Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У лютому 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Букачівської селищної ради Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну частку (пай), яка розташована на території с.Вишнів, як спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] . Позов обгрунтований тим, що у зв`язку із смертю його матері [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно - земельну частку (пай), площею 43,695 умовно кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Букачівської селищної ради. Він є єдиним спадкоємцем, який має право на спадкування за заповітом. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині в порядку ст.1241 ЦК України немає. Спадщину прийняв, оскільки на час смерті проживав разом із нею, однак через втрату земельного сертифікату не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідач заперечень проти позову не подали. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 10 лютого 2021 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 19 лютого 2021 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просив задовольнити. Букачівська селищна рада Івано-Франківської області подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій вказала, що визнає позов повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом . За змістом частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] склала заповіт у відповідності до якого все належне їй майно заповіла позивачу [PERSON] . Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Вишнівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 22 листопада 2006 року та зареєстрований в реєстрі за №9. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Букачівської селищної ради від 01 лютого 2021 року №119 вказаний заповіт не змінений та не скасований. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20 лютого 2013 року Вишнівською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Судом встановлено та підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру в Рогатинському районі від 27 січня 2021 за №0.26-2/137-21, що [PERSON] набула право на отримання середньої земельної части (паю) розміром 43,695 ум.кад.га. у землі спілки власників селянських господарст «Вишнів та отримала сертифікат серії РН №307168. Нормативно-грошова оцінка земельної частки (паю) станом на 01 січня 2021 року становить 15 558 грн 81 коп. З постанови державного нотаріуса Рогатинської районної державної нотаріальної контори від 16 січня 2021 року №9/02-31 вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] . Вказаною постановою нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності спадкодавця на земельну частку (пай). В газеті «Голос Опілля» від 19 лютого 2021 року №7 опубліковано оголошення про втрату сертифікату на земельну частку (пай) серії РН №307168, виданого на ім`я [PERSON] . Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України. Відповідно до п.г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). За змістом ст.ст.1233, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України) Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що оскільки спадкодавець [PERSON] була власником спірної земельної частки (паю), а спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) у зв`язку з втратою документа, що засвідчує право власності, а тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved