Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31.05.2012 року Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено Кредитний договір № R53100267911B (далі - Кредитний договір). Відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31.05.2015 року. Однак відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів, та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 09.01.2014 року за договором виникла заборгованість на загальну суму у розмірі 120 919 (сто двадцять тисяч дев'ятсот дев'ятнадцять) грн. 68 коп. У зв'язку з виникненням, позивач змушений звернутися до суду та просити суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за Кредитним договором № R53100267911B від 31.05.2012 року у розмірі 120 919 (сто двадцять тисяч дев'ятсот дев'ятнадцять) грн. 68 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1209 (одна тисяча двісті дев'ять) грн. 20 коп. 23 червня 2014 року до суду надійшла заява від представника Позивача, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать судові повістки (а.с. 23,28) та поштове відправлення яке повернулось до суду із відміткою «закінчення терміну зберігання» (а.с. 34-35), про причини неявки в судове засідання не повідомила, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. З наведеного вбачається, що не зважаючи на неодноразове повідомлення поштового відділення, про надходження судового листа, зазначене поштове відправлення відповідачем отримано не було. Відсутність такого відповідача за зазначеною адресою та неотримання поштового відправлення (його повернення за закінченням терміну зберігання) слід розцінювати як належне повідомлення про день та час розгляду справи по суті такої особи. У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них виниклі правовідносини. Судом встановлено, що 31.01.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено Кредитний договір № R53100267911B, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит на загальну суму 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32% на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31.05.2015 року. Згідно п.3 кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється позичальником щомісяця до 28 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, згідно з графіком погашення. З матеріалів справи вбачається, що в порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, та, у зв'язку з чим станом на 09.01.2014 року за договором виникла заборгованість на загальну суму у розмірі 120 919 (сто двадцять тисяч дев'ятсот дев'ятнадцять) грн. 68 коп.: де заборгованість по кредиту - 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 31.05.2012 по 25.12.2013р. - 23 604 (двадцять три тисячі шістсот чотири) грн. 70 коп., сума пені по кредиту за період з 10.01.2013 року по 09.01.2014 року - 47 314 (сорок сім тисяч триста чотирнадцять) грн. 98 коп. Із матеріалів даної цивільної справи також вбачається, що у зв'язку з виникненням заборгованості по оплаті передбачених кредитним договором платежів позивач 18.12.2013 року за № 3251/500-2 боржнику направив претензію дострокового повернення всієї суми кредиту та процентів за користування кредитом в добровільному порядку. Однак відповідач на означену досудову вимогу не віадрегував, добровільно порушення умов кредитного договору не усунув, суму простроченої заборгованості не сплатив. . Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до приписів ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. В свою чергу згідно кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобов'язаний: сплачувати заборгованість по тілу кредиту перед банком (розділ 3 Договору); сплачувати банку проценти за користування кредитом (розділ 4 Договору), сплачувати відповідну комісійну винагороду (п. 5.3.1. Договору, розділ 3 Договору) та у випадку порушення зобов'язання, сплачувати відповідні штрафні санкції (п. 7.1. Договору). Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача за своєю правовою природою законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню, та з відповідача підлягає стягненню за Кредитним договором № R53100267911B що 31.05.2012 року заборгованість у означеному розмірі 120 919 (сто двадцять тисяч дев'ятсот дев'ятнадцять) грн. 68 коп. Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з'явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: судового збору у розмірі 1 209 (одна тисяча двісті дев'ять) грн. 20 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved