Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON], у якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 1952 від 30.11.2007р. у розмірі 1\~144\~050,78 грн. Позовна заява мотивована тим, що відповідно до вказаного кредитного договору відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 373\~700,00 грн. на умовах, які передбачені договором, однак відповідач порушує взяті на себе зобовязання щодо повернення кредитних коштів позивачу. Учасники справи про день, час та місце розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог ст..ст.128-129 ЦПК України. В судове засідання представник позивача не зявився. Разом з позовною заявою надав суду клопотання, у якому просив суд справу розглядати за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився. Заяв про розгляд справи за своєю відсутністю або інформації про поважність причин неявки від відповідача не надходило. Відзив на позовну заяву суду не надав, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. 30.11.2007р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №\~1952, згідно умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 373\~700,00 грн., а відповідач зобовязався кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором (а.с.4-6). Згідно з ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. На підставі ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Всупереч вищевикладеним положенням, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором № 1952 від 30.11.2007р., яка відповідно до розрахунку станом на 29.09.2017р. становить 1\~144\~050,78 грн. та складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 342\~560,00 грн., заборгованості з сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 661\~411,79 грн., інфляційних втрат за кредитом у розмірі 47\~212,12 грн. та інфляційних втрат за відсотками у розмірі 92\~866,87 грн. (а.с.10-13). Відповідач всупереч положенням статті 81 ЦПК України не надав суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню. За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved