Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 25.10.2019 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 27.02.2010 в розмірі 123 641,66 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до заяви б/н від 27.02.2010 [PERSON] отримала кредит у розмірі 13 000,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості, що відповідає строку дії картки та погодилася з тим, що ця заява разом Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та Банком договір про надання банківських послуг. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків у строки встановлені договором не виконує, внаслідок чого станом на 31.08.2019 утворилася заборгованість у розмірі 381032,17 грн. Проте скориставшись правом на стягнення з боржника частини боргу, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у сумі 123 641,66 грн, яка включає: 4531,12 грн - заборгованість за кредитом; 119 110,54 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом з 27.02.2010 по 31.03.2018. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою від 12.12.2019, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, позовну заяву прийнято до провадження та у справі відкрито спрощене провадження. У зв`язку із виходом у відставку судді Замеги О.В., після повторного автоматичного розподілу справи дану цивільну справу передано на розгляд судді Хуторній І.Ю. та ухвалою від 16 березня 2020 року справу прийнято до провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, у матеріалах справи наявне клопотання, в якому представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. (а.с.47) Відповідачка у судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 27.02.2010 [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» уклали кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг, за яким відповідачка отримала кредит у виді встановленого ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30% за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, тобто до лютого 2015. Договір складає анкета-заява [PERSON] та погоджені відповідачкою Тарифи банку у виді довідки про умови кредитування ( а.с. 62, 63, 97). Умови та правила, які не містяь підпису відповідачки не є складовою кредитного договору. З розрахунку заборгованості (а.с.12-17, 59-61) вбачається, що відповідачка несвоєчасно та не в повному обсязі вносила грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого станом на 31.08.2019 банком нараховано заборгованість у розмірі 381032, 71 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом - 4531,12 грн; заборгованість за відсотками - 371202,59 грн; пеня та комісія - 5 300,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у сумі 123 641,66 грн, яка включає: 4531,12 грн - заборгованість за тілом кредиту та 119 110,54 грн - заборгованості по процентам за користування кредитом, за період з 27.02.2010 по 31.03.2018. Згідно довідки виконавчого комітету Бердичівської міської ради [PERSON] , змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.80). Норми права, які застосував суд За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За положеннями 77, 79-81 ЦПК України обґрунтування наявності обставини справи здійснюється за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що відповідає встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Оцінка аргументів сторін, висновки суду Суд частково задовольняє позовні вимоги та стягує борг за кредитом та відсотками нарахованими до 28 лютого 2015 року, виходячи із погодженої сторонами відсоткової ставки - 30% річних, оскільки доказів на погодження сторонами іншої відсоткової ставки суду не надано, а також строку дії повернення кредиту, що відповідає строку дії карти - лютий 2015 року. У межах строку кредитування, тобто до 28 лютого 2015 року відповідачка мала, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа наступного місяця за звітним. Починаючи з 01 березня 2015 року, відповідачка мала обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Висновки суду ґрунтуються на правовій позиції Великої палати Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Крім того, суд не погоджується із наданим банком розрахунком боргу та наводить власний розрахунок, виходячи з умов договору - 30% річних на суму залишку заборгованості та зважаючи, що борг за кредитом, починаючи з 30.04.2014 року складав 4 531,12 грн. Таким чином, з 30.04.2014 до 28.02.2015 ( кінця строку ді карти) сума відсотків складала 1151, 66 грн. (4 531,12*30* 305:100:360). З урахуванням несплачених відповідачкою в строк до 30.04.2014 - 893,99 грн відсотків, загальна сума боргу відповідачки за відсотками складає 2054,65 грн (893,99 +1151,66). На підставі наведеного, суд стягує з відповідачки на користь позивача борг за кредитним договором від 27.02.2010 у розмірі 6576,77 грн, що включає: 4 531,12 грн неповернутого кредиту та 2054,65 грн відсотків. Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені банком судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у сумі 102,18 грн ( 6576,77 * 1 921: 123 641,66).

Outcome: partial