Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 265253 грн. 39 коп. за кредитним договором №СК-169-000199/8-2008 від 15.08.2008 року. Представник позивача у судове засідання, в якому було проголошено вступну та резолютивну частини рішення, не з'явився, подавши до суду заяву, за змістом якої, заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, просив розглядати даний спір у відсутності представника. Однак взяв участь у розгляді справи, де підтримав вимоги позову з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в частині позовних вимог про стягнення пені та трьох відсотків річних. Свої заперечення щодо стягнення цих сум обґрунтував спливом строку позовної давності щодо пені та відсутністю права позивача на стягнення трьох відсотків річних у зв'язку з встановленням договором іншого розміру відсотків. Вважає, що строк позовної давності сплив, оскільки кредитний договір укладений 15.08.2008 року, а позовні вимоги заявлені у 2013 році. Щодо пені, то строк позовної давності в даній частині спеціальний і становить один рік. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі кредитного договору №СК-169-000199/8-2008 від 15.08.2008 року ВАТ «Родовід Банк», назву якого змінено на ПАТ «Родовід Банк» надало [PERSON] кредит в сумі 9818,10 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 7% річних з кінцевим терміном повернення 15.08.2010 року. Розрахунок заборгованості та інші документи підтверджують, що [PERSON] не виконав взяті на себе за кредитним договором обов'язки, внаслідок чого, станом на 15.07.2013 року її заборгованість по кредиту складає 265253 грн. 39 коп. В силу ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - Кредитного договору №СК-169-000199/8-2008 від 15.08.2008 року. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вказує ч. 3 ст. 551 ЦПК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки позивач просить стягнути з відповідача 245548,07 грн. пені, що значно перевищує розмір основного боргу, суд вбачає підстави для застосування строку позовної давності щодо цієї вимоги, а також відмови у задоволенні вимоги про стягнення пені в частині суми за один рік на підставі положень ч. 3 ст. 551 ЦПК України. Згідно роз'яснень викладених в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Суд вважає, що розмір відсотків за договором №СК-169-000199/8-2008 від 15.08.2008 року передбачено п. 1.1.5. цього договору, а тому застосування такого виду відповідальності за невиконання зобов'язань у розумінні положень статті 625 ЦК України суд вважає в даному випадку неприпустимим. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial