Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 26\~598,70 грн. В обґрунтування свої позовних вимог, позивач зазначає що 25.11.2013 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 1335652128901048. Згідно договору відповідачу було надано кредит у розмірі 48\~500 грн. на термін до 24.11.2016 р. [PERSON] повинен був повертати кошти банку, виплачувати проценти та комісію, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі та строки передбачені договором. Відповідач не сплатив своєчасно Банку кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що відображені у Розрахунку заборгованості за договором. У звязку із зазначеними порушеннями, станом на 04.10.2016 року існує заборгованість по кредитному договору в розмірі 26\~598,70 грн., яка складається з наступного: 1)10784,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 2)1450,29 грн. строкова заборгованість за кредитом ; 3) 11247,71 грн. прострочена заборгованість за комісією; 4) 750,08 грн. строкова заборгованість за комісією; 5) 1158,31 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 6) 1208,31 грн. пеня за несвоєчасне погашення комісії. Відповідач на даний час ухиляється від виконання зобовязань за кредитним договором, заборгованість не погашає. В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, представником подано письмові заперечення проти позову в частині стягнення комісії. Посилався на рішення Апеляційного суду Житомирської області від 11.04.2017 року по справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Фідобанк», визнано недійсними умови кредитного договору про нарахування пені. \~За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 25.11.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 1335652128901048. Згідно договору відповідачу було надано кредит у розмірі 48\~500 грн. на термін до 24.11.2016 р. [PERSON] повинен був повертати кошти Банку, виплачувати проценти, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі та строки передбачені договором. Відповідач не сплатив своєчасно Банку кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що відображені у Розрахунку заборгованості за договором. Згідно до умов кредитного договору позивач свої зобовязання виконав, а саме надав відповідачу кредит у визначеному розмірі, а [PERSON] в свою чергу, своїх зобовязань не виконав. Відповідач був ознайомлений з кредитним договором, що стверджується підписом відповідача. В порушення умов Кредитного договору, відповідач своїх договірних зобов'язань не виконував, у зв'язку з чим, станом на 04.10.2016 року існує заборгованість по кредитному договору в розмірі 26\~598,70 грн., яка згідно розрахунку позивача складається з наступного: 1)10784,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 2)1450,29 грн. строкова заборгованість за кредитом ; 3) 11247,71 грн. прострочена заборгованість за комісією; 4) 750,08 грн. строкова заборгованість за комісією; 5) 1158,31 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 6) 1208,31 грн. пеня за несвоєчасне погашення комісії. Згідно рішення Апеляційного суду Житомирської області від 11.04.2017 р. № 285/2001/16-ц від 11.04.2017 р. рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 16.02.2017 р. було скасовано та ухвалено нове - про визнання недійсним п. 1.4 договору про надання споживчого кредиту № 1335652128901048 від 25.11.2013 р. та п. 11.2 Правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в частині віднесення підсудності спорів, Третейському суду. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення нарахованої комісії є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Решта частина заборгованості за кредитним договором становить 14\~600 грн. 91 коп., що складається з наступного: 1)10784,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 2)1450,29 грн. строкова заборгованість за кредитом; 3)1158,31 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 4)1208,31 грн. пеня за несвоєчасне погашення комісії. Невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню. Дані обставини підтверджуються наданими позивачем до матеріалів справи та дослідженими у судовому засіданні доказами: копією розрахунку заборгованості, копією кредитного договору, копією паспорта відповідача, копією вимоги, копією витягу зі статуту ПАТ «Фідобанк», копією свідоцтва про державну реєстрацію ПАТ «Фідобанк». Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або\~\~інша\~\~фінансова\~\~установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~\~ Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно частині задоволених позовних вимог.

Outcome: partial