані обставини лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Поряд із цим, обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із розірванням шлюбу. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Так, при визначенні розміру аліментів,в даному випадку,суд враховує факт проживання дітей з матір`ю;їх вік, матеріальний стан позивачки, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дітей, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який є фізично здоровим, працездатним, а тому суд дійшов до висновку, що зміненні вимоги позивачки, з врахуванням їх визнання відповідачем, підлягають до задоволення, а з відповідача слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі (беручи до уваги відсутність постійного заробітку відповідача) в розмірі 1200 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та на утримання малолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі (беручи до уваги відсутність постійного заробітку відповідача) в розмірі 1200 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вказане відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача, так і відповідача та сприятиме забезпеченню кращих інтересів дітей. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить кожній дитині збереження належного матеріального рівня її утримання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 02.11.2020. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч.6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», - підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180-182, 184, 191Сімейного кодексу України,

Outcome: approved