Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 21 жовтня 2019 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-115156 від 05.06.2018 у сумі 108611,39 грн. Позивач зазначив, що 05.06.2018 між Публічним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК», та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-115156, на підставі якого відповідачу було надано кредит у сумі 84670,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов`язався здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором згідно графіку, наведеного в додатку до кредитного договору, а саме здійснити 60 щомісячних платежів по 3906,00 грн. Також відповідач зобов`язався сплачувати відсотки за процентною ставкою 49,99% річних. Свої зобов`язання відповідач не виконує, на вимоги про дострокове погашення заборгованості не реагує. Станом на 30.08.2019 заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № CL-115156 від 05.06.2018 становить 108611,39 грн, з яких: 81531,24 грн - заборгованість по кредиту, 23900,88 грн - заборгованість за відсотками, 3179,27 грн - пеня. Посилаючись на викладене, Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» просило суд стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 108611,39 грн. В судове засідання представник позивача не з`явилась, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином. До суду надійшло її клопотання, згідно якого представник позивача позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання і через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Разом з позовною заявою представником позивача було подане клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак справа є малозначною. 05.11.2019 позовну заяву Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості було прийнято до провадження Балаклійського районного суду Харківської області, відкрито провадження та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 09.01.2020, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача [PERSON] , на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 05.06.2018 між Публічним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір № CL-115156, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 84670,00 грн на умовах поворотності, строковості, платності та цільового використання. Кредит надано строком на 60 місяців терміном до 02 червня 2023 року. [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі, передбачені договором (а.с. 9-14, 29, 30). Згідно з п. 6.3 Договору повернення суми кредиту, здійснюється щомісячно разом із процентами за користування кредитом, у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 6.2 Договору). Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до цього кредитного договору). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 3906, 00 грн щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця впродовж 60 місяців з дати укладання кредитного договору (п. 6.2 Договору). Пунктом 4.1 договору передбачено, що відповідач сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 49,99% річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», за ставкою, визначеною п. 4.1 кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору (п. 4.2 Договору). Відповідно до п. 4.3 договору за надання послуг позичальник сплачує банку комісії в порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.10 кредитного договору. Пунктом 4.5 договору визначено реальну річну процентну ставку 63,17% річних. Пунктом 6.1 договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим договором та/або додатками до нього. Відповідно до п. 7.1 договору, за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання. Внаслідок порушення договірних зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 30.08.2019 становить 108611,39 грн, з яких: 81531,24 грн - заборгованість по кредиту, 23900,88 грн - заборгованість за відсотками, 3179,27 грн - пеня (а.с. 39, 40). Відповідачу [PERSON] направлялись письмові вимоги від 05.08.2019 та 05.09.2019 про погашення виниклої заборгованості протягом 30 днів, які залишились без виконання (а.с. 33-38). Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Мотиви суду. В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі кредитного договору № CL-115156 від 05.06.2018. Спір стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом, відсотками, а також пені. Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір кредиту, строки та умови повернення кредиту, розміри плати за користування кредитними коштами, штрафні санкції інші умови правовідношення. Відповідачем [PERSON] були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 30.08.2019 відповідач має заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 108611,39 грн. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 1921,00 грн судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати зі сплати судового збору. Позивач також просив стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у сумі 14119,00 грн та витрати, пов`язані з явкою представника позивача до суду, у сумі 5000,00 грн. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Частиною 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Однак позивачем не надано суду доказів понесення ним витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з явкою представника позивача до суду. Тому підстави для розподілу судом зазначених витрат відсутні. Враховуючи викладене,

Outcome: approved