overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. До суду від [PERSON] надійшла заява про винесення додаткового рішення в якому просить відновити її прізвище на «[PERSON]». В судове засідання сторони не з'явились, але їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 24 березня 2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.27-28). При ухваленні рішення судом в резолютивній частині не відновлено дошлюбне прізвище відповідача на «[PERSON]». В заяві від 13 березня 2015 року [PERSON] просила розглядати справу у її відсутність та відновити їй дошлюбне прізвище на «[PERSON]» (а.с.25). Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Оскільки, судом в рішенні не відновлено [PERSON] прізвище на «[PERSON]», суд, вважає за необхідне винести додаткове рішення в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 квітня 2018 року встановлено факт, що [PERSON], [INFO], громадянка України, уродженка м. Луганськ Луганської області, народилася [INFO] в м. Луганськ Луганської області, в графі батько зазначити - [PERSON], в графі мати - [PERSON], [INFO]. 26 квітня 2018 року представником заявника [PERSON] до суду подано письмову заяву про ухвалення додаткового рішення по вищезазначеній справі щодо вимоги, з приводу якої заявником було надано докази, однак не зазначено у резолютивній частині рішення суду від 25 квітня 2018 року. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою [PERSON], заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про встановлення факту народження дитини, розгляд якої постановлено провести у порядку спрощеного провадження без виклику учасників судового розгляду. З огляду на постановлений порядок розгляду цивільної справи по суті, досліджувана заява, відповідно, підлягає до розгляду за процесуальними правилами, встановленими для розгляду справи по суті заявлених вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 3 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної вимоги, з приводу якої учасники справи подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З огляду на вищенаведене, судом встановлено, що при ухваленні рішення суду від 25 квітня 2018 року, яким вимоги заявника [PERSON] про встановлення факту народження її дитини задоволено в повному обсязі, у резолютивній частині рішення не зазначено даних щодо громадянства заявника та особи батька дитини, яка має бути зазначена на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, що є складовою прохальної частини розглянутої заяви [PERSON] На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину,яка продовжує навчання було задоволено. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] який навчається в розмірі 1/3 частин з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 06.08.2015 року і на період навчання дитини, але не більше ніж до досягнення 23 років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення , не ухвалено рішення. Разом з тим, судом встановлено, що при ухваленні рішення суду від 29.09.2015 року не вирішено питання стосовно позовної вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на навчання сина [PERSON] в розмірі 4900 грн. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. При ухваленні рішення суду від 29.09.2015 року не вирішено питання в частині позовних вимог [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] витрат на навчання сина [PERSON] в розмірі 4900 грн. З огляду на викладене, суд присуджує до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] витрати на навчання сина [PERSON] в розмірі 4900 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2018 року встановлено факт, що [PERSON], [INFO], громадянка України, уродженка м. Донецьк, Донецької області, Україна народилася [INFO] в м. Донецьк, Донецької області, Україна в графі батько зазначити - [PERSON], [INFO], в графі мати - [PERSON], [INFO]. 06 червня 2018 року представником заявника [PERSON] до суду подано письмову заяву про ухвалення додаткового рішення по вищезазначеній справі щодо вимоги, з приводу якої заявником було надано докази, однак не зазначено у резолютивній частині рішення суду від 31 травня 2018 року. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою [PERSON], заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про встановлення факту народження дитини, розгляд якої постановлено провести у порядку спрощеного провадження без виклику учасників судового розгляду. З огляду на постановлений порядок розгляду цивільної справи по суті, досліджувана заява, відповідно, підлягає до розгляду за процесуальними правилами, встановленими для розгляду справи по суті заявлених вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 3 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної вимоги, з приводу якої учасники справи подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З огляду на вищенаведене, судом встановлено, що при ухваленні рішення суду від 31 травня 2018 року, яким вимоги заявника [PERSON] про встановлення факту народження її дитини задоволено в повному обсязі, у резолютивній частині рішення не зазначено даних щодо громадянства матері та батька дитини, що є складовою прохальної частини розглянутої заяви [PERSON] На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 05.06.2015 року задоволено вимоги ВАТ «ХБК» та відновлено втрачене провадження по цивільній справі №2-1303/08 за позовом [PERSON] до ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» про визнання дійсним Договорів купівлі-продажу, визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, спонукання до укладення та підписання Актів приймання-передачі даних об'єктів нерухомого майна. Рішення суду оскаржено. Ухвалою судді судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області, вищевказана справа повернута до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення, у зв'язку з тим, що в резолютивній частині відсутній текст відновленого рішення. Відповідно до ч.2 ст.408 ЦПК України, у рішенні суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників цивільного процесу з утраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з утраченого провадження. Відповідно до ст.220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Вислухавши представника ВАТ «ХБК», представника Фонду державного майна України, прокурора, враховуючи те, що в резолютивній частині рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 05.06.2015 року, зміст відновлюваного рішення відсутній, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 05.12.2014р. позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності задоволено. Припинено право власності [PERSON] на 16/100 частин домоволодіння [ADDRESS]; визнано за [PERSON] право власності на 16/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. 02.03.2015р. відповідач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що судом не було вирішено питання щодо виплати йому грошових коштів як компенсації вартості частини будинку, які були попереднього внесенні позивачем на депозитний рахунок суду. Зазначені обставини призвели до неможливості отримання відповідачем такої грошової компенсації. Сторони по справі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням осіб. Їх присутність не є обов'язковою. Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до висновку про вартість майна від 11.04.2014р., вартість 16/100 частин домоволодіння, за адресою [ADDRESS], складає 49448,00 грн. Згідно квитанції № 24-3465084/С від 24.11.2014 року позивач внесла на депозитний рахунок суду 15000 грн., згідно квитанції № 02-3492042/С від 02.12.2014 року позивач внесла на депозитний рахунок суду 34448,00 грн. Разом із цим, судом не було ухвалено рішення стосовно виплати відповідачеві зазначених грошових коштів із депозитного рахунку суду, що призвело до неможливості отримання ним грошової компенсації за раніше належні йому 16/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. Зазначені обставини є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 17.09.2015 року позов [PERSON], [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та усунення перешкод у користуванні житловим будинком - задоволено частково. В подальшому представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про відшкодування судових витрат. Сторони в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, що не є перешкодою для розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що в рішенні Дніпровського районного суду м. Херсона від 17.09.2015 року по справі №666/2547/15-ц не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Суд приходить до висновку, що в справі слід винести додаткове рішення виходячи з наступного. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки під час ухвалення судового рішення від 17.09.2015 року судом не було вирішено питання щодо судових витрат, суд вважає, що слід ухвалити додаткове рішення суду, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] 1000,00 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору, а також стягнути з [PERSON] на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 22.11.2011 року, ухваленого по вказаній справі, вимоги [PERSON] були задоволенні в повному обсязі. При ухваленні рішення від 22.11.2011 року не було зазначено точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, а саме не було вказано в якому розмірі мають стягуватись аліменти з боржника. У відповідності до п.2 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не зазначено точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню. Сторони по справі у судове засідання не з’явились, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності, оскільки їх присутність не є обов’язковою. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсон від 23.07.2014 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 16233,76 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди; в решті позовних вимог відмовлено. Сторони в судове засідання не з'явились, однак надали заяви про розгляд без їх участі. Згідно п. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питань в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 10 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Розглянувши матеріали заяви, суд встановив, що рішенням Дніпровського районного суду м.Херсон від 23.07.2014 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 16233,76 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди; в решті позовних вимог відмовлено. Під час винесення рішення не було вирішено питання щодо стягнення судового збору в розмірі 262,34грн. з відповідача на користь держави та витрат на правову допомогу у розмірі 3000,00грн. Згідно ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Законом України від 20.12.2011 року «Про граничні розміри компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом справ. Так, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальний дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до п.2 ч.3 ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користі якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто, оскільки за подання позову позивач звільнений від сплати судового збору, а згідно квитанції № 87 від 23.09.2013р. виданою представником позивача, ним сплачено гонорар за правову допомогу в сумі 3000,00грн., то ці вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсон від 23.12.2014 року позовну заяву [PERSON], [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Плаза», [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго-Україна», третя особа [PERSON] про відшкодування майнової і моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою - задоволено частково; стягнуто з ТОВ «Авто-Плаза» на користь [PERSON] 57084,39 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; стягнуто з ТОВ «Авто-Плаза», ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго-Україна» на користь [PERSON] по 1000,00 гривень з кожного, в рахунок відшкодування моральної шкоди; стягнуто з ТОВ «Авто-Плаза», ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго-Україна» на користь [PERSON] по 1000,00 гривень з кожного, в рахунок відшкодування моральної шкоди; в решті позовних вимог відмовлено. Сторони в судове засідання не з'явились. Згідно п. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питань в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 10 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Розглянувши матеріали заяви, суд встановив, що рішенням Дніпровського районного суду м.Херсон від 23.12.2014 року позовну заяву [PERSON], [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Плаза», [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго-Україна», третя особа [PERSON] про відшкодування майнової і моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою - задоволено частково; стягнуто з ТОВ «Авто-Плаза» на користь [PERSON] 57084,39 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; стягнуто з ТОВ «Авто-Плаза», ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго-Україна» на користь [PERSON] по 1000,00 гривень з кожного, в рахунок відшкодування моральної шкоди; стягнуто з ТОВ «Авто-Плаза», ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго-Україна» на користь [PERSON] по 1000,00 гривень з кожного, в рахунок відшкодування моральної шкоди; в решті позовних вимог відмовлено. Під час винесення рішення не було вирішено питання щодо стягнення судового збору та судових витрат. Відповідно до п.2 ч.3 ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користі якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто, оскільки за подання позову позивачем сплачено судовий збір не в повному обсязі, а саме в сумі 243,60грн., а другого позивач звільнено від сплати судового збору, то ці вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Рішенням Дніпровського райсуду м.Херсона від 12.08.2011 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в повному обсязі. 05.02.2016 року позивач звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що судом не була врахована вимога про зміну дівочого прізвища після розірвання шлюбу з «[PERSON]» на «[PERSON]». Зазначені обставини призвели до неможливості отримання позивачем нового паспорту. Сторони по справі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням осіб. Їх присутність не є обов'язковою. Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне вирішити питання про зміну дівочого прізвища позивача з «[PERSON]» на «[PERSON]», прийнявши додаткове рішення по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2014 року було частково задоволено позов [PERSON] до Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, Державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] про зняття заборони,зобовязання вчинити певні дії та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. 29 жовтня 2015 року до суду надійшла заява представника позивачки за довіреністю [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, в якій він просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідачів на користь позивачки [PERSON] сплачений нею судовий збір за майновими вимогами 1432 грн. 56 коп. та за немайновими вимогами 121 грн. 80 коп. Сторони до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, відповідно до вимог діючого законодавства. Їх неявка не перешкоджає розгляду зазначеного питання, оскільки присутність не є обов'язковою, згідно з ч. 3 ст. 220 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд прийшов до наступного. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При ухваленні рішення, судом було задоволено одну позовну вимогу немайнового характеру. Таким чином, підлягає стягненню з Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області на користь [PERSON] 121 грн. 80 коп. судового збору. Що стосується вимог про стягнення судового збору за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 1432 грн. 56 коп., то вони задоволенню не підлягають, оскільки спору у позивача з відповідачами з приводу права власності не існувало , а між сторонами виник спір з приводу порядку реєстрації права власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved