Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», що є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк», ЗАТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором, яка становить 14406,56 грн. та судового збору в сумі 229,40 грн. В обґрунтування вимог зазначили, про те, що відповідно до укладеного договору №б\\н від 28 вересня 2007 року [PERSON] 28 вересня 2007 року отримав кредит у розмірі 500,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг, позичальник зобов»язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У відповідності до п.6.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов»язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов»язання з повернення Кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Згідно п.8.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Позивач надав вказані кредитні кошти відповідачу, тим самим своєчасно та в повному обсязі виконав свої зобов»язання перед останнім згідно Кредитного договору. Проте відповідач свої зобов»язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом належним чином не виконує. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 31 жовтня 2013 року складає 14 406,56 гривень, з яких: 3100,00 грн. заборгованість за кредитом; 10144,34 грн. заборгованість про процентах за користування кредитом; також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 662,22 грн. штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з»явився, подав заяву про згоду на розгляд справи у його відсутності, про прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з»явились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, представник відповідача подав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності та відмовити у позові у зв»язку з пропуском строку позовної давності. У відповідності до ст.197 ЦПК України у зв»язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору №б\\н від 28 вересня 2007 року [PERSON] 28 вересня 2007 року отримав кредит у розмірі 500,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 31 жовтня 2013 року наявна Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 31 жовтня 2013 року складає 14 406,56 гривень, з яких: 3100,00 грн. заборгованість за кредитом; 10144,34 грн. заборгованість про процентах за користування кредитом; також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 662,22 грн. штраф (процентна складова). Відповідно умов кредитного договору банк надає позичальнику кредит строком на шість місяців до 28 березня 2008 року. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п.7 ч.13 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Відповідно до п. 23 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Оскільки відповідно до договору та доданих до нього умов надання споживчого кредиту фізичним особам, надавався саме споживчий кредит. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ст. 259 ЦК України визначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. У відповідності до п.2 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). З позовом про стягнення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, пенею, штрафами ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду 18 листопада 2013 року, тобто після спливу строку позовної давності, встановленого в умовах про надання кредиту. Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно з п. 31 Постанови № 5 від 30.03.2012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, враховуючи положення п. 7 ч. 13 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини 13 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відтак, суд, оцінивши належність, допустимість доказів в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв'язку з пропуском позовної давності. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, то вимоги щодо стягнення судового збору, з відповідача у розмірі 229,40 грн. задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed