Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 05.05.2012 року перебуває з відповідачем у шлюбі, в якому у них народились двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Відповідач всупереч вимогам ст. 180 СК України коштів на утримання дітей не надає, а позивачу важко самостійно їх утримувати, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач офіційно не працевлаштований, однак, є здоровим, працездатним чоловіком, їздить на роботу в Республіки Польща та Чехія, інших осіб, крім вказаних дітей, на утриманні не має. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаних дітей в розмірі по 2 000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, 24.12.2020 року вона подала до суду письмову заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, а розгляд справи проводити в її відсутності (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не з`явився, 24.12.2020 року подав до суду письмову заяву, в якій розгляд справи просить проводити у його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог ( а.с. 20). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 05.05.2012 року. Шлюб зареєстровано П`ядицькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4 (а. с. 3). Відповідно до даних свідоцтв про народження сторони є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4,5). Факт проживання вказаних дітей з позивачем стверджується довідкою № 1639, виданою 05.10.2020 року Коршівською сільською радою ОТГ Івано-Франківської області (а.с. 6). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.184 цього Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, вік дітей сторін та пов`язані з цим витрати на їхнє харчування, забезпечення найбільш необхідними речами, майновий стан платника аліментів, суд вважає за можливе визначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі, з яким погодилися сторони. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved