Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Свої вимоги позивач обгрунтував тим, що 19 грудня 2018 року на автодорозі М-19 в Кременецькому районі Тернопільської області відбулося зіткнення автомобілів «ДАФ-95 ХФ 430», д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу, під керуванням водія [PERSON] та « Сітроєн С4 Пікасо », д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП учасники отримали тілесні ушкодження, а автомобілі - технічні пошкодження. Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 05.04.2019 [PERSON] було визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, страховик - ПАТ НАСК «Оранта». Позивач звертався до відповідача ПАТ НАСК «Оранта» із письмовим повідомленням про настання страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування, але станом на час звернення до суду відповідач ПАТ НАСК «Оранта» страхове відшкодування у розмірі 99 490 грн., розмір якого встановлений висновком експертного дослідження, не здійснив. У зв`язку з чим просить стягнути з ПАТ НАСК «Оранта» страхове відшкодування у розмірі 99 490 грн. та стягнути з [PERSON] збитки, що не покриваються полісом у розмірі 85906 гривень 14 копійок та 510 гривень франшизи. Стягнути з відповідачів судові витрати пропорційно до заявлених вимог. Заперечуючи проти позову, 16 грудня 2019 року представник відповідача адвокат Сільченко О.В. подав відзив на позов у якому, посилаючись на ч.5 ст. 102 ЦПК України, ст. 7-1 ЗУ «Про судову експертизу» зазначив, що не оспорюючи питання щодо винуватості [PERSON] у заподіянні матеріальної шкоди, позовні вимоги щодо розміру матеріального збитку обґрунтовуються доказами, які є неналежними та недопустимими. Також вказує, що матеріали справи не містять докази на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу. Заперечуючи проти позову, 18 грудня 2019 року представник ПАТ НАСК «Оранта» Ващук Я.С. подав відзив на позов вказавши, що за даними відкритих джерел інформації реєстрів, а саме інформаційних баз даних ПАТ «НАСК «Оранта» встановлено, що забезпечений транспортний засіб «Сітроєн С4 Пікасо», реєстраційний номер [NUMBER] , що зареєстрований у полісі № АК/9869174 від 20.02.2018 зареєстрований у Республіці Литва. Посилаючись на ч.4 ст. 380 Митного кодексу України вказує, що водій [PERSON] на час ДТП не був законним володільцем транспортного засобу «Сітроєн С4 Пікасо», реєстраційний номер [NUMBER] , у зв`язку з чим не є особою, відповідальність якої застрахована згідно полісу № АК/9869174 від 20.02.2018. В судовому засіданні представник позивача адвокат Рохманов В.І. підтримав позов позивача з підстав, наведених у ньому та вказав, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 6.2-48/19 від 18.04.2019 року є письмовим доказом і є належним і допустимим доказом. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник адвокат Сільченко О.В. позов не визнали з підстав, зазначених у відзиві на позов. В судовому засіданні представник ПАТ «НАСК «Оранта» Ващук Я.С. позов не визнав з підстав, зазначених у відзиві на позов. Вислухавши вступне слово учасників, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 грудня 2018 року на автодорозі М-19 в Кременецькому районі Тернопільської області відбулося зіткнення автомобілів «ДАФ-95 ХФ 430», д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу, під керуванням водія [PERSON] та « Сітроєн С4 Пікаср », д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП учасники отримали тілесні ушкодження, а автомобілі - технічні пошкодження. Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 05 квітня 2019 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Дана постанова суду набрала законної сили 15.04.2019. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/9869174 автомобіль, яким керував [PERSON] , був застрахований у ПАТ НАСК «Оранта». Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну становить 100 000 гривень, франшиза -510 гривень. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 6.2-48/19 від 18.04.2019 року, проведеного судовим експертом Тернопільського НДЕКЦ Кудровим А.К. вартість відновлювального ремонту автомобіля «ДАФ-95 ХФ 430», д.н.з. [NUMBER] - 185 906 гривень 14 копійки. 20.02.2019 та 10.06.2019 ПАТ НАСК «Оранта» направлено лист на адресу позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з відсутністю доказів, що водій [PERSON] правомірно володів транспортним засобом та його відповідальність була застрахована. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Сільченко О.В., заперечуючи проти позову позивача, послалися на те, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 6.2-48/19 від 18.04.2019 року, проведений судовим експертом Тернопільського НДЕКЦ Кудровим А.К. , є неналежним доказом. Суд погоджується з даними доводами з наступних підстав. Так, ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Разом з тим, у висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 6.2-48/19 від 18.04.2019 року, проведеного судовим експертом Тернопільського НДЕКЦ Кудровим А .К., не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Така позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду 18.12.2019 у постанові у цивільній справі № 522/1029/18. Ураховуючи те, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження не є належним та допустимим доказом, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено розмір матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП, а тому у позові слід відмовити. Оскільки позивач не довів розміру заподіяної шкоди відновлювальним ремонтом автомобіля, то не підлягають до задоволення його вимоги про стягнення судових витрат. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed