Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Рішенням Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу від 25.07.2017 р. позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю та вирішено стягувати аліменти з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 12 % від заробітку відповідача щомісяця, починаючи з 25.05.2017 року до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку. Крім того, стягнуто з [PERSON], [INFO] судовий збір на користь держави у сумі 640 грн. 00 коп. Зазначене рішення в розмірі стягнення платежів за один місяць допущено негайному виконанню. Проте судом в резолютивній частині судового рішення не вирішено питання про те, на який період вирішено стягувати аліменти. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що є підстави для ухвалення додаткового рішення у справі. Згідно з ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, ухвалив розглядати питання про ухвалення додаткового рішення за відсутності учасників справи, оскільки в силу норм ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд викликає їх у разі необхідності. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Так, рішення суду повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, пов'язані із розглядом спору. Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення. Ухвалюючи рішення, суд повинен враховувати первісні вимоги, а також усі уточнення (доповнення або зміни) до них, які заявлялися в судовому засіданні. Так, ст. 199 СК України передбачає, що, суттєвою умовою для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є не вікове обмеження, а факт продовження нею навчання. 23 роки є верхньою межею, досягнення якої позбавляє права на отримання аліментів, не зважаючи на те, чи продовжує особа навчання. Натомість, якщо дитина припиняє навчання до досягнення 23-річного віку, це є підставою і для ініціювання питання щодо припинення стягнення аліментів на її утримання у відповідності до вимог ч. 2 ст. 199 СК України. Дана правова позиція відображена і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Крім того, рішення суду від 25.07.2017 року обґрунтоване саме тим, що повнолітній син потребує утримання через навчання на денній формі у Криворізькому професійному транспортно-металургійному ліцеї. Тобто судом в мотивувальній частині рішення визначено, що стягнення аліментів у цьому випадку є виключно цільовим, повязаним лише з необхідністю навчання повнолітньої дитини. Отже, при ухваленні рішення суду від 25.07.2017 року, не чітко було визначено період і обставини, за яких повинно здійснюватися стягнення аліментів, а саме повинно бути вказано, що аліменти у визначеному судом розмірі стягуються з відповідача на утримання повнолітнього сина на період його навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Зазначене є підставою для ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 12 % від заробітку щомісячно на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] на період його навчання у Криворізькому професійному транспортно-металургійному ліцеї, але не більше ніж до досягнення двадцятитрирічного віку.

Outcome: approved