Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08 травня 2018 року позов [PERSON] до територіальної громади в особі Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку набувальної давності задоволено, визнано за [PERSON], [INFO], паспорт [NUMBER], виданий Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області 23.02.1999 року, ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та на земельну ділянку загальною площею 0,44 га, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,10 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,34 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] в порядку набувальної давності на нерухоме майно. 26.12.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що у вказаному рішенні суду не конкретизовано склад житлового будинку та господарських будівель. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що слід по справі ухвалити додаткове рішення без участі сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦК України сторони в судове засідання викликаються в разі необхідності. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 25.04.2018 року, вбачається, що по [ADDRESS] знаходяться житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 39,7 кв.м, житловою площею 18,7 кв.м, та господарські будівлі, а саме: літня кухня літ. «Б,б», сарай літ. «Б1», сарай літ. «В», огорожа № 2, власником яких є [PERSON]. Замовником технічної інвентаризації є [PERSON], позивач по справі. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. За таких обставин заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved