Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. \~ \~ \~ \~07 червня 2019 року виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області звернувся у суд з позовом до [PERSON] про захист ділової репутації виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області та спростування недостовірної інформації. \~ \~ \~ \~Позов мотивовано тим, що 24 травня 2019 року відповідач [PERSON] опублікувала електронну петицію «Про відставку С. [PERSON] » з посади міського голови м. Ромни та розпуск виконавчого комітету Роменської міської ради». У своїй петиції автор висловлює недовіру членам виконавчого комітету Роменської міської ради через прийняття рішень, що суперечать інтересам усієї громади м. Ромни, зокрема рішення, що стосуються тарифів на водопостачання та водовідведення. Суб`єкти господарювання, які виконують/виробляють та надають житлово-комунальні послуги за результатами роботи у звітному періоді проводять економічний аналіз фактичних витрат на виробництво/надання житлово-комунальних послуг щодо їх відповідності економічно обґрунтованому рівню витрат та розміру діючих тарифів. За результатами проведеного економічного аналізу приймається рішення про обґрунтованість діючих тарифів або необхідність їх перегляду (збільшення або зниження) для усіх або окремих категорій споживачів. Пунктом 5 Порядку встановлення/погодження тарифів на житлово-комунальні послуги виконавчим комітетом Роменської міської ради, затвердженим рішенням виконкому міської ради 19.09.2012 року №181 передбачені підстави для перегляду діючих тарифів на житлово-комунальні послуги. Перед зверненням до виконавчого комітету Роменської міської ради суб`єкти господарювання, які надають житлово-комунальні послуги, подають до державної інспекції з контролю за цінами Сумської області або Національній комісії регулювання електроенергетики України або іншого уповноваженого органу розрахунки економічно обґрунтованих планових витрат на вказані житлово-комунальні послуги, якщо це передбачено відповідними порядками формування тарифів. Окрім того, проекти рішень про погодження тарифів на житлово-комунальні послуги, оприлюднюються. На даний час жодне з прийнятих виконавчим комітетом Роменської міської ради рішень, не оскаржено та не встановлено як таке, що суперечить інтересам усієї громади м. Ромни. Отже твердження відповідача, що прийняті виконавчим комітетом рішення суперечать інтересам усієї громади, є безпідставними. Щодо твердження [PERSON] про те, що члени виконкому є фігурантами корупційних кримінальних справ, що негативно впливає на прийняття рішень всієї громади, то ніхто не може бути визнаний винним у вчиненні злочину, а також підданий кримінальному покаранню інакше, як за вироком суду й відповідно до закону. На даний час вироки щодо членів виконавчого комітету відсутні. Враховуючи все вищевикладене, створена відповідачем петиція містить необґрунтовану та недостовірну інформацію, викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності. Публікація відповідача носить образливий характер, фактично є наклепом, поширення цієї інформації ганьбить ділову репутацію позивача. Твердження [PERSON] у електронній петиції є заздалегідь упередженими та спрямованими на складання негативної суспільної оцінки роботи виконавчого комітету Роменської міської ради. Просить визнати недостовірною, такою, що порочить ділову репутацію виконавчого комітету Роменської міської ради інформацію, викладену в електронній петиції «Про відставку [PERSON] з посади міського голови м. Ромни та розпуск виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області», поширену [PERSON] , та зобов`язати її спростувати поширену недостовірну інформацію. \~ \~ \~ \~Відповідач подала відзив на позов, у якому позовні вимоги виконавчого комітету не визнає, свою позицію мотивує тим, що позивач має статус головного розпорядника коштів і назву «Виконавчий комітет», який зареєстрований як юридична особа у 1997 році. Позивач не є колегіальним органом, щодо роботи якого містила критику її петиція. Посилаючись на норми ст. 10 ЄКПЛ, ст. 272 ч.1, ст. 275 ч.1, ст. 277 ЦК України вказує на те, що в її електронній петиції йдеться про оціночні судження, правдивість критичного висловлювання доведенню не підлягає. Інформація у петиції стосувалась публічних осіб та професійної діяльності на посаді, публічна особа повинна бути готова до неї, оскільки межа допустимої критики щодо нього є значно ширшою. Електронна петиція, це особлива форма колективного звернення громадян та є одним з інструментів електронної демократії. Метою звернення до органу місцевого самоврядування було не поширення недостовірної інформації щодо позивача, а реалізація конституційного права, визначеного ст. 40 Конституції України. Політики повинні стриманіше реагувати на критику. Свобода думки - одне з ключових політичних прав людини. Просила в задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с.38-41). \~ \~ \~ \~У відповіді\~на відзив\~позивач вказав те, що доводи [PERSON] є безпідставними, у електронній петиції відповідачем поширена недостовірна інформація, яка принижує та дискредитує ділову репутацію позивача в думці окремих громадян, та громадській думці в цілому з точки зору додержання законів виконавчим комітетом Роменської міської ради. Наголошує на тому, що електронна петиція є одним з інструментів електронної демократії і не можна нею користуватись для поширення неправдивої інформації та зведення наклепу на будь-кого, будь то звичайна людина, чи публічна особа. Інформація, викладена у петиції є недостовірною та не відповідає дійсності, не обґрунтована, не терпить жодної критики, ганьбить ділову репутацію, носить образливий характер. Через розповсюдження недостовірної інформації широкому колу осіб постраждала репутація і престиж органу місцевого самоврядування. Багато часу та зусиль необхідно для відновлення попереднього стану довіри. Просить позов задоволити. (а.с.34-36). У судовому засіданні представник позивача позицію підтримала і пояснила про обставини,викладені у позовній заяві. Крім того пояснила, що просить зобов`язати відповідача спростувати інформацію, зазначену у Петиції саме щодо неправомірності тарифів на водопостачання та водовідведенні і щодо притягнення низки членів виконкому до відповідальності за корупційні правопорушення, шляхом розміщення в мережі Інтернет або ж під час чергової сесії. При цьому представник позивача визнала, що декілька членів міськвиконкому дійсно є фігурантами кримінальних справ. Крім того, зазначити конкретних фактів, які б свідчили про зниження ділової репутації виконкому Роменської міської ради саме внаслідок розміщення [PERSON] петиції, навести не може. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала. Пояснила про обставини, викладені у відзиві на позов. \~ \~ \~ \~Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~12 червня 2019 року судом справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження , з призначенням підготовчого засідання на 08.07.2019 року на 13 год. 30 хв.(а.с.20). \~ \~ \~ \~01 серпня 2019 року підготовче провадження закрито. Постановлено ухвалу про призначення справи до розгляду по суті на 10 жовтня 2019 року на 13 год. 30 хв. (а.с.43). \~ \~ \~ \~Інші процесуальні дії, передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України, у справі судом не застосовувались. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. \~ \~ \~ \~24\~травня 2019\~року [PERSON] \~опублікувала електронну петицію через офіційний веб-сайт органу, якому вона адресована (адреса https://e-dem.in.ua/romny/Petition/Viev/34), яка має назву «Про відставку [PERSON] з посади міського голови м. Ромни та розпуск виконавчого комітету РМР». Текс петиції має наступний зміст (скорочено): «Ми, мешканці м. Ромни та небайдужі громадяни, украй стурбовані та незадоволені роботою міських чиновників в особі голови [PERSON] та всіх членів виконавчого комітету Роменської міської ради… Також висловлюємо недовіру членам виконавчого комітету РМР через прийняття рішень, що суперечать інтересам усієї громади м. Ромни (наприклад, тарифи на водопостачання та водовідведення та багато інших). Низка членів виконкому є фігурантами корупційних справ, що теж негативно впливає на прийняття рішень в інтересах усіх громад. Просимо терміново розпустити нинішній склад виконавчого комітету РМР та сформувати новий на основі чесного й відкритого для всієї громади конкурсу, а також контролювати всі ці процеси та оперативно повідомляти роменців про перебіг подій в управлінні містом Ромни будь-яким доступним та законним шляхом ( (а.с.7-8). Згідно рішення виконавчого комітету Роменської міської ради №181 від 19.09.2012 року затверджено Порядок встановлення/погодження тарифів на житлово-комунальні послуги виконавчим комітетом РМР (а.с.9, 10-14). При цьому зазначені документи не можуть бути безспірним доказом неправдивості тверджень, зазначених у Петиції, які є оціночними. Факт наявності кримінальних проваджень щодо окремих членів виконкому РМР визнається сторонами, отже не потребує доказування та спростовує доводи представника позивача, що інформація, зазначена у петиції щодо цього, є неправдивою. \~ \~ \~ \~Встановленим під час судового розгляду обставинам відповідають правовідносини з приводу захисту ділової репутації юридичної особи . Норми права, застосовані судом. Відповідно до\~норм ст.\~23-1\~Закону України\~«Про звернення\~громадян» громадяни можуть\~звернутися до\~Президента України,\~Верховної Ради\~України,\~Кабінету Міністрів\~України,\~органу місцевого\~самоврядування з\~електронними петиціями\~через офіційний\~веб-сайт\~органу,\~якому вона\~адресована,\~або веб-сайт\~громадського об`єднання,\~яке здійснює\~збір підписів\~на підтримку\~електронної петиції. В\~електронній петиції\~має бути\~викладено суть\~звернення,\~зазначено прізвище,\~ім`я,\~по батькові\~автора (ініціатора)\~електронної петиції,\~адресу електронної\~пошти.\~На веб-сайті\~відповідного органу\~або громадського\~об`єднання,\~що здійснює\~збір підписів,\~обов`язково зазначаються\~дата початку\~збору підписів\~та інформація\~щодо загальної\~кількості та\~переліку осіб,\~які підписали\~електронну петицію. Електронна\~петиція не\~може містити\~заклики до\~повалення конституційного\~ладу,\~порушення територіальної\~цілісності України,\~пропаганду війни,\~насильства,\~жорстокості,\~розпалювання міжетнічної,\~расової,\~релігійної ворожнечі,\~заклики до\~вчинення терористичних\~актів,\~посягання на\~права і\~свободи людини. Відповідальність за зміст електронної петиції несе автор (ініціатор) електронної петиції. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації (частина четверта статті 32 Конституції України). Згідно зі статтею 10\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі - Конвенція) і частинами другою та третьою статті 34\~Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб. У пункті 1 постанови Пленум\~Верховного Суду\~України від\~27\~лютого 2009\~року №\~1\~«Про судову\~практику у\~справах про\~захист гідності\~та честі\~фізичної особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної та\~юридичної особи» роз`яснено, що беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Згідно із частиною першою статті 68\~Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. У статті 201\~ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до статті 297\~ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі статтею 299\~ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Згідно з частиною третьою статті 277\~ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Таким чином, відповідно до статті 277\~ЦК України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), § 46). Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням. Згідно з частиною другою статті 30\~Закону України\~«Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на\~\~характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від\~27\~лютого 2009\~року №\~1\~«Про судову\~практику у\~справах про\~захист гідності\~та честі\~фізичної особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної та\~юридичної особи» роз`яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Згідно з частиною третьою статті 277 України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Відповідно до статті 40\~Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Частиною 1 статті 141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ч.2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: на позивача у разі відмови в задоволенні позовом. Відповідно до ч.1\~ст.259 ЦПК України\~суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Мотиви суду щодо позовних вимог. Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, вислухав аргументи сторін, і дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. Якщо позивач публічна особа, вона має бути готовою до підвищеного рівня критики, у порівнянні з приватною собою, в тому числі до критики у грубій формі. Адже публічні особи є об`єктом прискіпливої, інколи доскіпливої уваги суспільства, на яку вони погодилися, коли обрали політичну кар`єру. Це правило вироблено практикою ЄСПЛ (наприклад, відомі справи Lingens v. Austria, заява №9815/82, рішення від 08.07.1986 р., Thorgeir [INFO] v. Iceland, заява №13778/88, рішення від 25.06.1992 р., Dyuldin and Kislov v. Russia, заява №25968/02, рішення 31.07.2007 р.). У справі « [PERSON] і Кіслов проти Росії» ЄСПЛ зазначив: «37. Суд знову повторює, що свобода вираження являє собою одну з найважливіших основ демократичного суспільства та одну з базових умов його прогресу. Відповідно до ч. 2 ст. 10\~(Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прим. авт.), вона стосується не лише «інформації» або «ідей», які сприймаються схвально або вважаються необразливими, або не викликають інтересу, але й тих, що ображають, шокують або непокоять\~. Такими є вимоги плюралізму, толерантності та свободи поглядів, без яких не існує «демократичного суспільства». Отже, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи, значно ширша, ніж окремої пересічної особи Суд дійшов\~висновку,\~що немає\~фактів,\~які б\~доводили,\~що висловлювання\~ [PERSON] \~ мотивовані\~цілеспрямованими діями\~на приниження\~ділової репутації\~позивача,\~а є\~її критикою та оціночними судженнями, оскільки це лише вираження її особистих поглядів про діяльність позивача. \~ \~ \~ \~Судові витрати, на підставі п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, залишити за позивачем. \~ \~ \~ \~Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5,12, 13, 19, 76-81, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Outcome: dismissed