Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 09.02.2021 до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача половину витрат, понесених ним на утримання спадкового майна та поховання спадкодавця в сумі 9989,39 грн. та понесені ним судові витрати на оплату судового збору та витрати за надання правничої допомоги. Свій позов позивач мотивує тим, що [PERSON] постійно доглядав свою маму [PERSON] , яка проживала в сусідньому будинку [NUMBER] , вів з нею спільне господарство, разом тримали домашню птицю та свиней, після її смерті, що сталася [INFO] , похоронив її та організував поминальні обіди за власні кошти. Після її смерті залишилася спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами по [NUMBER] . Спадкоємцями спадкового майна спадкодавця є він, [PERSON] , та його брат [PERSON] , і вони оформили спадщину. При організації похорон ним були понесені витрати: в «Ритуальних послугах» на загальну суму 9630,00 грн. та на організацію поминального обіду в кафе «Козак» в сумі 9600 грн. Окрім того, після смерті матері в рахунок утримання спадкового майна сплатив заборгованість за комунальні послуги в загальній сумі 748,77 грн. Отже, всього поніс витрат на поховання та утримання спадкового майна в загальній сумі 19978,77 грн. В даний час він продовжує нести витрати на утримання будинку, а відповідач взагалі не приймає участі і відмовляється відшкодувати понесені ним витрати на утримання спадкового майна та поховання матері. Позивач зазначив, що відповідач, як спадкоємець повинен відшкодувати половину понесених ним витрат в сумі 9989,39 грн. В подальшому позивачем було подано заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої останній вказав, що він отримав допомогу на поховання матері в розмірі двох пенсій та пенсію матері. Відтак з вирахуванням вказаних коштів позивачем затрачено 16438,77грн, а отже з відповідача підлягає стягненню половина вказаних коштів у розмірі 8219,77грн. 04 березня 2021 року представник відповідача подав відзив на позов, в якому пред`явлені до відповідача вимоги не визнав, вказавши, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що витрати, понесені ним на поховання є його особистими коштами, оскільки позивачем в позовній заяві не вказано, чи звертався він до Звенигородського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Черкаській області з приводу отримання допомоги на поховання пенсіонера та чи отримував вказані кошти, оскільки в разі отримання позивачем або іншою особою недоотриманої пенсії та допомоги на поховання, витрати, понесені ним можуть бути покриті отриманими від держави на поховання коштами, тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Він, особисто за недоотриманою пенсією та допомогою про поховання до Звенигородського відділу обслуговування громадян не звертався та коштів не отримував. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили задоволити. Надали пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, відповідач пояснив, що витрати на поминальний обід здійснювалися його дружиною в підтвердження чого було надано оригінал рахунку офіціанта з дописом, що останній оплачено [PERSON] . Просили стягнути з позивача понесені витрати на правничу допомогу. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 18.02.2021 було відкрито провадження у справі, вирішено цивільну справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 04.03.2021 представником відповідача через канцелярію суду надано відзив на позов. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 23.03.2021 року клопотання представника відповідача адвоката Шпильового Є.С. задоволено частково та здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін та задоволено клопотання про витребування доказів. У судовому засіданні 10.08.2021 були допитані свідки, які дали наступні покази. [PERSON] , який пояснив, що дійсно позивач замовляв у нього ритуальні послуги і здійснював їх оплату. Проте такі послуги були надані на суму 5115 грн. і саме на цю суму була виписана накладна. Щодо накладної на суму 9630грн., то оглянувши її в судовому засіданні свідок пояснив, що така накладна ним не виписувалася, вона містить не його підпис, не містить печатки церкви, ціни вказані в такій накладній за вказані послуги не можуть відповідати дійсності і така послуга як «послуги автобуса» церквою не надається. [PERSON] , яка пояснила, що після смерті [PERSON] , вона ходила на поминальний обід і на ньому був присутній позивач, який і здійснював оплату. Відповідача на похоронах і поминальному обіді був відсутній. [PERSON] , яка пояснила, що після смерті [PERSON] , вона ходила на поминальний обід і на ньому був присутній позивач, і вона бачила як останній давав кошти працівниці кафе. [PERSON] , який пояснив, що після смерті [PERSON] , він був на похоронах, привозив і відвозив батюшку. Чув як позивач просив його переписати накладну. Від допиту решти свідків сторони відмовились. В судовому засіданні 10.08.2021 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.11.2019 року Звенигородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 254 (а.с.6) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.06.2020 року, виданого державним нотаріусом Звенигородської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1939 р.н., яка померла [INFO] , а саме житлового будинку номер [NUMBER] є: на Ѕ частку її син [PERSON] , [INFO] та на Ѕ частку її син [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Згідно акту складеного депутатом Звенигородської міської ради Солончуком М.В. від 14.11.2019 року в присутності [PERSON] та [PERSON] вбачається, що зі слів свідків, [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , доглядав свою покійну матір [PERSON] , яка мешкала за адресою: [ADDRESS] і вів з нею спільне господарство (а.с.8). Відповідно до накладної № 14від03 листопада 2019 року надано «ритуальні послуги» на суму 9630грн. Відповідно до накладної № 14 від 03 листопада 2019 року(наданої відповідачем) надано «ритуальні послуги» на суму 5115 грн. Відповідно до рахунку офіціанта кафе « Козачек » від 04.11.2019 року «поминальний обід, 80 осіб, 120 з особи, 9600 (а.с. 11). Відповідно до рахунку офіціанта кафе « Козачек » від 04.11.2019 року (наданого відповідачем) надано послугу «поминальний обід» на суму 8800грн. з поміткою рахунок оплатила [PERSON] (а.с. 11). Також позивачем надано копії рахунків та квитанцій за сплату комунальних послуг, зокрема: телефон; - водопостачання та водовідведення; - газопостачання; - електроенергія, на загальну суму 748,77 грн.(9-10). Відповідно до листа ГУ ПФУ в Черкаській області №2300-0802-7/19557 від 26.03.2021 [PERSON] отримав одноразову грошову допомогу від держави на поховання померлої [PERSON] в розмірі 3747,60грн. та недоотриману [PERSON] пенсію в сумі 1873,80грн. Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди» роз`яснено, що витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги та обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати. Статтею 1261 ЦК України установлено, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1232 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним з них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Такі витрати можуть бути стягнені не більше як за три роки до його смерті. Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення. Судом встановлено, що позивач та відповідач у справі є спадкоємцями першої черги і прийняли спадщину у рівних долях, отже повинні нести витрати на поховання в рівних долях. Щодо стягнення частини витрат на проведення поминального обіду суд виходить з наступного. Стаття 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Витрати на проведення поминального обіду, який проводиться після поховання, не відносяться до витрат на поховання у розумінні статті 1201 ЦК України. Аналогічна правова позиція відображена у постанові ВС у справі № 185/687/18. Щодо витрат понесених позивачем на утримання спадкового майна суд виходить з наступного. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Тобто набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрату судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. (висновок ВС від 13.03.2019 року у справі №521/3743/17-ц). Тож, після смерті [PERSON] обов`язок сплати комунальних послуг лежав на спадкоємцях, якими є позивач та відповідач, згідно їх часток, тобто по Ѕ кожен. В підтвердження позовних вимог у цій частині позивачем надано: квитанцію від 11.11.2019 на суму 136грн. за послуги Укртелекому (платник [PERSON] ), квитанцію від 15.11.2019р. на суму 462,67грн. за послуги з надання газу (платник [PERSON] ) та квитанцію від 11.02.2020р. на суму 150,10 грн. за послуги з надання газу (платник [PERSON] ). Разом з тим, вказані проплати були здійснені для погашення заборгованості, яка виникла ще за життя спадкодавиці, що підтверджено позивачем, відтак вони не можуть вважатися витратами на утримання спадкового майна. Більш того, платником у них позивач не зазначений. Відтак вказані витрати не підлягають стягненню з відповідача. Вирішуючи даний спір в частині вимог про стягнення витрат на ритуальні послуги, суд виходить з того, що понесення таких витрат саме позивачем має бути доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Так в підтвердження понесення вказаних витрат суду було надано накладні № 14від03 листопада 2019 року, відповідно до яких надано «ритуальні послуги». При цьому відповідно до наданої позивачем накладної послуги надані на суму на суму 9630грн., а відповідно до наданої відповідачем накладної - на суму 5115грн. Оцінюючи вказані докази на підтвердження понесених витрат, суд надає перевагу накладній, наданій відповідачем, оскільки вона містить печатку надавача послуг і в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що послуги було надано саме на таку суму, а накладну надану позивачем він не виписував і звідки вона у нього взялась йому невідомо.. Відтак суд приходить до висновку, що вказані витрати на суму 5115грн. повинні нести позивач і відповідач у рівних долях. Разом з тим, як встановлено у судовому засіданні, не заперечується позивачем та підтверджено відповідною довідкою ГУ ПФУ, позивачем отримано одноразову грошову допомогу від держави на поховання померлої [PERSON] в розмірі 3747,60грн. та недоотриману [PERSON] пенсію в сумі 1873,80грн., тобто всього 5621,40грн. Відтак, оскільки вказана сума перевищує понесені позивачем витрати, то підстав для їх стягнення немає. Зважаючи на встановлені судом обставини, підстави для задоволення позову відсутні. Розподіл судових витрат між сторонами Оскільки, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають. Разом з тим відповідачем заявлено клопотання про стягнення з позивача витрат на правову допомогу у сумі 3000,00грн. Згідно п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2, 3ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути спів мірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи правова допомога надавалась відповідачу [PERSON] адвокатом Шпильовим Є. С. на підставі договору про надання правничої допомоги від 01.03.2021 року. Відповідно до копії квитанції від 01.03.2021 року [PERSON] сплачено 3000,00 грн. адвокату Шпильовому Є. С.Також надано опис здійснених робіт. Відтак суд вважає вказані витрати обґрунтованими і такими, що підлягають стягненню з позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved