Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/1115/82/0095552 від 05 грудня 2013 року у розмірі 97250,30 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 05 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/1115/82/0095552, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 51016,09 гривень зі сплатою 38,3% річних та строком користування до 05 грудня 2019 року. Відповідач зобов'язався здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними платежами у розмірі та на умовах визначених договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування від 05 грудня 2013 року; за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань відповідач зобов'язався сплатити позивачу пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором № 014/1115/82/0095552 від 05 грудня 2013 року виконав та надав відповідачу кредит, а відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, в результаті чого, станом на 22 січня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 97250,30 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, проти задоволення вимог позивача не заперечував, просив розглядати справу без його участі. Суд перевіривши заяви представника позивача, відповідача ухвалив про розгляд справи у відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 05 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/1115/82/0095552, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 51016,09 гривень, зі сплатою 38,3% процентів річних та строком повного погашення кредиту 05 грудня 2019 року. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за його використання ануїтетними платежами, шляхом сплати щомісячно в термін до 05 числа кожного календарного місяця суму в розмірі 1817,53 гривень, відповідно до графіку погашення кредиту, який є додатком № 1 до кредитного договору № 014/1115/82/0095552. За прострочення виконання грошових зобов'язань за договором № 014/1115/82/0095552 від 05 грудня 2013 року відповідач зобов'язався сплатити пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення. Позивач кредит у розмірі 51016,09 гривень надав, а відповідач кредит отримав, але свої зобов'язання за договором кредиту № 014/1115/82/0095552 від 05 грудня 2013 року не виконує, в результаті чого станом на 22 січня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 97250,30 гривень, з яких: · поточна заборгованість за кредитом у розмірі 49757,27 гривень; · заборгованість за відсотками у розмірі 17489,68 гривень; · пеня за порушення строків повернення кредитних коштів та сплати відсотків у розмірі 30003,35 гривень, яка підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 014/1115/82/0095552 від 05 грудня 2013 року. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання у строки та на умовах, встановлених договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/1115/82/0095552 від 05 грудня 2013 року не виконує, не заперечував проти наявності в нього заборгованості перед позивачем у розмірі 97250,30 гривень, а позивач має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved