Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просила винести рішення, яким стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення донькою повноліття. Вказала, що з відповідачем перебуває в шлюбі, який зареєстровано 31.10.2010 виконкомом Голубецької сільської ради Крижопільського району, Вінницької області. Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . В даний час донька проживає з нею та знаходяться на її утриманні. Добровільно відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, хоч повинен сплачувати кошти на утримання дитини. Тому позивач в своїй заяві до суду просила позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Відповідач до суду надіслав заяву, в якій позов визнав та просив справу розглянути в його відсутність. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач до суду та учасникам справи відзив не надіслала. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню, як такий що доведений свідоцтвом про шлюб, довідкою сільської ради, обґрунтований вимогами ст.ст. 75-77, 79, 80, 180-183, 191 СК України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Ч. 3 ст. 182 СК України передбачено, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стаття 142 СК України зазначає, що діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище отримувача аліментів, платника аліментів, який в даний час не працює, має нерегулярний дохід, однак є працездатною особою, інших утриманців не має, приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved