Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.07.20120 позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя задоволений у повному обсязі. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 32,0 кв.м., житловою площею 16,7 кв.м., в порядку поділу спільного майна подружжя. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 32,0 кв.м., житловою площею 16,7 кв.м., в порядку поділу спільного майна подружжя. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 2532 грн. 32 коп., які складаються із судового збору у розмірі 2500 грн. 00 коп. та комісії банку у розмірі 32 грн. 32 коп. Представником позивача адвокатом Крамар І.М. при зверненні з позовом до суду наданий попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи про поділ спільного майна подружжя, з якого вбачаються такі витрати, як на сплату судового збору, комісії банку, витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До закінчення судових дебатів представник позивача адвокат Крамар І.М. подав письмову заяву, в якій повідомляє, що остаточний розрахунок судових витрат, а саме, витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем, а також докази понесених судових витрат будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, для вирішення питання про розподіл судових витрат. В зв`язку з чим, питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу залишено відкритим. У встановлений строк позивач [PERSON] подала заяву, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом цивільної справи № 643/659/19, в сумі 6100,00 грн. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій просить відмовити в ухваленні додаткового рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6100,00 грн. у повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не надано жодних документів на підтвердження понесених витрат на надання правової допомоги в розмірі 6100,00 грн., а отже її вимога є безпідставною і незаконною. Відповідач вказує, що підготовка справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи. Згідно п. 3 ч. 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. В судовому засіданні представник позивача адвокат Крамар І.М. заяву про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підтримав, просив задовольнити. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, їх неявка не є перешкодою проведення судового розгляду. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши доводи заяви та матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст. ст. 15, 133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч.1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Представництво позивача [PERSON] у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя здійснює адвокат Крамар І.М. на підставі договору про надання правової допомоги № 26 від 16.01.2019 (а.с.12-13). Згідно додатку до договору про надання правових послуг адвоката від 16.01.2019 № 26, гонорар адвоката за виконану роботу складає 5600,00 грн., який сплачується клієнтом по факту укладення даного договору. У разі позитивного вирішення судової справи клієнт виплачує адвокату винагороду у розмірі 2800,00 грн. (а.с.14). Згідно попередніх (орієнтованих) розрахунків суми судових витрат, які поніс позивач [PERSON] і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи про поділ спільного майна подружжя від 16.01.2019 та від 25.01.2019, розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 5600,00 грн. (а.с.17,26). Відповідно до ч.3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. До заяви про стягнення витрат на правничу допомогу позивач надала додаток від 17.01.2019 до договору про надання правової допомоги від № 26 від 16.01.2019; Акт виконаних робіт згідно з договором про надання правової допомоги № 26 від 16.01.2019 по цивільній справі № 643/659/19, складений 16.07.2020; остаточний розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач [PERSON] у зв`язку з розглядом справи про поділ майна. Згідно зазначених вище документів, вартість послуг адвоката за виконану роботу визначено у наступному розмірі: консультація клієнта, вивчення наявних документів, юридичний аналіз справи, зібрання доказів - 600,00 грн. (затрати часу - 50 хв.); правовий аналіз матеріалів справи та підготовка позовної заяви до суду - 3000,00 грн. (затрати часу 4 год.); представництво інтересів клієнта в Московському районному суді м. Харкова, в тому числі подача матеріалів позовної заяви до суду, участь в судових засіданнях - 500,00 грн. за одне засідання тривалістю до 1 години, кожна наступна година судового засідання - 500,00 грн., - 2500,00 грн. (затрати часу 4 год. 50 хв.)., а всього - 6100,00 грн. Згідно долученої до заяви квитанції № 031841 від 16.07.2020, адвокату Крамар І.М. за договором про надання правової допомоги від № 26 від 16.01.2019 сплачено 6100,00 грн. Згідно із частиною другою статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Також витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч.ч, 5,6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд дійшов до висновку, що відповідачем не доведена неспівмірність витрат на правничу допомогу, та враховуючи категорію справи, доведеність понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу саме у розмірі 6100,00 грн., суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 6100,00 грн., відповідно до ч. ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved