Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] (позивач) подав до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь борг у сумі 17 500,00 грн, індекс інфляції за період прострочення боргу у сумі 175,00 грн, 3% річних з простроченої суми у сумі 43,75 грн, а всього: 17 718 грн 75 коп. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що 04.02.2019 [PERSON] позичив у нього гроші у сумі 16 500,00 грн та зобов`язався повернути борг у сумі 17 500,00 грн до 20.05.2019, про що власноручно написав розписку. Починаючи з 20.05.2019 борг ним не повернуто, чим не виконано взяті на себе зобов`язання. Відповідач зобов`язаний сплатити йому борг у сумі 17 500,00 грн, інфляційні втрати у сумі 175,00 грн, 3% річних у сумі 43,75 грн. Загальна сума заборгованості становить 17 718,75 грн. Відповідач не скористалася правом на подання відзиву. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просить суд позов задовольнити повністю. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань учасниками справи не подано. Процесуальні дії у справі. 24.06.2019 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с.8). Ухвалою від 24.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.9-10). 24.09.2019 судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №456/2369/19 відповідача [PERSON] (а.с.17, 18). Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до розписки від 04.02.2019 [PERSON] позичив у [PERSON] 16 500,00 грн та зобов`язався повернути борг до 20.05.2019 у сумі 17 500,00 грн (а.с.6). Згідно з розрахунком по позовній заяві, прострочена сума (борг) становить 17 500,00 грн, сума індекс інфляції за період прострочення боргу становить 175,00 грн, 3% річних з простроченої суми становить 43,75 грн (а.с.2). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем перед позивачем взятих на себе зобов`язань за договором позики. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України. Так, згідно з частиною 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Частина 1 та 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з вимогами ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини 1 та 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно з частиною 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідач зобов`язався повернути позивачу до 20.05.2019 позичені кошти у сумі 17 500,00 грн. Зазначені умови були викладені у розписці, яку відповідач надав позивачу. Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та не повернув обумовлену у розписці суму коштів у визначений час. Аналізуючи наявну у справі розписку, суд зауважує, що з її змісту вбачається дата складання розписки, отримання відповідачем грошових коштів та сума цих коштів, а також обов`язок відповідача повернути обумовлену в розписці суму у визначений час. Отже, з огляду на викладене, суд доходить переконання, що умови, обумовлені сторонами в розписці, за своїм змістом, відповідають умовам договору позики і зазначена розписка засвідчує наявність між позивачем і відповідачем правовідносин саме за цим договором. Даний висновок суду повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постанові від 08.07.2019 у справі №524/4946/16-ц та постанові від 22.08.2019 у справі №369/3340/16-ц. Аналізуючи наведені позивачем розрахунки суд зазначає, що такі проведені з урахуванням офіційно визначених показників (коефіцієнтів) та відповідно до встановленого порядку, і сумнівів у своїй правильності (достовірності) не викликають. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. Враховуючи вищевикладене в своїй сукупності, суд вважає позовні вимоги підставними та належним чином обґрунтованими і доходить переконання про порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту, тому позов слід задовольнити повністю. Зважаючи на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, визначеної Законом України «Про судовий збір». На підставі статей 526, 611, 625, 1047, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved