Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 серпня 2019 року, яке постановою Запорізького апеляційного суду від 27 листопада 2019р. залишено без змін, в задоволенні позову [PERSON] до ДП «Бердянський морський торговельний порт» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовлено. Відповідно до постанови Верховного Суду від 20 липня 2020 року касаційна скарга [PERSON] залишена без задоволення, рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06.08.2019р. та постанова Запорізького апеляційного суду від 27.11.2019р. залишені без змін. В.о.директора ДП «Бердянський морський торговельний порт» звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по зазначеній справі, в якій просив вирішити питання щодо відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи., а саме: витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча було належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, про що свідчить поштове повідомлення про вручення їй судового виклику, про причини неявки суд не повідомила. Представник відповідача - Калініченко В.В. (довіреність № 125-19-юр від 27.02.2020р. - також в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд заяви про винесення додаткового рішення без його участі, заяву підтримав та просив задовольнити. Заява розглянута без участі учасників справи відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат. Так, відповідно до ч. 1. ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 3, 4, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 серпня 2019 року в задоволенні позову [PERSON] до ДП «Бердянський морський торговельний порт» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди було відмовлено. Встановлено, що у зазначеному рішенні судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача просить стягнути з позивача витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. Відповідно до ч.ч. 1 та 3 (п. 1) ст.. 133 та ч.ч. 1,3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 ст. 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Встановлено, що представник відповідача Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» в ході судового розгляду підтримав свій відзив (т.1 а.с.35-39), зокрема, в частині заяви про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, а також у строк, передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, подав докази, на підтвердження цих витрат (т. 2 а.с.136-180), а саме: -договір про надання послуг № 10/19 від 15.01.2019р. між АО «Лексус плюс» і ДП «Бердняський морський торговельний порт»; -платіжні доручення № 1214 від 18 квітня 2019р. на суму 500,00 грн., № 1783 від 06 червня 2019р. на суму 500,00 грн., № 1519 від 20 травня 2019р. на суму 500,00 грн., № 2207 від 09 липня 2019р. на суму 500,00 грн., № 2434 від 25 липня 2019р. на суму 500,00 грн., № 2696 від 08 серпня 2019р. на суму 500,00 грн.; -звіти про надані послуги № 33 від 14.04.2019р., № 42 від 08.05.2019р., № 54 від 04.06.2019р., № 62 від 04.07.2019р, № 71 від 23.07.2019р., № 79 від 07.08.2019р.; -рахунки та акти приймання-передачі наданих послуг № 10 від 17.04.2019р., № 12 від 08.05.2019., № 17 від 04.06.2019р., № 19 від 04.07.2019р., № 22 від 23.07.2019р., № 24 від 07.08.2019р. Оскільки в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено в повному обсязі, понесені відповідачами витрати пов`язані з наданням правничої допомоги мають бути стягнуті з позивача. За таких підстав заява відповідача підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved