Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Рубіжанська міська рада Луганської області звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради про визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 2, у будинку № 24 по вулиці Пушкіна в місті Рубіжне Луганської області. Про місце, день та час розгляду справи по суті, особи, які беруть участь у справі повідомлялись належним чином. У судове засідання 16 травня 2017 року для розгляду справи по суті особи, які беруть участь у справі, не зявились. Представник позивача подала заяву, якою просила розглянути справу без її участі на підставі наявних у справі доказів, а у випадку неявки відповідача розглянути справу у заочному порядку та ухвалити заочне рішення. При цьому зазначила, що правові наслідки проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення (у тому числі особливий порядок набрання таким рішенням законної сили та порядок його оскарження) їй відомі та зрозумілі, а додаткового розяснення цих наслідків судом не потребує. Відповідач причини неявки у судове засідання не повідомив, а правом на подачу заперечень та доказів, якими вони обґрунтовуються не скористався. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У звязку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про проведення судового засідання 27 квітня 2017 року та 16 травня 2017 року, та від якого заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило і причини неявки ним не повідомлені, а представник позивача не заперечувала проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності представника позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати, та у порядку частини пятої статті 209 Цивільного процесуального кодексу України занесена до журналу судового засідання. Обґрунтовуючи необхідність задоволення позову, Рубіжанська міська рада Луганської області в особі міського голови [PERSON] вказувала на те, що квартира [ADDRESS], право користування якою отримав відповідач з 21 серпня 1981 року не була ним приватизована. Разом з цим, вже більше ніж шість місяців він у цій квартирі не проживає, а відомості про те, що він не проживає у наданій йому квартирі за наявності поважних причин ним не повідомлялись. Тому, [PERSON], слід визнати таким, що втратив право користування зазначеною квартирою. На основі всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, суд встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини: За інформацією центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради від 07 квітня 2017 року вих/01-55, згідно поквартирної картки (форми Б) [PERSON], [INFO], отримав право користування квартирою №2 у будинку №24, що розташований у місті Рубіжне Луганської області по вулиці Пушкіна, з 21 серпня 1981 року (а.с.40-41,42,43). За даними територіального органу Державної міграційної служби України, [PERSON] зареєстрував своє місце проживання у цій же квартирі 19 лютого 1998 року (а.с.32). Разом з цим, 15 квітня 2011 року, [PERSON] набув прав наймача цієї квартири 15 квітня 2011 року (а.с.40-41,42,43). Проте, за інформацією сусідів [PERSON], яку вони надали 24 лютого 2017 року, у квартирі №2 у будинку №24, що розташований у місті Рубіжне Луганської області по вулиці Пушкіна, останні 6 років взагалі ніхто не проживає (а.с.8). А комісія, у складі представників Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області, 24 лютого 2017 року (що підтверджується відповідним актом) встановила, що квартира №2 у будинку №24, що розташований у місті Рубіжне Луганської області по вулиці Пушкіна є трикімнатною, знаходиться на першому поверсі двоповерхового будинку, є комунальною власністю Рубіжанської міської ради Луганської області. Але ця квартира знаходиться в непридатному для проживання стані, вхідні двері відкриті, без замку, у вікнах частково відсутнє скло, прилади опалення (радіатори) відсутні, сантехнічні прилади у ванній кімнаті відсутні, відсутнє підключення газопостачання, труби водовідведення в незадовільному стані, підлога деревяна потребує заміни (а.с.8,40-41). Відповідно до відомостей наданих Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради, станом на 31 грудня 2012 року на квартиру [ADDRESS], право власності не оформлялось (а.с. 10). При цьому будь-які відомості щодо вказаної квартири у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна або ж реєстрації права власності на цю квартиру за будь-якою фізичною чи юридичною особою відсутні (а.с.52). За даними державного реєстру актів цивільного стану громадян України за період з 01 січня 1980 року по 24 березня 2017 року актові записи про смерть по первинній реєстрації та по поновленим актовим записам у відношенні [PERSON], [INFO], не зареєстровано (а.с.13). Інформація надана Головним управлінням Національної поліції в Луганській області щодо [PERSON], [INFO] свідчяить про те, що з 01 січня 2016 року по 23 березня 2017 року в місцях позбавлення волі [PERSON] не значиться та в розшуку не перебуває (а.с.7). З згідно інформації наданої начальником управління житлово-комунального господарства Рубіжанської міської ради Луганської області, приватизація житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], не здійснювалась (а.с. 29). Таким чином, із встановлених обставин вбачається, що позивач та відповідач стали учасниками цивільних правовідносин у сфері безстрокового права користування жилим приміщенням в будинку державного житлового фонду, в межах яких між ними, виник спір щодо збереження за тимчасово відсутнім наймачем жилого приміщення. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: Відповідно до положень статті 47 Конституції України держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу взяти житло в оренду; громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Так, з огляду на положення частини 1 статті 9 Житлового кодексу Української РСР, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду. При цьому, згідно частини 1 статті 61 цього ж кодексу, користування жилим приміщенням у таких будинках здійснюється відповідно до договору найму, який укладається у письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем та громадянином - на ім`я, якого видано ордер, який користується усіма правами і несе усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що позивач довів суду те, що [PERSON] отримав право користування квартирою № 2 у будинку № 24, що розташований по вулиці Пушкіна у місті Рубіжне Луганської області, з 15 квітня 2011 року, саме як наймач (а.с.32,40-41,42,43). Частина 4 статті 9 Житлового кодексу Української РСР гарантує, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. При цьому стаття 71 цього ж кодексу передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення тільки протягом шести місяців, за відсутності передбачених цією ж статтею поважних причин, для застосування яких він повинен заявити наймодавцю. Таким чином, з огляду на те, що позивачем доведена відсутність [PERSON] у квартирі № 2 в будинку №24, що розташований по вулиці Пушкіна в місті Рубіжне Луганської області, понад шість місяців, а [PERSON] не повідомляв позивачу як наймодавцю про наявність поважних причин своєї відсутності, суд вважає, що [PERSON] дійсно втратив право користування цієї квартирою. За таких обставин, позовні вимоги Рубіжанської міської ради Луганської області, слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Отже,

Outcome: approved