Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

С Т А Н О В И В: Позивач звернулась до суду з позовом, в обгрунтування якого вказала, що вони з відповідачем з 25.04.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з серпня 2016 року через постійні сварки, внаслідок чого, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Миритися та жити з відповідачем не бажає, у зв'язку з чим просить суд шлюб з відповідачем, зареєстрований 25.04.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 85 - розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище - «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання 19.01.2017 року та 08.02.2017 року не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом за зареєстрованим місцем проживання згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу, виклики в судове засідання повернулися до суду з відміткою «за не запитом»(16.01.2017 року та 23.01.2017 року). Заяви про розгляд справи за його відсутність від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169, 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 08.02.2017 року згідно ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.04.2014 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 85 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сторони припинили шлюбні відносини в серпні 2016 року, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За наявності зазначених вище обставин, суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому надалі є недоцільним. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище - «[PERSON]», оскільки згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved