Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що житловий будинок з нижчевказаними господарськими будівлями і спорудами в с.Коршів, по вул.Ковпака, 10, Коломийського району належав на праві власності колгоспному двору, головою якого була її мати [PERSON], яка на час ліквідації колгоспних дворів проживала у спірному будинку спільно з позивачем. Тому кожен з них має (мав) право на 1/2 частину вказаного нерухомого майна. 30.03.2015 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, в тому числі на 1/2 частину вказаного будинку, яку прийняла позивач, проживаючи в спадковому будинку на час відкриття спадщини. Крім того, мати позивача залишила заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. У зв'язку з ліквідацією колгоспних дворів свідоцтво про право власності на вказаний будинок втратило юридичну силу. Державний нотаріус Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що право власності на спірний будинок зареєстровано за [PERSON] як головою колгоспного двору, а нотаріус не не має змоги встановии всіх співвласників зазначеного будинку та їхні частки в цьому майні, оскільки згідно зі ст. 120 ЦК України (в ред.1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Інших спадкоємців, які б претендували на вказану спадщину, немає. Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 21.03.2017 року вона звернулася до суду з письмовою заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 29). Представник відповідача в судове засідання не зявився. Сільський голова с.Коршів 21.03.2017 року звернувся до суду з письмовою заявою, в якій вказує, що позовні вимоги цей відповідач визнає та просить справу розглядати без участі його представника (а.с. 30). В звязку з неявкою в судове засідання вищевказаних учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтв про народження та укладення шлюбу позивача вона є дочкою померлої [PERSON] та змінила своє прізвище з Яцинишин на Коцаба, уклавши 10.06.1993 року шлюб з [PERSON] (а.с. 7, 8). Згідно із заповітом, посвідченим 16.01.2008 року секретарем Коршівської сільської ради Коломийського району та зареєстрованим в реєстрі за №45, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON], тобто позивачу (а.с.10). Згідно з даними свідоцтва про смерть серії І-НМ №204311, виданого 01.04.2015 року, мати позивача [PERSON] померла 30.03.2015 року в с. Коршів Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 9). Відповідно до довідок №1937 та 29/2-24/05, виданих 17.09.2015 року виконкомом Коршівської сільської ради Коломийського району, [PERSON] належав житловий будинок в с.Коршів, по вул. Ковпака, 10, Коломийського району, в якому вона проживала з 1979 року по день смерті ( 30.03.2015 року). Дане господарство станом на 01.07.1990 року належало до селянського двору. На вказану дату в цьому господарстві були зареєстровані [PERSON] - голова двору та [PERSON]М - її дочка. На час смерті [PERSON] в зазначеному будинку проживали: [PERSON] дочка; [PERSON] зять; [PERSON] та [PERSON] - онуки. Заповіт від імені [PERSON], посвідчений у виконкомі вказаної сільської ради 16.01.2008 року за реєстровим №45, не змінювався та не скасовувався (а.с.11, 20). Судом також встановлено, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП Коломийське МБТІ, виданої 12.12.2016 року за №57617, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року, право власності на житловий будинок №10 в с.Коршів, по вул.Ковпака, Коломийського району Івано-Франківської області на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого 15.04.1989 року згідно з рішенням виконкому Коломийської районної ради №59 від 12.04.1989 року, зареєстровано за [PERSON] - головою колгоспного двору (а.с.14, 15). Згідно з даними технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ОКП «Коломийське МБТІ» 03.01.2017 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 58,1 кв.м. житловою площею 36,7 кв.м. та господарських будівель і споруд: комори - літера Б, стодоли - літера Г, вбиральні - літера Ж, літньої кухні - літера З, навісу - літера К, навісу - літера Л, стайні - літера М, літньої кухні - літера Н, гаражу - літера О, котельні - літера С, криниці «№1», огорожі «№2-3». Рік побудови будинку - 1979 ( а.с. 16-19). Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №41543062, виданого державним нотаріусом Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори 18.09.2015 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи №111/2015 за номером у спадковому реєстрі - 57953665 (а.с.12). Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Судом встановлено, що листом №02-14/7 від 16.01.2017 року державним нотаріусом Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що право власності на спірний будинок зареєстровано за [PERSON] як головою колгоспного двору, а нотаріус не має змоги встановити всіх співвласників зазначеного будинку та їх частки в цьому майні, оскільки згідно зі ст. 120 ЦК України (в ред.1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (а.с.13). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за позивачем права власності на спірне майно. На підставі наведеного, ст.ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved