Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (надалі ПАТ КБ ПриватБанк ) свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № RОНІАЕ00000015 від 15.03.2006 року [PERSON] (надалі - третя особа) 15.03.2006 року отримав кредит у розмірі 10725,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,56 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 14.03.2011 року. У порушення норм чинного законодавства та умов договору, третя особа [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості за кредитом. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, [PERSON], станом на 22.03.2016 року, має заборгованість в сумі 35148,06 доларів США, яка складається з наступного: 4730,17 доларів США заборгованість за кредитом; 6175,14 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом; 484,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 23758,75 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ ПриватБанк і третя особа [PERSON] 15.03.2006 р. уклали договір застави рухомого майна (надалі - договір застави), згідно з яким третя особа надала в заставу автомобіль марки «Fiat», модель: Ducato, рік випуску 2001, тип ТЗ: вантажний фургон малотонажний-В, №кузова/шасі: ZFA23000006022924, реєстраційний номер: ВК3897АС, що належить на праві власності [PERSON] (35336, Рівненська область, Рівненський р-н, с. Ясениничі, вул.Сагайдачного, буд. 4, ІПН [NUMBER]. У 2015 р., в порушення умов договору застави, без згоди Банку, [PERSON] реалізував заставний автомобіль відповідачу [PERSON] . Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд вилучити у [PERSON] , яка проживає за адресою: 43000,Волинська обл.,м. Луцьк,вул. Братковського, буд. 11, та передати в заклад ПАТ КБ ПриватБанк (49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) предмет застави автомобіль марки «Fiat», модель: Ducato, рік випуску: 2001, тип ТЗ: вантажний фургон малотонажний-В, № кузова/шасі: ZFA23000006022924, реєстраційний номер: ВК3897АС, який належить на праві власності відповідачу [PERSON] (43000,Волинська обл.,м. Луцьк,вул. Братковського, буд. 11); комплект ключів та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля марки «Fiat», модель: Ducato, рік випуску: 2001, тип ТЗ: вантажний фургон малотонажний-В, № кузова/шасі: ZFA23000006022924, реєстраційний номер: ВК3897АС, який належить на праві власності відповідачу [PERSON] (43000,Волинська обл.,м. Луцьк.вул. Братковського, буд. 11); В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №RОНІАЕ00000015 від 15.03.2006 року в сумі 35148,06 доларів США, яка складається з наступного: 4730,17 доларів США - заборгованість за кредитом; 6175,14 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом; 484,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 23758,75 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки «Fiat», модель: Ducato, рік випуску: 2001, тип ТЗ: вантажний фургон малотонажний -В, № кузова/шасі: ZFA23000006022924, реєстраційний номер: ВК3897АС, який належить на праві власності відповідачу [PERSON] (43000,Волинська обл.,м. Луцьк,вул. Братковського, буд. 11), шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ ПриватБанк (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Представником позивача суду було подано заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору № RОНІАЕ00000015 від 15.03.2006 року [PERSON] 15.03.2006 року отримав кредит у розмірі 10725,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,56 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 14.03.2011 року. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконувач належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення норм чинного законодавства та умов договору, [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено, що банк взяті на себе зобовязання по кредитному договору виконав в повному обємі. Однак, [PERSON], станом на день розгляду справи, не повертає отримані кредити відповідно до графіків погашення кредитів та відсотків, в звязку з чим не виконує зобовязання належним чином, і згідно розрахунку позивача станом на 22.03.2016 року, наявна заборгованість в сумі 35148,06 доларів США, яка складається з наступного: 4730,17 доларів США заборгованість за кредитом; 6175,14 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом; 484,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 23758,75 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ ПриватБанк і третя особа [PERSON] 15.03.2006 р. уклали договір застави рухомого майна, згідно з яким [PERSON] надав в заставу автомобіль марки «Fiat», модель: Ducato, рік випуску 2001, тип ТЗ: вантажний фургон малотонажний-В, №кузова/шасі: ZFA23000006022924, реєстраційний номер: ВК3897АС, що належить на праві власності [PERSON] (35336, Рівненська область, Рівненський р-н, с. Ясениничі, вул.Сагайдачного, буд. 4, ІПН [NUMBER]. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись: належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобовязань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобовязаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, третя особа зобовязання за кредитним договором не виконує; предмет застави в заклад банку не передав. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу». Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу»). Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі, шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Приймаючи до уваги, що ПАТ КБ ПриватБанкзаявлено позов саме з підстав, вказаних у попередньому абзаці, цілком очевидно, що виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмет застави шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю, - неможливе без фактичного знаходження предмету застави у володінні ПАТ КБ ПриватБанк. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобовязання в натурі. Примусове виконання зобовязання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобовязання та полягає в зобовязанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів виливу. Зважаючи на те, що законом та умовами договору передбачено обовязок третьої особи передати предмет застави в заклад Заставодержателя (ПАТ КБ ПриватБанк), слід вимогу позивача стосовно зобов'язання третьої особи виконати зобовязання в натурі, - задовольнити. Судом встановлено, що у 2015 р., в порушення умов договору застави, ч.2 ст. 586 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про заставу», без згоди Банку, [PERSON] реалізував заставний автомобіль відповідачу [PERSON] , яка проживає за адресою: 43000,Волинська. обл.,м. Луцьк,вул. Братковського, буд. 11). Як вбачається з довідки територіального сервісного центру №5641 РСЦ МВС у Рівненський області від 21.10.2016р. №31/17/5641-4489, згідно автоматизованої бази даних БД АІПС «РІІС», НАІС ДДАІ МВС України та Інформаційної системи ДАІ, станом на 20.10.2016р. автомобіль марки «Fiat Ducato, кузов № ZFА23000006022924, номерний знак [NUMBER] зареєстрований за [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO]. Відповідно до ст.27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Крім того, згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, відповідно до ч.3 ст. 9 вказаного вище закону: ПАТ КБ ПриватБанк згоду на відчуження рухомого майна третьою особою [PERSON] без збереження обтяження не надавав; відчуження належного [PERSON] автомобіля не здійснювалось в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу, а тому зареєстроване обтяження зберегло силу для нового власника, який є відповідачем по справі. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» ПАТ КБ ПриватБанк 13.10.2010 р. зареєстрував в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобовязаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобовязання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобовязаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. Як слідує із змісту ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави ... із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та звернення стягнення на предмет застави. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову до суду сплачено 689грн. та 14024,08грн. судового збору згідно платіжних доручень № ВО1S8B133U від 18.04.2016р. публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що в загальній сумі становить 14713,08грн. Таким чином, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених судових витрат по справі в сумі 14713,08грн. (чотирнадцять тисяч сімсот тринадцять гривень 08 копійок).

Outcome: approved