Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] , інтереси якого згідно угоди про надання юридичної допомоги від 26.02.2019 року представляє [PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання права на завершення безоплатної приватизації земельної ділянки та отримання правовстановлюючого документа на землю до відповідача Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, де третьою особою без самостійних вимог щодо предмету спору є Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області. Просить визнати за ним, [PERSON] у порядку спадкування за законом права на закінчення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючих документів, що посвідчують права власності на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER] , розташовану в [ADDRESS] , передану на підставі рішення №56 шостої сесії шостого скликання від 09 червня 2011 року Банилівською сільською радою, Вижницького району Чернівецької області у власність [PERSON] , який помер [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтував наступним. [INFO] помер його батько [PERSON] . Рішенням Банилівської сільської ради №56 шостої сесії шостого скликання від 09.06.2011 року затверджено [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право на земельну ділянку, розроблену п/п [PERSON] , та надано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,1207 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] . За життя спадкодавець [PERSON] встиг виготовити лише технічну документацію на земельну ділянку площею 0,1207 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] . Таким чином, за життя спадкодавця було ухвалено рішення компетентного органу про передачу йому у власність зазначеної земельної ділянки, виготовлено технічну документацію на земельну ділянку, визначено її межі в натурі, погоджено із суміжними землевласниками та землекористувачами, однак державний акт на неї не був виготовлений, не було отримано правовстановлюючого документа на землю та не було здійснено реєстрацію права власності на земельну ділянку. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 22.08.2017 року визнано за ним право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , що залишилось після смерті батька [PERSON] Заяви (клопотання) учасників справи. В підготовче засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце підготовчого засідання. До початку підготовчого засідання представник позивача [PERSON]. подав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В підготовче засідання представник відповідача Банилівської сільської ради не з`явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника відповідача Банилівської сільської ради надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають та просять справу розглядати без участі представника сільської ради. В підготовче засідання представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку підготовчого від представника третьої особи надійшли письмові пояснення, просять розгляд справи здійснити у відсутність їх представника. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 05.04.2019 року витребувано у державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Мицкан Ж.І., належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа №153/2016. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши визнання позову відповідачем, прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 07.04.2017 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області. Позивач [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серія [NUMBER] від 05.08.1986 року, виданого Довгопільською сільською радою Путильського району Чернівецької області та копією його паспорта серія [NUMBER] від 27.05.2003 року, виданого Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області. Позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, вчасно прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , оскільки у встановлений законом шестимісячний строк, а саме 06.09.2016 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після його смерті, що підтверджується її копією, яка міститься в матеріалах спадкової справи №153/2016, заведеної 23.06.2016 року у Вижницькій державній нотаріальній конторі Чернівецької області до майна померлого [INFO] року [PERSON] Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 22.08.2017 року визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , що залишилось після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , та яке він прийняв як спадщину після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , але не оформив своїх спадкових прав. Відповідно до ст.82 ч.4 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням, не підлягають доказуванню. Позивачем [PERSON] зареєстровано право власності на вказані житлові будинки, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №9800856 від 21.09.2017 року. Рішенням шостої сесії шостого скликання Банилівської сільської ради №56 від 09.06.2011 року затверджено [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право на земельну ділянку, розроблену п/п [PERSON] , та надано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,1207 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] , Вижницького району Чернівецької області . З копії кадастрового плану земельної ділянки вбачається, що земельній ділянці площею 0,1207 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] присвоєно кадастровий номер [NUMBER] . З витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 228 /0/191-19 від 28.02.2019 року вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,1207 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] присвоєно кадастровий номер [NUMBER] становить 161212,07 грн. З матеріалів спадкової справи №153/2016 року до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що 06.09.2016 року [PERSON] звернулась із заявою до державного нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Спадкоємців за законом чи за заповітом та осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні немає. При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Таким чином, видача правовстановлюючого документу на ім`я [PERSON] неможлива, а тому спір може бути вирішено лише в судовому порядку. Як передбачено ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності та на підставі прийняття спадщини . Відповідно до статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116,118 ЗК Україниє рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. За життя [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельної ділянки площею 0,1207 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] . Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно з наданих роз`яснень, правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. За таких обставин, суд вважає, що позивач, прийнявши спадщину після смерті батька [PERSON] , набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останньому за життя, включно й з правом на завершення приватизації земельної ділянки. Про державний земельний кадастр» та ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно із ст.18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved