Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 05.08.2011 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому [INFO] року у них народився син [PERSON], який проживає разом з позивачем. Сторони проживають окремо, впродовж останніх шести місяців відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання цього сина, чим всупереч вимогам ст. 180 Сімейного кодексу України ухиляється від свого обов'язку щодо його утримання, та не займається його вихованням. Тому кошти на утримання останнього позивач змушена надавати самостійно, що ставить її у скрутне матеріальне становище, оскільки вона не працює, допомоги, що отримує від держави, вистачає на задоволення тільки мінімальних потреб дитини. Позивачка самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати вказаного сина, а також виконувати всі інші обов'язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дитини, сприяння її всебічному духовному та фізичному розвитку. Відповідач інших утриманців не має, його стан здоров'я та матеріальне становище дають можливість утримувати сина. Відповідач працює у фармацевтичній компанії ЗАТ «Інфузія» ( м.Вінниця, Немирівське шосе,84) та має постійний заробіток. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і таке стягнення проводити до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 29.06.2016 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надіслані на адресу відповідача судові виклики в судові засідання 10.06. та 29.06.2016 року відповідачу не вручені у зв'язку із закінченням терміну зберігання вказаної кореспонденції (а.с. 18, 29). Причин своєї неявки відповідач суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно з даними свідоцтва про шлюб сторони одружилися 05.08.2011 року (а.с.4). Відповідно до даних свідоцтва про народження сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ч.1 ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вказані обставини, наявність відомостей про місце роботи відповідача, усталену судову практику, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з положеннями ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка. На підставі наведеного і,

Outcome: approved