Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

стислий виклад\~позиції позивача У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2011р. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, вони стали чужими людьми, можливості зберегти сім`ю немає, а тому подальше збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. У зв`язку з наведеним позивач просить шлюб розірвати. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 06.10.2020р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження (а.с.17). Позиції учасників\~судового провадження Сторони в судове засідання не з`явилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі, позивач просить позов задовольнити та судовий збір з відповідачки не стягувати, відповідач позов визнала і просила залишити їй прізвище [PERSON] (а.с. 24, 25). Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Суд, дослідивши докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 11 листопада 2011 року зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Мотиви суду Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачкою не склалися, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, вони стали чужими людьми, можливості зберегти сім`ю немає, а відтак збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому дійшов висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. За проханням відповідачки залишити їй прізвище після розірвання шлюбу [PERSON] . Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, оскільки відповідач позов визнала до початку розгляду справи по суті, а відтак позивачу слід повернути 420,40 грн сплаченого судового збору з державного бюджету. Разом з тим, у адресованій суду заяві від 27.10.2020р. (а.с. 24) позивач просив судовий збір з відповідачки не стягувати Отже, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України та принцип диспозитивності визначений ст. 13 ЦПК України, з огляду на заяву позивача про покладення судових витрат на нього, суд вважає за можливе віднести сплачений позивачем судовий збір на його рахунок та не стягувати його з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved