Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

рішенням Городоцького районного суду Львівської обл. від 22.01.2010р. стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] в т.ч. аліменти на сина [PERSON] , 2009р.н. в розмірі 350 грн. щомісячно і до повноліття дитини. [PERSON] 19.02.2019р. звернулась з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, просила стягувати аліменти на сина [PERSON] , 2009р.н. в розмірі 1/3 ч. доходів щомісячно і до повноліття дитини, мотивуючи тим, що з відповідачем розлучені, коштів, що стягуються із нього за рішенням суду на утримання дитини не достатньо, вона не працює, син хворіє, їй матеріально важко утримувати дитину, інше. В суді позивачка [PERSON] позов підтримала та уточнила просила стягнути з відповідача аліменти на сина [PERSON] , 2009р.н. в сумі 3 000 грн. щомісячно, мотивуючи тим, що стягнутих із відповідача по рішенню суду коштів на утримання дитини - 350 грн. не вистачає, син хворіє, потребує лікування і хірургічного втручання, вона не працює, їй матеріально важко утримувати сина, що відповідач працює за кордоном, а тому має достатній дохід і в змозі надавити утримання сину в розмірі 3 000 грн. щомісячно. 20.06.2019р. подала заяву у якій позов підтримала, просила завершувати розгляд справи у її відсутності (а.с.79). Відповідач [PERSON] 09.04.2019р. подав відзив (а.с.36-39) у якому позов по суті визнав частково, пояснив, що згідний сплачувати аліменти на сина [PERSON] , 2009р.н. в сумі 1 050 грн., оскільки не працює, має на утриманні малолітнього сина і вагітну дружину, допомагає батькам-пенсіонерам, крім того доглядає за бабцею дружини - особою похилого віку, що вимога позивачки про стягнення аліментів в розмірі 1/3 ч. від його заробітку (доходу) не обґрунтована, інше. В судове засідання не з`явився, 25.04.2019р. подав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.63). Оскільки сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, суд, з огляду на матеріали справи, приходить висновку про ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов частково, з огляду на наступне. Європейський Суд з прав людини у рішенні «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року нагадав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються; межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 і 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Із пояснень позивачки, із долучених до справи копії свідоцтва про народження та копії рішення Городоцького районного суду Львівської обл. від 04.08.2010р. (а.с.3, 6) видно, що шлюб між сторонами розірвано, що вони мають сина [PERSON] , [INFO] , відповідач батьківства не оспорює. Рішенням Городоцького районного суду Львівської обл. від 22.01.2010р. стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] в т.ч. аліменти на сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 350 грн. щомісячно і до повноліття дитини (а.с.4-5). З пояснень [PERSON] , із довідок Великолюбінської селищної ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 364 від 18.02.2019р. і Городоцької РФ Львівського ОЦЗ № 269 від 20.06.2019р., із копії трудової книжки позивачки серія [NUMBER] (а.с.7, 8, 80) убачається що вона 28.04.2018р. звільнена з роботи в ТОВ «Антарес-2016», зараз не працює, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, що син [PERSON] , [INFO] р. проживає при ній, хворіє, їй матеріально важко утримувати дитину. Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей від шести до вісімнадцяти років у розмірі: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Вищенаведене свідчить, що після ухвалення судом 22.01.2010р. рішення про стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів на сина [PERSON] , 2009р.н., її матеріальний стан погіршився, що аліменти на дитину в сумі 350 грн. є значно меншими від встановленого законом мінімуму і недостатніми для належного утримання позивачкою [PERSON] сина. Враховуючи погіршення матеріального стану позивачки, що дитина сторін хворіє, розмір прожиткового мінімуму на дітей від шести до вісімнадцяти років, який не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить переконання про необхідність збільшення розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на сина. Ураховуючи в сукупності усі наведені обставини справи, суд приходить висновку, що коштів, які стягуються із відповідача за рішенням суду від 22.01.2010р. на сина [PERSON] , 2009р.н. в сумі 350 грн. не достатньо, що позивачці матеріально важко, а відповідач здоровий, працездатний і в змозі надавати утримання сину в сумі 1 500 грн. щомісячно. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання сина в сумі 1 500 грн. щомісячно, суд ураховує також й ту обставину, що відповідач має на утриманні малолітню дитину та здійснює догляд за особою похилого віку і вважає, що такий розмір буде достатнім вкладом відповідача в утримання дитини. Покликання позивачки [PERSON] про захворювання сина, суд бере до уваги, але з огляду на вищенаведене й обов`язок відповідача брати участь у додаткових витратах на дитину (ст. 185 СК України), розцінює як такі, що не дають підстав до стягнення аліментів у розмірі, визначеному позивачкою. З огляду на вимоги ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави 768 грн. 40 коп. судових витрат.

Outcome: partial