Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08.12.2017 у задоволені позовних вимог [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно відмовлено. Однак, ухвалені рішення судом не було враховано те, що при уточненні позовних вимог від 03.02.2017 позивачами не було сплаченого судовий збір за дві майнові вимоги та дві немайнові вимоги, а саме: позивачі просили визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], виданого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Драчук В.Ф. 09.09.1986 та зареєстрованого в реєстрі за №7н-13492 на ім'я [PERSON] на ? частину паю в сумі 2974 руб. 55 коп., який знаходиться в ЖБК «Дніпро» Шевченківського р-ну м. Києва, що належав померлій на підставі довідки №71, виданий вищевказаним кооперативом 21.07.1986; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] на 1/6 частину паю в сумі 991 руб. 52 коп., який знаходиться в ЖБК «Дніпро» Шевченківського р-ну м. Києва, що належав померлій на підставі довідки №71, виданої вищевказаним кооперативом 21.07.1986; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] на 1/6 частину паю в сумі 991 руб. 52 коп., який знаходиться в ЖБК «Дніпро» Шевченківського р-ну м. Києва, що належав померлій на підставі довідки №71, виданої вищевказаним кооперативом 21.07.1986; визнати недійсним з дати видання та скасувати Свідоцтво про право власності на квартиру серії [NUMBER], видане Головним управлінням житлового фонду забезпечення Київської міської державної адміністрації 19.11.2001 на квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON]; судові витрати стягнути з відповідача. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд вважає, що питання про ухвалення додаткового рішення можна розглянути на підставі наявних в матеріалах доказах, оскільки в судове засідання сторони не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 р. №14 передбачено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік», у ч. 1 ст. 7, встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць - 1600 грн 00 коп. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід ухвалити додаткове рішення по справі щодо розміру суми стягнення судового збору лише щодо [PERSON], оскільки [PERSON] на підставі п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільнений. На підставі викладеного

Outcome: approved