Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Своїм позовом до суду позивач просила визнати за нею право власності на нерухоме майно, що знаходиться по [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що за договором купівлі-продажу від 14 листопада 1997 року, Серія ААК № 630011, посвідченим державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-2477, вона придбала житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS]. Присадибна земельна ділянка біля будинку площею 0,0682 га належить їй на праві приватної власності згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 8742583 від 31.08.2013 року та Свідоцтвом про право власності індексний номер 8742438 від 31.08.2013 року. Рішенням виконкому Крижопільської селищної ради Крижопільського району Вінницької області від 21.05.2008 року їй було надано дозвіл на реконструкцію будинку та добудову веранди по [ADDRESS]. Рішенням виконкому Крижопільської селищної ради Крижопільського району Вінницької області від 05.09.2008 року їй дозволено будівництво гаража та господарських будівель за вказаною адресою. У 2008 році нею було оформлено Будівельний паспорт від 22 жовтня 2008 року. У 2008 році на належній їй земельній ділянці нею було побудовано господарську будівлю, тамбур, навіс, гараж, убиральню, які у технічному паспорті на житловий будинок [ADDRESS] позначені літерами: Господарська будівля - «В», тамбур - «в», навіс - «в1», Гараж - «Г», Убиральня - «У». Згідно з відміткою у технічному паспорті вказані об'єкти є самовільно побудованими, оскільки збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт. Внаслідок здійснення самовільного будівництва, загальна площа будинку 58,4 кв.м змінена на 67,2 кв.м, та житлова площа 20,2 кв.м змінена на 32,4 кв.м. згідно з довідкою комунального підприємства «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 05 вересня 2016 року № 36. Ринкова вартість самочинно побудованих об'єктів нерухомості по [ADDRESS] станом на 05 вересня 2016 року складає: господарська будівля - 20 222 грн., тамбур - 7 979 грн., навіс - 13 812 грн., гараж - 17 236 грн., убиральня - 4 456 грн., загальна вартість складає 63 705 гривень згідно з оцінкою комунального підприємства «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації». Таким чином, спірне нерухоме майно є самочинним будівництвом, оскільки здійснено позивачем без дозволу на виконання будівельних робіт. Згідно з Висновком № 35 від 11.10.2016 року, наданим відділом містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та інфраструктури Крижопільської райдержадміністрації, господарська будівля - «В», тамбур - «в», навіс - «в1», гараж - «Г», по [ADDRESS] відповідає містобудівним вимогам. За результатами технічного обстеження будівельних конструкцій господарських будівель по [ADDRESS], про що складено звіт № 161101 від 06.10.2016 року, господарські будівлі відповідають своєму функціональному призначенню. Тому [PERSON] була вимушена звернутись до суду із даним позовом, оскільки інакшим чином не може реалізувати свої законні права та інтереси. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій позов підтримала, просила вимоги задовольнити та розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання також не з'явилася, подавши до суду заяву в якій позов визнала, не заперечує проти задоволення позову на користь позивача та просила провести слухання справи без її участі. Вивчивши матеріали справи та дослідивши усі докази надані позивачем, суд вважає позов підлягаючим задоволенню зі слідуючих підстав. Як вбачається з матеріалів справи позивач бажає оформити право власності нанерухоме майно, що знаходиться по [ADDRESS]. Однак, не може цього зробити, оскільки вказані будівлі збудовані в самочинному порядку. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 14 листопада 1997 року, Серія ААК № 630011, посвідченим державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-2477 (а.с. 20), позивач [PERSON] придбала житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS]. Присадибна земельна ділянка біля будинку площею 0,0682 га належить їй на праві приватної власності згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 8742583 від 31.08.2013 року та Свідоцтвом про право власності індексний номер 8742438 від 31.08.2013 року (а.с. 7, 8). Рішенням виконкому Крижопільської селищної ради Крижопільського району Вінницької області від 21.05.2008 року їй було надано дозвіл на реконструкцію будинку та добудову веранди по [ADDRESS] (а.с. 19). Рішенням виконкому Крижопільської селищної ради Крижопільського району Вінницької області від 05.09.2008 року їй дозволено будівництво гаража та господарських будівель за вказаною адресою (а.с. 17). У 2008 році на належній їй земельній ділянці позивачем було побудовано господарську будівлю, тамбур, навіс, гараж, убиральню. Згідно з відміткою у технічному паспорті вказані об'єкти є самовільно побудованими, оскільки збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт. Внаслідок здійснення самовільного будівництва, загальна площа будинку 58,4 кв.м змінена на 67,2 кв.м, та житлова площа 20,2 кв.м змінена на 32,4 кв.м. згідно з довідкою комунального підприємства «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 05 вересня 2016 року № 36 . Таким чином, нерухоме майно є самочинним будівництвом, оскільки здійснено позивачем без дозволу на виконання будівельних робіт. Даний об'єкт нерухомого майна також не порушує права третіх осіб, оскільки з цього приводу до відповідача будь-хто із скаргами не звертався. Згідно з Висновком № 35 від 11.10.2016 року, наданим відділом містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та інфраструктури Крижопільської райдержадміністрації, господарська будівля - «В», тамбур - «в», навіс - «в1», гараж - «Г», по [ADDRESS] відповідає містобудівним вимогам (а.с. 24). За результатами технічного обстеження будівельних конструкцій господарських будівель по [ADDRESS], про що складено звіт № 161101 від 06.10.2016 року, господарські будівлі відповідають своєму функціональному призначенню (а.с. 23). Стаття 376 ЦК України передбачає, що право власності на самочинне будівництво може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво, якщо не порушує право інших осіб і надана земельна ділянка під будівництво. Згідно ст. 331 ЦК України, право власності на новостворену річ, яка виготовлена особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором, або законом, а право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ст.ст. 186, 328, 331, 376, 392 ЦК України,

Outcome: approved