Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 35584 гривень 57 копійок, вказавши, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 25.06.2015 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 30150 гривень 79 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» умовами та правилами, тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі , встановлено договорі. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 19.09.2016 року заборгованість відповідача становить 35584 гривні 57 копійок, яка складається з 22834 гривень 75 копійок заборгованість за кредитом; 1985 гривень 29 копійок заборгованість за процентами за користування кредитом; 2740 гривень 17 копійок заборгованість за пенею та комісією та 8024 гривні 36 копійок штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, підтримання позову, проти постановлення заочного рішення суду не заперечує. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в частині заборгованості за кредитом в розмірі 22834 гривень 75 копійок. Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 25.06.2015 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 30150 гривень 79 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» умовами та правилами, тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі , встановлено договорі. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав та заборгованість за договором станом на 19.09.2016 року становить 35584 гривні 57 копійок, яка складається з 22834 гривень 75 копійок заборгованість за кредитом; 1985 гривень 29 копійок заборгованість за процентами за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Виконання зобов»язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Як передбачено ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору (п. 2.1.1.12.6.1 Умов і Правил) передбачено застосування до відповідача пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобовязання. Одночасно, пунктом 2.2 генеральної угоди передбачена сплата позичальником штрафу в розмірі 8024 гривні 36 копійок, як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, визначених цим договором. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором не допускається. За таких обставин, суд вважає, що позов ПАТ КБ « ПриватБанк» у частині стягнення з відповідача штрафу не може бути задоволений, а з [PERSON] слід стягнути пеню у розмірі 2740 гривень 17 копійок. Всього з [PERSON] на корить ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 27560 гривень 21 копійка заборгованості за кредитним договором ( 22834,75+1985,29+2740,17). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved