overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 04.02.2016р. в позивачу [PERSON] у задоволенні позовних вимог про поділ майна подружжя, стягнення грошових коштів відмовлено. Справа направлена до Апеляційного суду м.Києва для розгляду апеляційної скарги представника позивача на рішення суду. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 16.09.2016р. справу повернуто до Подільського районного суду м.Києва для ухвалення додаткового рішення стосовно позовних вимог про стягнення на користь позивача з ПАТ «Енергобанк» грошових коштів у розмірі 210000,00 грн. на виконання ухвали Апеляційного суду м.Києва від 30.06.2016р. В судове засідання сторони та їх представники не з»явились, про місце, дату та час розгляду питання про ухвалення додаткового рішення повідомлені. Суд вважає можливим розглянути дане питання за їх відсутності, згідно ч.3 ст. 220 ЦПК України присутність сторін при ухваленні додаткового рішення не є обов'язковою. Як встановлено в судовому засіданні, і ці обставини були предметом дослідження під час розгляду справи, що рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.06.2015р. №115, яким запроваджено процедуру ліквідації ПАТ «Енергобанк» з 12.06.2015р., що фактично позбавляє банк права виконувати будь-які операції по рахункам клієнтів, як це передбачено ст.46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Згідно ст.47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг. Постановою НБУ від 11.06.2015р. відкликано банківську ліцензію ПАТ «Енергобанк». Отже, вимоги позивача про стягнення на її користь з ПАТ «Енергобанк» суми вкладу у розмірі 210000,00 грн. заявлені всупереч передбаченого ст.ст.26-28 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» особливого порядку задоволення вимог вкладників, тобто не грунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 07 листопада 2019 року було задоволено первісний позов в повному обсязі та відмовлено в задоволенні зустрічного позову. Позивачем подана заява про ухвалення додаткового рішення, в якій [PERSON] просить вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених нею, та стягнути сплачений позивачем при подачі позову судовий збір, посилаючись на те, що в ухваленому рішенні судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ст.270 ч.4 ЦПК України при розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення сторони викликаються в разі необхідності. В зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути вищевказану заяву без виклику учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Згідно ст.270 ч.1 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (п.3). Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Подільського районного суду м.Києва від 07 листопада 2019 р. в повному обсязі задоволено позов [PERSON] , а саме: визнано недійним та скасовано (вилучено) запис у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 13269699 від 20.11.2012 р. про обтяження заставою рухомого майна - автомобіля марки ВАЗ-21140, 2006 року виписку, д.н.з. [NUMBER] ; відмовлено в повному обсязі в задоволенні зустрічного позову ТОВ «Вердикт Фінанс». Дане рішення ухвалено без вирішення питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ст.141 ч.2 п.1 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Отже, з ТОВ «Вердикт Фінанс», як відповідача за первісним позовом, на користь [PERSON] , як позивача за первісним позовом, підлягають стягненню понесені останньою судові витрати. Статтею 133 ч.1 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 640,0 грн. (квитанція № 14137 від 30.11.2017 р.). А відтак, вказана вище сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Зурахуванням зазначеного слід ухвалити додаткове рішення, яким з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені [PERSON] судові витрати у вигляді витрат на оплату судового збору. Отже, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 09.04.2015 р. задоволені позовні вимоги [PERSON], визнано за ним право власності на 15/200 частини домоволодіння по [ADDRESS], яка зареєстрована на праві власності за [PERSON]. 11.11.2015 р. позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки під час вирішення питання про право, судом не зазначено конкретне майно (тобто квартиру 2-а загальною площею 21,40 кв.м. в домоволодінні по [ADDRESS]), яке підлягає передачі за рішенням суду, що перешкоджає здійсненню державної реєстрації майна. В судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належно. Заявник подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Тому суд вважає можливим слухати справу за відсутності не з'явившихся осіб, оскільки на підставі ч. 3 ст. 220 ЦПК України їх присутність не є обов'язковою. Згідно п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Судом встановлено, позивач просив визнати за ним право власності на 15/200 частини домоволодіння по [ADDRESS] у складі квартири №2-а, загальною площею 21,40 кв.м., яка зареєстрована на праві власності за [PERSON], за набувальною давністю в порядку ст. 344 ЦК України, у зв'язку з відкритим та безперервним володінням з 1990 р. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 09.04.2015 року визнано за [PERSON], [INFO], право власності на 15/200 частини домоволодіння по [ADDRESS], яка зареєстрована на праві власності за [PERSON] (а.с. 140-142). Тобто, не вказано, що квартира, яка була предметом дослідження в судовому засіданні має №2-а (а.с. 39, 41), та становить загальну площу 21,40 кв.м. Згідно ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Відповідно до ст. 2 вищевказаного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, на підставі наведеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 10.11.2015 року частково задоволений позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. За рішенням суду стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO], на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Згідно з ч.1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до частин 1 та 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем -1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (на даний час 487 гривень 20 копійок) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (на даний час 6 090 гривень). В судове засідання сторони не зявилися. За вказаним вище рішенням суду стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. Оскільки відповідно до Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок, суд вважає за можливе додатково стягнути з [PERSON] судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 10.12.2015р. задоволені позовні вимоги [PERSON], в порядку поділу майна подружжя, визнано за ним та за відповідачем право власності в рівних частинах по 1/2 на квартиру [ADDRESS]. Відповідач оскаржила дане рішення суду. 05.02.2016р. справа повернута з Апеляційного суду м.Києва до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення для вирішення питання щодо розміру судового збору, що підлягав сплаті та питання розподілу судових витрат. Згідно п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 460,00 грн., виходячи з вартості спірної квартири, яка була відома та зазначена в інвестиційному договорі від №0135-мф, укладеному між КП «Спецжитлофонд» та [PERSON] від 27.12.2001р. та додатковій угоді до нього від 23.06.2005р., укладеній між КП «Спецжитлофонд» та [PERSON], [PERSON] ( а.с.16). Вартість квартири складає 43827,70 грн. Тобто 1% від ціни позову складає 438 грн.(але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати ( 1218 грн.), що складає 243,20 грн. станом на 14.08.2015р.). Але позивач сплатив 460,00 грн. Представник позивача просив згідно ст.88 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача. Підставою звернення до суду стало невизнання з боку відповідача права позивача на половину квартири та не бажання ділити майно подружжя. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що позов задоволено повністю, в рішенні суду міститься посилання на вимоги ст.88 ЦПК України, але це питання не вирішено , тому суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 438,00 грн., що складає 1% від ціни позову ( вартості квартири). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено. Однак, при ухвалені рішення судом, не було вирішено питання про судові витрати, а саме судовим збором позовна заява оплачена частково. Питання про винесення додаткового рішення було призначене у судове засідання. У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Враховуючи те, що згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України присутність сторін не є обов'язковою, суд дійшов висновку про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення про судові витрати за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у справі з наступних підстав. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У ч. 1 ст. 88 ЦПК України зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно вимог ст. 82 ЦПК України якщо судові витрати не були оплачені, судові витрати стягуються судовим рішенням у справі. Як роз'яснено у п. 13 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди. Відповідно до п.п. 1,6 ч. 1 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір» (чинного станом на дату звернення до суду першої інстанції) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру та відшкодування моральної шкоди в межах заявленої суми, ставка судового збору, за кожну вимогу, становить по 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. З огляду на категорію справи, де позивачами заявляються вимоги немайнового характеру так і відшкодування моральної шкоди, судовий збір за подання позовної заяви оплачений не у повному обсязі. Враховуючи те, що судовий збір оплачений був не у повному розмірі та у задоволені позову було відмовлено, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, в якому вирішити питання про стягнення судових витрат, а саме стягнення з позивачів в дохід держави судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 13.05.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11.02.2014 року, частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON], ТОВ «Науково-виробничий центр «Геодинаміка-Крим», треті особи - Головне управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна», Кримське республіканське підприємство «Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації», Лучистівська сільська рада про поділ спільного майна подружжя, визнання свідоцтв недійсними, вселення. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення з приводу розподілу судових витрат, оскільки це питання не було вирішено при постановленні рішення суду 13.05.2013 року. В судове засідання сторони та треті особи не з'явились, про причини неявки не повідомили. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву від 19.03.2014 року, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Згідно з ч.1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. З матеріалів справи вбачається, що позивачкою при подачі позову 11.08.2010 року сплачено судовий збір в розмірі 1 700 гривень (т.1 а.с.1 - квитанція), при подачі заяви про збільшення позовних вимог 19.12.2011 року сплачено судовий збір в розмірі 1 123 гривні (т.3 а.с.29 - квитанція), при подачі заяви про забезпечення позову 11.07.2012 року сплачено судовий збір в розмірі 107 гривень 30 копійок (т.3 а.с.181 - квитанція). Отже, позивачкою загалом сплачено судовий збір в розмірі 2 930 гривень 30 копійок. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачкою сплачений судовий збір, що підтверджується квитанціями, її позов задоволено частково. А тому з відповідачів підлягають стягненню витрати по сплаті позивачкою судового збору в розмірі по 1 465 гривень 15 копійок з кожного. Щодо витрат за проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 2 325 гривень 60 копійок, то вони не підтверджені квитанцією. За таких обставин суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення про стягнення з відповідачів на користь позивачки витрат по сплаті судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 13.09.2016 року задоволено частково позовні вимоги [PERSON] та поновлено [PERSON] на посаді соціального педагога Центру соціально-психологічної реабілітації дітей та молоді з функціональними обмеженнями Подільського району м. Києва з 02.09.2014 р., стягнуто з Центру соціально-психологічної реабілітації дітей та молоді з функціональними обмеженнями Подільського району м. Києва на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за один рік з 02.09.2014 р. по 02.09.2015 р. в розмірі 22386,69 грн. та стягнуто заробітну плату за серпень 2014 р. в розмірі 766,48 грн. В решті вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судового збору. Вказане рішення набрало законної сили 15.11.2016р. Позивач звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання про стягнення заробітної плати при її звільненні за 01.09.2014р. в розмірі 87,10 грн. Відносно вказаної вимоги сторонами надавались докази та пояснення. В судове засідання сторони не з'явилися, тому суд вважає можливим слухати справу за їх відсутності, оскільки у відповідності до ст. 270 ЦПК України їх неприбуття не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи, що в рішенні суду міститься обґрунтування та висновок про задоволення вимоги про стягнення неотриманої позивачем заробітної плати при звільненні за 01.09.2014р. в розмірі 87,10 грн., суд стягує з відповідача зазначену суму.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15.02.2017 року задоволені позовні вимоги [PERSON], визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 22 травня 2016 року приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А., зареєстрований в реєстрі за №10763. Представником ТОВ «Кредитні ініціативи» оскаржено дане рішення суду. 07.04.2017 року справа повернута з Апеляційного суду м. Києва до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення для вирішення питання щодо стягнення судових витрат. Згідно п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] не заперечував щодо ухвалення судового рішення про стягнення судових витрат. Представник відповідача не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належно. Згідно ч.3 ст.220 ЦПК України присутність осіб в судовому засіданні не є обов»язковою. Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позову станом на жовтень 2016 року позивачем сплачено судовий збір, на підставі ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 551,20 грн. (а.с. 1). Задовольняючи позовні вимоги, суд не стягнув з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені вимоги про стягнення судових витрат в розмірі 551,20 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що позов задоволено, в рішенні суду міститься посилання на вимоги ст. 88 ЦПК України, але це питання не вирішено, тому суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved