Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачів та заперечень відповідача. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (позивачі) подали до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідач), в якій просять стягнути: з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 500 000,00 грн; з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 52 531,05 грн та моральну шкоду в сумі 500 000,00 грн; з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 500 000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачі покликаюся на те, що 03.09.2017 [PERSON] , керуючи транспортним засобом - легковим автомобілем марки «Опель», н.з. [NUMBER] , допустив наїзд на [PERSON] , від чого той загинув. Внаслідок ДТП їх була завдана моральна шкода, яка полягає у негативних наслідках, що спричинили нервовий стрес, глибокі переживання у зв`язку зі смертю [PERSON] , зміну звичного способу життя. Також, [PERSON] зробила необхідні витрати на поховання та необхідні поминальні заходи, загальна сума яких складає 52 531,05 грн. Відповідачем подано відзив на позовну заяву (Т.1 Т.1 а.с.81-85), в обґрунтування якого покликаючись на те, що за наданими позивачами двома товарними чеками на суму 4 838 грн та 4 831 грн придбано практично ті самі товари. Витрати на поминальні обіди не охоплюються визначенням терміну поховання померлого і відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, не несе обов`язку відшкодувати витрати на такі обіди. Позивачі на даний час ще не понесли витрати на спорудження надгробного пам`ятника. Жодних документів, які би підтверджували, у кого саме мали бути придбані пам`ятник на суму 25 500,00 та огорожа ритуальна і чи оплачені вони, не надано. Також, позивачами не долучено жодних документів про граничну вартість стандартних пам`ятників і огорож в даній місцевості. Він злочину не скоював, є інвалідом 3 групи, не має можливості заробляти гроші на будь-якій роботі. Через своє захворювання змушений постійно купувати лікарські засоби на своє лікування. На виконання приписів ст. 33.1.4. він у встановлений термін надіслав ПрАТ «СК «Провідна» відповідне письмове повідомлення про ДТП. Відповідно до вимог ст. 27.3., 27.4., не він, а страхова компанія ПрАТ «СК «Провідна» має виплатити родичам потерпілого моральну шкоду у сумі 38 400,00 грн (по 12 800,00 кожному) та витрати на поховання. Розмір зазначеної позивачами моральної шкоди є явно завищений, не доведений ні змістом позовної заяви, ні доданими до позовної заяви доказами. Він оцінює розмір моральної шкоди кожному з позивачів у сумі 15 000,00 грн кожному. З врахуванням того, що страхова компанія має виплатити кожному з позивачів по 12 800,00 грн, з нього мало б бути стягнуто 6 600,00 грн (по 2 200,00 грн кожному з позивачів). 08.08.2018 представником відповідача подано доповнення до відзиву на позовну заяву (Т.1 Т.1 а.с.230-231), в обґрунтування якого покликаючись на те, що боржником у цьому цивільному позові в межах ліміту відповідальності страхової компанії має бути не [PERSON] , а Страхова компанія ПрАТ «СК «Провідна», так як цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Opel Kadett», н.з. [NUMBER] , була застрахована вказаною страховою компанією. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги та просять позов задовольнити. Представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримала покликаючись на мотиви, викладені у позові, та просить суд позов задовольнити. Представник відповідача позов визнав частково, суду пояснив, що два документи, які підтверджують витрати на поховання, є практично однаковими, на ті самі товари, що викликає сумнів у достовірності понесення цих витрат. Також, відсутні документи, які підтверджують понесення витрат на спорудження пам`ятника і огорожі, та документи про граничну вартість стандартних пам`ятників і огорож в даній місцевості. Витрати на поминальні обіди не охоплюються визначенням терміну поховання померлого. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ПрАТ «СК «Провідна» і боржником у цій справі повинна бути саме ця страхова компанія. Вини [PERSON] у ДТП не має і з фактом настання смерті потерпілого [PERSON] у причинному зв`язку перебуває груба необережність самого потерпілого, тому відповідач визнає, що кожній з потерпілих слід виплатити моральну шкоду у сумі по 10 000,00 грн. Відповідач підтримав думку його представника. Заяви, клопотання учасників справи. Представником позивача [PERSON] . подано заяву про відкладення розгляду справи (Т.1 Т.1 а.с.50). Представником позивачів [PERSON] подано: заяву про ознайомлення з матеріалами справа (Т.2 Т.1 а.с.35); заяву про відкладення розгляду справи (Т.2 Т.1 а.с.39) Позивачем [PERSON] подано: заяву про відкладення розгляду справи (Т.1 Т.1 а.с.54); заяву про задоволення позовних вимог (Т.1 Т.1 а.с.66-69); клопотання про зупинення провадження у справі (Т.2 Т.1 а.с.11-12). Відповідачем подано: клопотання про витребування у відповідачів оригіналів документів (Т.1 Т.1 а.с.96); клопотання про приєднання до матеріалів справи документів (Т.1 Т.1 а.с.97); клопотання про витребування документів (Т.1 Т.1 а.с.113-114); клопотання про витребування документів (Т.1 Т.1 а.с.115); заяву про виклик свідків (Т.1 Т.1 а.с.116); клопотання про приєднання до матеріалів справи документів (Т.1 Т.1 а.с.117); клопотання про залучення до справи третіх осіб (Т.1 Т.1 а.с.121-123); клопотання про витребування документів (Т.1 Т.1 а.с.181-182); клопотання про приєднання до матеріалів справи документів (Т.2 Т.1 а.с.5); клопотання про приєднання до матеріалів справи документів (Т.2 Т.1 а.с.24); Представником відповідача подано: клопотання про призначення експертизи (Т.1 Т.1 а.с.55-56); клопотання про призначення експертизи (Т.1 Т.1 а.с.177-179); клопотання про призначення експертизи (Т.1 Т.1 а.с.221-223); Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 11.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (Т.1 Т.1 а.с.35-36). Ухвалою від 25.07.2018 у справі призначено судову авто технічну експертизу (Т.1 Т.1 а.с.224-226). Ухвалою від 21.03.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (Т.2 Т.1 а.с.30-31). Заслухавши пояснення учасників судового процесу, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтво про народження від 04.03.2010 (Т.1 а.с.155). [PERSON] є дружиною [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про шлюб від 13.09.2017 (Т.1 а.с.156). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтво про народження від 02.03.2017 (Т.1 а.с.153). Дошлюбне прізвище [PERSON] - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб від 27.12.2016 (Т.1 а.с.152). [PERSON] помер [INFO] в м. Стрий Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.09.2017 (Т.1 а.с.8, 154). Згідно з договором на організацію і проведення поховання [PERSON] замовила організацію та проведення поховання [PERSON] вартістю 228,50 грн (Т.1 а.с.15). Квитанція №0004 від 05.09.2019 свідчить про здійснення оплати за вказаним договором (Т.1 а.с.19). Оригінал товарного чеку від 04.09.2017 визначає суму коштів, необхідних для придбання речей на поховання особи, а саме: 4 831,00 грн (Т.1 а.с.157). Свідоцтво про поховання від 05.09.2017 №319 підтверджує здійснення поховання [PERSON] ( Т .1 а.с.18). Товарні чеки №36 від 25.10.2017 та №41 від 30.10.2017 підтверджують вартість пам`ятника, яка становить 25 500,00 грн та вартість огорожі ритуальної варістю 5 520,00 грн (Т.1 а.с.31). Висновком експерта №155 від 09.10.2017 та №106/2132 від 20.06.2018 встановлено, що ушкодження у [PERSON] могли утворитися внаслідок ДТП, яка мала місце 03.09.2017, тобто від наїзду автомобіля «Opel Kadett», н.з. [NUMBER] , на пішохода (Т.1 а.с.155, 205-215). Як зазначено у висновку експерта №155 від 09.10.2017 ,у крові трупа [PERSON] виявлено етиловий спирт в кількості 2,97% (проміле) (Т.1 а.с.198). Відповідно до висновку експерта від 16.11.2017 №1/1468, водій автомобіля «Opel Kadett», н.з. [NUMBER] , не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода [PERSON] (Т.1 а.с.199-204). Згідно з постановою про закриття кримінального провадження від 27.12.2018 кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю у діях [PERSON] ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 286 КК України (Т.2 а.с.6-10). Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 23.01.2019, [PERSON] визнано винним у вчиненні 03.09.2017 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.121 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу (Т.2 а.с.25). Медичні документи (медичка картка амбулаторного хворого [PERSON] , виписка із медичної карти стаціонарного хворого (Т.1 а.с.74-78, 79, 162) вказують на стан її здоров`я після смерті [PERSON] . Відповідно до довідки МСЕК Серії 12ААА №343021, у [PERSON] третя група інвалідності загального захворювання (Т.1 а.с.86). В довідці ПрАТ «СК «Провідна» від 02.02.2018 №17-12/1351 зазначено, що станом на дату реєстрації цього листа родичі загиблого [PERSON] не зверталися до компанії для отримання страхового відшкодування (Т.1 а.с.98). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із спричиненням майнової та моральної шкоди позивачам смертю потерпілого внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - транспортного засобу (автомобіля), яким керував відповідач. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України. Так, відповідно до частини 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 ст. 22 ЦК України визначає, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (частина 3 ст. 22 ЦК України). Згідно з частиною 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина 2 ст. 23 ЦК України). Відповідно до частини 3 ст. 23 ЦК України Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Частина 1 ст. 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з пунктом 1 частини 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Частинами 2 та 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Статтею 1201 ЦК України передбачено, що Особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, суд бере до уваги роз`яснення, викладені у пунктах 3, 5, 9 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та у пункті 24 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди». Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 03.09.2017 за участю пішохода [PERSON] та транспортного засобу «Опель», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження, внаслідок яких настала його смерть. Проведеним досудовим розслідуванням встановлено відсутність в діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 286 КК України (відсутність вини у діях водія). Суд зазначає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (в тому числі якщо така шкода завдала смерть фізичної особи), завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується моральна шкода, у тому числі якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Крім цього, обов`язковому відшкодуванню підлягаю витрати, понесені особою на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника. Надаючи оцінку аргументам сторони позивачів щодо відшкодування понесених витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, суд вважає доведеними належними та допустимим доказами понесені позивачем [PERSON] витрати на поховання [PERSON] у сумі 228,50 грн (а.с.19) та 4 831,00 грн (а.с.157), а також витрати на спорудження пам`ятника у сумі 25 500,00 грн і огорожі у сумі 5 520,00 грн. Всього [PERSON] понесено вищевказаних витрат на суму 36 079 грн 50 коп, які в силу вимог статті 1201 ЦК України зобов`язаний відшкодувати відповідач як особа, яка завдала майнову шкоди позивачу [PERSON] . Суд зауважує, що доказів, які б породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих сум, стороною відповідача не надано, а, відтак, з огляду на вимоги ст. 81 ЦПК України, у суду відсутні підстави не надавити їм віри. Суд не бере до уваги товарний чек №184 на суму 4 838,00 грн (а.с.16) з тих підстав, що понесення позивачами таких витрат не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні. Більше того, даний товарний чек викликає сумніви у своїй достовірності з тієї причини, що сума вартості вінка (185 грн) та костюма (500 грн) не відповідає (не дорівнює) загальній сумі, зазначеній у цьому чеку. Також, суд відхиляє аргументи сторони позивачів щодо відшкодування понесених витрат на поминальні обіди, що підтверджуються відповідними товарними чеками, виходячи з того, що відповідно до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» (10 липня 2003 року № 1102-IV) під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Норма даної статті містить вичерпний перелік заходів та обрядових дій, які підлягають відшкодуванню особою, яка завдала шкоди смертю потерпілого, у разі понесення таких і поминальних обідів у цей перелік не входять. Відтак, такі витрати не підлягають відшкодуванню згідно з вимогами закону. Даний висновок повністю узгоджується з висновком ВС/КЦС у справі №554/1793/15-ц 19.03.2018. З приводу аргументів сторони позивачів щодо стягнення з відповідача на їх користь відшкодування завданої моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити таке. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з смертю близької людини (члена сім`ї) як негативного наслідку ДТП. Суд вважає, що внаслідок ДТП, в якій загинув [PERSON] , відповідачем була завдана позивачам моральна шкода, оскільки вони понесли моральні (душевні) страждання внаслідок втрати члена сім`ї, який на час смерті був працездатного віку, були порушені їхні нормальні життєві (сімейні) зв`язки та усталений образ життя. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує положення частини 3 ст. 23 ЦК України та роз`яснення, які містяться у пункті 9 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», та бере до уваги характер немайнових втрат і глибину душевних страждань позивачів, заподіяння шкоди джерелом підвищеної небезпеки за відсутності вини відповідача, а також ті обставини, що під час вчинення відповідачем 03.09.2017 ДТП [PERSON] перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та те, що відповідач є інвалідом третьої групи загального захворювання. З огляду на викладене, суд вважає, що моральна шкода підлягає відшкодуванню позивачам у сумі по 40 000,00 грн кожному. Такий розмір, на переконання суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості. Надаючи оцінку аргументам сторони відповідача щодо необхідності стягнення майнової та моральної шкоди з страховика завдавача шкоди, а не з відповідача, в межах суми страхового відшкодування, суд зазначає таке. Право особи звертатися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів гарантовано Конституцією України (стаття 55). Окрім цього, у статті 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визначення суб`єктивного складу у справі є виключним правом позивачів. Суд наділений лише правом залучати до участі у справі як учасника справи третю особу (яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору) у разі, якщо рішення суду може вплинути на права та обов`язки цієї особи. Суд зауважує, що відповідно до положень ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до страховика для отримання страхового відшкодування можуть звернутися потерпілі (стаття 35 Закону). Однак, подання такої заяви потерпілими є правом, а не обов`язком. У разі не подання такої заяви у визначений законом строк, вони не втрачають право на відповідне відшкодування за рахунок безпосереднього завдавача шкоди в судовому порядку. Крім цього, суд враховує ту обставину, що кримінальне провадження органами досудового розслідування закрито згідно з постановою про закриття кримінального провадження від 27.12.2018 у зв`язку із відсутністю у діях [PERSON] ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 286 КК України (Т.2 а.с.6-10), що позбавляє позивачів без рішення суду надати страховику належні документи для відшкодування заподіяної шкоди, оскільки розмір відшкодування матеріальної та моральної шкоди сторони не погодили і є між ними спірним. З системного аналізу статей 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1200 та 1201 ЦК України суд доходить переконання, що позивачі правомірно подали позов до відповідача як особи, яка керуючи транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки), завдала їм шкоди смертю потерпілого (члена сім`ї), та їхні очікування на відшкодування саме відповідачем завданої їм шкоди в межах заявлених вимог ґрунтуються на вимогах законну. Зважаючи на викладене, суд відхиляє зазначені аргументи сторони відповідача. Враховуючи вищевикладене в своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави (в розмірі ставки, визначеної ЗУ «Про судовий збір» на час звернення з позовною заявою до суду) пропорційно до задоволених вимог. На підставі статті 22, 23, 1166, 1167, 1168, 1197, 1200, 1201 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial