Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

свої вимоги позивачі обгрунтовують тим, що [PERSON] працювала в Коломийському заводоуправлінні будівельних матеріалів та в зв`язку з трудовими відносинами отримала кімнати [ADDRESS] , де зареєстроване її місце проживання з травня 1991 року. Згідно з рішенням Коломийського міськвиконкому № 232 від 16.08.2005 року надано адресний номер «33» вказаним жилим кімнатам. Відповідно до рішення цього ж виконкому № 90 від 23.03.2011 року надано адресний номер «14» цим кімнатам («78», «79» , «80», «82» - номери кімнат згідно з технічним паспортом), що підтверджується листом КП «Житлоінфоцентр» від 15.04.2011 року № 164. З метою поліпшення житлових умов позивач [PERSON] розпочала реконструкцію квартири [ADDRESS] . В 2011 р. з метою приватизації зазначеної квартири вона подала керівникові органу приватизації відповідну заяву, долучивши необхідні документи. Однак, листом від 08.11.2011 року № К-804 її повідомлено про відсутність підстав для задоволення заяви на приватизацію житла в зв`язку із самовільною реконструкцією приміщення. Позивач [PERSON] зазначає, що нею не вчинено будь-яких будівельних робіт, спрямованих на руйнування або погіршення технічних характеристик несучих стін (часткове руйнування, потоншення, створення додаткових навантажень), що підтверджується звітом про проведення технічного обстеження. Тому вона, посилаючись на норми ст. ст. 100, 152 Житлового кодексу України, постанову Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 року № 1024 «Про внесення змін до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», якою спрощено механізм отримання власниками або наймачами дозвільної документації на проведення ремонту у житлових приміщеннях, просить визнати за нею та її дочкою [PERSON] право власності на вказану квартиру в рівних частках. Позивачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, 09.09.2019 року їхній представник, адвокат Сліпко В.М. звернулася до суду з письмовою заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 46). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, 22.08.2019 року вони подали до суду письмові заяви, в яких зазначають, що позовні вимоги визнають, просять справу розглядати в їхній відсутності (а.с. 37, 40). Представник відповідача, Коломийської міської ради в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи належно повідомлявся. 04.09.2019 року міський голова м. Коломиї звернувся до суду з письмовим клопотанням, в якому просить справу розглядати без участі представника вказаної ради та ухвалити рішення відповідно до норм чинного законодавства України (а.с. 43). В зв`язку з неявкою в судове засідання вищевказаних учасників фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , 1969 року народження, з 14.03.1991 року працювала в Коломийському заводоуправлінні будівельних матеріалів, що стверджується даними трудової книжки серї [NUMBER] , дата заповнення якої 10.08.1987 року (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] вона є дочкою позивача [PERSON] і відповідача [PERSON] (а.с. 6). Згідно з рішенням Коломийського міськвиконкому № 232 від 16.08.2005 року надано адресний номер «33» жилим кімнатам [ADDRESS] , де на підставі договору оренди житла в будинках державного і комунального житлового фонду проживає [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до рішення цього ж виконкому № 90 від 23.03.2011 року надано адресний номер «14» вказаним жилим кімнатам («78», «79», «80», «82» номери кімнат згідно з технічним паспортом) за вказаною адресою (а.с. 11). Листом КП «Житлоінфоцентр» від 08.11.2011 року № 800 відовідача [PERSON] повідомлено про відсутність підстав для задоволення заяви про приватизацію жилого приміщення в гуртожитку, де зареєстроване його місце проживання, у зв`язку із самовільною добудовою приміщення (а.с. 9). Згідно з даними довідки № 257, виданої 05.08.2019 року ТОВ «Коломия 911», в квартирі [ADDRESS] , зареєстроване місце проживання [PERSON] (з 22.05.1991 року), [PERSON] (з 12.01.2016 року), [PERSON] (з 22.05.1991 року), [PERSON] (з 15.04.2011 року (а.с. 8)). Згідно з даними технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виданого суб`єктом господарювання [PERSON] 26.07.2019 року, спірне нерухоме майно складається з квартири загальною площею 70,4 кв.м., житловою площею 42,1 кв.м. ( а.с.13-15). Листом-відповіддю Коломийської міської ради № 16/01,2-37/3404 від 05.08.2019 року адвоката Сліпко В.М. повідомлено, що відповідно до ст.100 Житлового кодексу Української PCP виконання наймачем робіт з переобладнання перепланування жилого будинку і жилого приміщення, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта експлуатацію не потребується. Однак, заборонено проводити будь-які будівельні роботи, спрямовані на руйнування або погіршення технічних характеристик несучих стін ( часткове руйнування, потоншення, створення додаткових навантажень. Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства 17.05.2005 року № 76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року 3927/11207, до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Відповідно до ст. 100 Житлового кодексу Української PCP виконання наймачем робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується. Разом з тим, заборонено проводити будь-які будівельні роботи, спрямовані на руйнування або погіршення технічних характеристик несучих стін (часткове руйнування, потоншення, створення додаткових навантажень). Постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року № 406 затверджено Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію ( надалі Перелік). Так, згідно з пунктом 1 до Переліку увійшли роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (CCI), з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками. В листі також зазначено, що у випадку відсутності права власності на об`єкт нерухомості, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в тому числі про визнання права власності на майно відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України (а.с.23, 24). Згідно зі звітом фізичної особи-підприємця [PERSON] про проведення обстеження та визначення технічного стану основних несучих будівельних і огороджувальних конструкцій та інженерних мереж реконструйованої квартири [ADDRESS] , вказана квартира відповідає діючим державним будівельним нормам, правилам і стандартам (а.с.17-21). Отже, можна зробити висновок, що для таких видів робіт як перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків, улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів, влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів в силу вимог ст. ст. 100, 152 ЖК Української PCP дозвіл не вимагається. Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право зокрема на: переобладнання і перепланування житлових приміщень відповідно до статей 100 і 152 Житлового кодексу Української PCP. Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 року № 1024 «Про внесення змін до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків» спрощено механізм отримання власниками або наймачами (за згодою власників) дозвільної документації на проведення ремонту у житлових приміщеннях. Так, з вказаних Правил виключено норму щодо необхідності отримання від органу місцевого самоврядування дозволу на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень у житлових будинках і гуртожитках у тому випадку, коли такі роботи не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування. Таким чином, власники або наймачі квартир та кімнат в гуртожитках, при виконанні робіт з переобладнання і перепланування, які не передбачають втручання в несучі конструкції або інженерні системи загального користування, не зобов`язані звертатися за дозвільними документами. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевказаних доказів судом встановлено правові підстави для визнання за позивачами права власності на спірний об`єкт нерухомого майна в рівних частках, оскільки ними не вчинено будь-яких будівельних робіт, спрямованих на руйнування або погіршення технічних характеристик несучих стін (часткове руйнування, потоншення, створення додаткових навантажень), що підтверджується звітом про проведення технічного обстеження, і іншим чином набути право власності на цей об`єкт неможливо через відмову уповноваженого органу в приватизації. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. 392 ЦК України, та,

Outcome: approved