Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 04.08.2020 року відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору дарування фіктивним. Представник відповідача [PERSON] у справі - адвокат Скляров О.Е., звернувся до суду з клопотанням, в якому просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати, а саме, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу, оскільки суд в рішенні не вирішив вказане питання. Представник [PERSON] надав заяву про розгляд клопотання без його участі. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки представником позивача. Враховуючи наявні у справі документи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та їх представників. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У відповідності до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 3 ст. 140 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У відповідності до вимог ч. 8 ст. 140 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] користувався правовою допомогою адвоката Склярова О.Е. та у відзиві на позовну заяву просив стягнути з позивача судові витрати, понесені на оплату правничої допомоги. Крім цього, 11.06.2020 року адвокатом Скляровим О.Е. до справи було надано докази понесених судових витрат. Однак судом при винесенні рішення в даній справі, не було вирішено питання розподілу судових витрат. З Договору про надання правової допомоги №25-01юр-02/19 від 25.02.2019 року, акту виконаних робіт від 11.06.2020 року та копій квитанцій вбачається, що відповідач [PERSON] здійснив витрати на правову допомогу у розмірі 11649,50 гривень. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відтак, беручи до уваги наведене вище, а також враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт і послуг, що стосуються вивчення позовної заяви, підготовки відзиву та розгляду справи в суді, час, витрачений адвокатом на надання послуг та обсяг таких послуг, а також значення справи для відповідача, те, що представником відповідача було заявлено клопотання про стягнення витрат на правову допомогу та було подано докази понесення таких витрат, суд приходить до висновку, що подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved