Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач [PERSON] звернулася до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням суду від 09.11.2015 року, розірвано. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.11.2015 року відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти у її користь на утримання сина [PERSON] , у розмірі по 800 гривень щомісячно, до його повноліття. Згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13.03.2019 року було збільшено розмір аліментів та ухвалено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошові сумі по 1013 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на підставі вищезазначеного рішення суду було видано виконавчий лист, що знаходиться на виконанні у Кіцманському районному відділі ДВС. Дане рішення суду відповідач не виконує, аліменти не сплачує, внаслідок чого у [PERSON] виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.02.2021 року складає 23866,88 гривень. Крім того, з посиланням на ст. 196 СК України та на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, вказує на те, що згідно розрахунку, 1% пені за кожен день прострочення несплачених аліментів, станом на 01.02.2021 року, сума заборгованості становить 43709,22 гривень. Однак, зпосиланням на відповідні норми закону, просить уд стягнути з відповідача [PERSON] пеню в межах суми заборгованості по аліментах, а саме - 23866,88 гривень. Відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений судом термін не подано. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17.02.2021 року прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 09 березня 2021 року (а.с.13). Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09 березня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання призначено на 29 березня 2021 року (а.с. 17). У судове засідання 29 березня 2021 року, сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи не з`явилися. Від позивача [PERSON] надійшла заява від 09.03.2021 року про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд позовної заяви без її участі. Не заперечує щодо винесення заочного рішення (а.с. 15). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 18). Заходів спрямованих на забезпечення доказів не вживалось, як і заходів забезпечення позову. Зупинення і поновлення провадження не здійснювалося. Оскільки, відповідач [PERSON] будучи належними чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив, суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. 29.03.2021 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.07.2018 року вбачається що [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.11.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с. 7). Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.11.2015 року відповідач [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] для утримання малолітнього сина [PERSON] , у твердій грошовій сумі по 800 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 15.09.2015 року до його повноліття (а.с. 8-9). Відповідно до рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13.03.2019 року було збільшено розмір аліментів та ухвалено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошові сумі по 1013 гривень 50 коп. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили. Рішення набрало законної сили 12.04.2019 року (а.с. 10-11). На підставі вищезазначеного рішення суду було видано виконавчий лист № 718/209/19 від 30.05.2019, що знаходиться на виконанні у Кіцманському районному відділі ДВС. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03.02.2021 року, який виданий державним виконавцем Кіцманського районного відділу ДВС Тарангул І.В., станом на 01.02.2021 року заборгованість на підставі виконавчого листа по справі № 718/209/19 від 30.05.2019 року Кіцманського районного суду Чернівецької області щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , становить 23866, 88 гривень (а.с.5). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка суду Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1ст. 196 СК України. Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогамиСК України. Статтею 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи-підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження. Як роз`яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова №3 від 15.05.2006 року) відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи; на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного і грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Таким чином, виходячи зі змісту ст.196 СК України, суд повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. У постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах та зробила висновок про те, що пеня на заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18). Таким чином, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: S=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+………+(An х 1% х Qn), де: S - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначений правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 25.04.2018 р. у справі № 572/1762/15-ц. За таких обставин, необхідно здійснити розрахунок пені за прострочення сплати аліментів до вищенаведеної формули наступним чином: 1) місяць; 2) сума боргу; 3) кількість днів; 4) пеня. Враховуючи заборгованість відповідача зі сплати аліментів на користь позивачки на утримання сина, загальна сума неустойки (пені) від суми несплачених аліментів (1013 грн. 50 коп. щомісячно) за період з 01.07.2020 року по 01.02.2020 року складає 43709,22 грн., виходячи з наступного розрахунку: Липень 2020 : нарахована сума аліментів 16835,88 грн. х 1 % х 215 день = 36197,4 Серпень 2020 : нарахована сума аліментів 1159 грн. х 1 % х 184 дні =2132,56 Вересень 2020 : нарахована сума аліментів 1159грн. х 1 % х 153 дні=1773,27 Жовтень 2020 : нарахована сума аліментів 1159 грн. х 1 % х 123 дні =1425,57 Листопад 2020 : нарахована сума аліментів 1159 грн. х 1 % х 92 дні=1066,28 Грудень 2020 : нарахована сума аліментів 1197,5 грн. х 1 % х 62 дні =742,76 Січень 2021: нарахована сума аліментів 1197,5 грн. х 1 % х 31 день =371,38 Беручи до уваги, що загальний розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, а за період з 01.07.2020 року по 01.01.2021 року така заборгованість за аліментами на дочку становить 23866,88 грн., то на підставі ч.1 ст. 196 СК України сума неустойки по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] буде становити - 23866,88 гривень. Згідно з частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищезазначене, відповідач, як батько дитини, зобов`язаний нести витрати по на її утримання, крім того за рішенням суду зобов`язаний також сплачувати аліменти на утримання позивачки, однак відмовляється в добровільному порядку сплачувати аліменти у розмірі визначеному рішенням суду, внаслідок чого утворилася заборгованість з їх сплати, тим самим фактично намагається перекласти свій обов`язок піклуватись та матеріально забезпечувати дитину виключно на позивачку, що є порушенням норм чинного сімейного законодавства України. Матеріали справи не містять докази на підтвердження відсутності вини боржника щодо несплати аліментів. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, що підтверджені доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання сина ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 908 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», - підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст. 51 Конституції України, ст. ст. 180-181, 196 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved