Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 19 жовтня 2020 року [PERSON] ,інтереси якої представляє адвокат Микитчин П.С., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на двох дітей. Позовна заява обгрунтована тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2012 року. За час проживання в шлюбі в них народилось двоє дітей. Відповідач залишив сім`ю , проживає окремо та у вихованні дітей участі не бере, коштів на їх утримання не надає, будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для утримання та виховання дітей, теж не надає. Вона на сьогоднішній день не працює, оскільки доглядає дітей. На підставі викладеного позивач просила стягувати з відповідача щомісяця аліменти на утримання двох малолітніх синів в твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000 грн. на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] не подав відзиву на позовну заяву. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Позивач [PERSON] подала до суду письмове клопотання про підтримання позовної вимоги у повному обсязі та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув повторно, про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом . Дослідивши наявні у справі докази, які надані лише позивачем, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, з огляду на таке. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти є малолітніми. Підтвердженням даного факту є копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , які видані відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Діти проживають разом із матір`ю [PERSON] в с.Верхня Липиця, Рогатинського району, Івано-Франківської області та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Верхньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 24 вересня 2020 року №832. Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли сімейні правовідносинита регулюються нормами Сімейного кодексу України. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 СК України). За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (стаття 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»). Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 січня 2020 року - 2 218 гривень, з 1 липня - 2 318 гривень, з 1 грудня - 2 395 гривень. Вказана величина свідчить про мінімальний рівень матеріального забезпечення. Згідно з частин першої та другої статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Враховуючи встановлені обставини, а також з огляду на те, що розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років з 1 грудня 2020 року становить 2 395,00 грн, суд прийшов до висновку, що аліменти потрібно визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн щомісячно на кожну дитину. Відповідно до ст.191 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Також, суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно частини 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, згідно закону позивача звільнено від сплати судового збору при поданні позовної заяви, а тому на підставі частин першої, шостої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн .

Outcome: approved