Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 31 березня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві просить збільшити розмір аліментів, що стягується з відповідача на підставі наказу Харківського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2019 року на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 09 жовтня 2019 року наказом Харківського районного суду Харківської області присуджено стягувати з боржника [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення наказу про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина значно зросли. Окрім цього, на час ухвалення судового наказу боржник тимчасово не працював. На даний час боржник має постійне місце роботи та офіційно працевлаштований. Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду відзиву. До канцелярії суду від відповідача надійшла заява, в якій він просить розглядати справу за його відсутності, категорично заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Рух справи 31 березня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 квітня 2021 року позовну заяву про розірвання шлюбу було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. В установлені законом строки позивач усунув зазначені в ухвалі суду недоліки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 травня 2021 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду, відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. 12 липня 2021 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області заяву позивача [PERSON] про витребування доказів було задоволено. Витребувано від Державної податкової служби України Головного управління Державної податкової служби у Харківській області інформацію про доходи [PERSON] , [INFO] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) за період з 01 січня 2019 року по теперішній час. Будь-яких інших заяв та клопотань в ході проведення судового розгляду від сторін не надходило. Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 12 вищезгаданого закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог частини 1 статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від доходу. Як вбачається зі змісту судового наказу Харківського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2019 року (а.с.26) з [PERSON] було стягнуто аліменти в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 вересня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також аналогічні рекомендації з цих підстав викладені у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно пункту 23 Пленум Верховного Суду України у постанові №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , відповідно до якого мати - [PERSON] , батько - [PERSON] (а.с.23). Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами в ході судового розгляду справи, дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Як вбачається з рішення Харківського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2019 року (а.с.27) шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 04 вересня 2009 року Виконавчим комітетом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області за актовим записом №33 було розірвано. Рішення суду набрало законної сили. З свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.22), виданого 14 лютого 2020 року Виконавчим комітетом Васищівської селищної ради Харківського району Харківської області, за актовим записом №1 вбачається, що 14 лютого 2020 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». З аналізу статті 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Відповідно до відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб Державної податкової служби України про суми виплачених доходів (а.с.62), судом встановлено, що [PERSON] в період з січня 2019 року по березень 2021 року отримував доходи з таких джерел: ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», Харківський міський центр зайнятості, ТОВ «АКВАФРОСТ», ТОВ «БТК», ТОВ «ЕПІЦЕНТР». Судом встановлено, що за вказаний період часу розмір заробітної плати та соціальних виплат у відповідача змінювався починаючи з 2 479,59 до 52 318,61 гривень на місяць. Згідно статті 183 СК України той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Разом з тим, згідно судового наказу Харківського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2019 року з [PERSON] було стягнуто аліменти у розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 вересня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. З пояснень позивача, вбачається, що під час винесення судового наказу щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини при встановленні розміру аліментів, суд враховував той факт, що відповідач під час ухвалення рішення ніде не працював. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами була підтверджена зміна майнового стану відповідача, а судом встановлено збільшення доходів відповідача [PERSON] за 2019-2021 роки, які передували зверненню до суду з відповідною позовною заявою. Згідно статей 7, 155 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину [PERSON] у зв`язку зі зміною матеріального становища відповідача відповідає вимогам сімейного законодавства, а його збільшення буде спрямовано на належне забезпечення дитини та не суперечитиме її інтересам. На підставі викладеного і

Outcome: approved