Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 ве-ресня 2015 року позовні вимоги обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго»в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволено повністю. З відповідачки на користь позивача стягнута заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.10.2010 року по 01.11.2013 року в сумі 5414 гривень 16 копійок, інфляційні збитки 133 гривні 57 копійок, 3 % річних - 286 гривень 56 копійок, судовий збір 243 гривні 60 копійок. Не погодившись з рішенням суду, відповідача [PERSON] подала апеляційну скаргу та просить рішення Артемівського міськрайонного суду Доне-цької області від 23 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове, з урахування строків позовної давності, які вона просила застосувати. Від відповідачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, дово-ди апеляційної скарги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти доводів апеляційної скарги за-перечував, просив рішення суду залишити без змін. Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши ма¬теріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню підля-гає, а оска¬ржуване рішення необхідно скасувати, виходячи з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що відповідачка проживає за адре-сою: Донецька область м. Часів-Яр вул. Артема, 48-13 та є абонентом позивача відповідно до особового рахунку № 4353. За період часу з 01.10.2010 року по 01.11.2013 року за відповідачкою утво-рилась заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 5414 гривень 16 копі-йок. Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи у апеляцій-ному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. За змістом частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна дав-ність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до вине-сення ним рішення. Як вбачається з заяви відповідачки на а.с.14, вона визнавала позов частко-во, в строках позовної давності, тобто просила застосувати строки позовної дав-ності до позовних вимог. В рішенні суду першої інстанції вказано, що відповідачка визнає позов у строках позовної давності, але суд відмовив у застосуванні строків позовної дав-ності, оскільки відповідачкою було перервано перебіг позовної давності. Але рішення суду першої інстанції не мотивовано, чому суд прийшов до такого висновку, не вказано в який рік, який місяць відповідачкою були вчинені певні дії, що свідчили про перебіг позовної давності. Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення су-ду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Як вбачається позовної заяви (а.с.4), вона поступила до суду першої інста-нції 16.07.2015 року. Відповідно загальний строк позовної давності (ст.257 ЦК України) з 07.2015 року по 07.2012 року. Як вбачається з роздруківки по особовому рахунку відповідачки (а.с.5), за період часу з липня 2012 року відповідачкою не було зроблено жодного платежу хоч на одну гривню більше нарахування, тобто не вчинено жодної дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. Таким чином, жодної підстави для застосування ст.264 ЦК України у суду першої інстанції, не було. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про засто-сування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не правильно застосовані норми матеріального права, що є підставою для задово-лення апеляційної скарги, скасування рішення суду й винесення нового рішення про відмову у задоволенні позову в зв'язку зі спливом позовної давності. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд повинен вирішити питання про роз-поділ судових витрат. Як вбачається з матеріалів справи ціна позову становить 5834 гривні 29 копійок. Тобто 1% становить 583 гривні 43 копійки. Враховуючи, що при подачі апеляційної скарги відповідачка повинна була сплатити 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, що становить 641 гривню 77 копійок, але ухвалою суду відповідачці було відстрочено оплату до винесення судового рішення, колегія суддів вважає необхідним стягнути зазначену суму з позивача на користь державного бюджету України.

Outcome: approved