Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 21.05.2016 року він перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому в них [INFO] народився син [PERSON] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що в сторін різні погляди на подальше спільне життя та обов`язки. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, внаслідок чого часто виникають протиріччя, що робить неможливим подальше спільне проживання. Ведення спільного господарства та проживання сторонами припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини, надії на примирення немає, шлюб носить формальний характер. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати та залишити малолітнього сина проживати з відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явився, 23.07.2021 року подав заяву, в якій просить позов задовольнити, справу розглядати в його відсутності (а.с. 22). Відповідач в судове засідання не з`явилася, 23.07.2021 року подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », щодо задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 23). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 21.05.2016 року. Шлюб зареєстровано Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 209 (а.с. 5). Відповідно до даних свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ч.2\~ст.104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2\~ст.112 цього Кодексу\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом також встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. Тому вказаний шлюб розірвати та залишити відповідачу прізвище, набуте при реєстрації шлюбу « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим\~ст.113 СК України. Згідно з правилами частин 1 та 2\~ст.160 Сімейного кодексу України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1\~ст.161 СК України\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання малолітнього сина сторін [PERSON] , суд вважає, що останнього слід залишити проживати з відповідачем. На підставі ст.ст.\~104,\~110,\~112,\~ 113\~Сімейного кодексу України\~та,

Outcome: approved