overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 01.03.2017 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], Комунального підприємства «Відродження» Козятинської міської ради та Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про усунення перешкод у користуванні послугами з водопостачання та внутрішньобудинковою системою постачання питної води позов було задоволено. Визнано незаконними дії [PERSON] з відключення квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] від внутрішньобудинкової системи водопостачання та з перешкоджання користування житлово-комунальною послугою централізованого водопостачання та зобов'язати [PERSON] відновити водопостачання питної води в квартиру [ADDRESS], вчинивши всі необхідні дії щодо підключення до внутрішньобудинкової системи водопостачання. Визнано незаконною бездіяльність Комунального підприємства «Відродження» щодо незабезпечення своєчасного надання та відповідної якості житлово-комунальної послуги централізованого водопостачання згідно із законодавством та у мовами договору в квартиру [ADDRESS], в тому числі, щодо нездійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання даного будинку, щодо встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; щодо незабезпечення належної експлуатації та утримання майна, що перебуває на його балансі; щодо не визначення порядку утримання, експлуатації та ремонту майна та зобов?язати дане підприємство вчинити всі необхідні дії щодо підключення даної квартири до внутрішньобудинкової системи водопостачання. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 275 (двісті сімдесят п?ять) гривень 60 копійок сплаченого судового збору. Стягнуто з Комунального підприємства «Відродження» Козятинської міської ради на користь [PERSON] 275 (двісті сімдесят п?ять) гривень 60 копійок сплаченого судового збору. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 20.03.2017 року дану цивільну справу було повернуто до суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції не вирішив питання про розподіл судових витрат, а саме: не стягнув з позивача в дохід держави належний судовий збір по оплаті трьох вимог немайнового характеру, в сумі 1653, 60 гривень; також, суд з відповідачів не стягнув на користь позивача понесені ним судові витрати, що призвело до невиконання вимог п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України. В судове засідання сторони не зявились, хоча належним чином повідомлялись про день і час слухання справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що необхідно постановити додаткове рішення, оскільки суд першої інстанції дійсно не вирішив питання про розподіл судових витрат, а саме: не стягнув з позивача в дохід держави належний судовий збір по оплаті трьох вимог немайнового характеру, в сумі 1653, 60 гривень; також, суд з відповідачів не стягнув на користь позивача понесені ним судові витрати, що призвело до невиконання вимог п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України. Відповідно до ст. 220 ч. 1 п. 4 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 14.07.2014 р. позов [PERSON] було задоволено частково. Суд вирішив: «[PERSON] вселити в квартиру [ADDRESS] Встановити наступний порядок користування житловими приміщеннями в квартирі [ADDRESS]: - [PERSON] виділити в користування жилу кімнату площею 12.2 кв. м., зазначену на плані цифрою « 6»; - [PERSON] виділити в користування жилу кімнату площею 17.0 кв. м. разом з балконом площею 1,1 кв.м, зазначену на плані цифрою « 7»; - допоміжні приміщення - кухню площею 8 кв. м., зазначену на плані цифрою « 5», ванну кімнату площею 2, 6 кв. м., зазначену на плані цифрою « 3», вбиральню площею 1.2 кв.м., зазначену на плані цифрою « 4», коридор площею 4,9 кв.м., зазначений на плані цифрою « 1», коридор площею 4.0 кв.м., зазначений на плані цифрою « 2», залишити у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON]. В решті вимог відмовити.». 22.07.2014 року представником позивача [PERSON]. була подана до суду заява про винесення додаткового рішення по справі щодо не зазначеної у рішенні суду позовної вимоги, а саме: зобов'язати відповідачку [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні жилою кімнатою площею 17.0 кв. м. разом з балконом площею 1,1 кв.м. та підсобними приміщеннями квартири. В судове засідання сторони та представники сторін не з'явились, представники сторін подали заяви про розгляд заяви про винесення додаткового рішення за їх відсутності ( а.с.52.53). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву про винесення додаткового рішення необхідно задовольнити частково. Судом встановлено, що при постановленні рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про вселення, встановлення порядку користування житловим приміщенням та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні не було вирішено питання щодо зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні, хоча позивачем така вимога ставилася. З мотивувальної частини рішення суду від 14.07.2014 р. вбачається,. що суд дійшов наступних висновків: «Оскільки відповідачка позбавляє позивача права користуватись квартирою, позивач в добровільному порядку не має можливості усунути перешкоди в користуванні власністю, тому суд вважає за необхідне вселити [PERSON] в квартиру [ADDRESS], виділити йому у користування жилу кімнату площею 12.2 кв. м та зобов'язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні кімнатою площею 12.2 кв. м. та підсобними приміщеннями квартири. Суд вважає, що право позивача на користування жилим приміщенням - ? частиною квартири [ADDRESS] порушено та підлягає захисту за судовим рішенням». Відповідно до ст. 220 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності. суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, згідно з яким зобов'язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні жилою кімнатою кімнатою площею 12.2 кв. м. та підсобними приміщеннями квартири [ADDRESS]

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 14.12.2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості позов було задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 17.11.2010 року, в розмірі 33377 (тридцять три тисячі триста сімдесят сім) гривень 21 копійоку, з яких: 13837, 16 грн. тіло кредиту; 4659, 65 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 11714, 82 грн. нараховано пені за прострочене зобов?язання; 110 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1565, 58 грн. штраф (процентна складова). Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 04.04.2017 року дану цивільну справу було повернуто до суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції не вирішив питання про розподіл судових витрат, що призвело до невиконання вимог п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 215 ЦПК України. В судове засідання сторони не зявились, хоча належним чином повідомлялись про день і час слухання справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що необхідно постановити додаткове рішення, оскільки суд першої інстанції дійсно не вирішив питання про розподіл судових витрат, а саме: не стягнув з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при подачі позову, в сумі 1378 гривень, що призвело до невиконання вимог п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 215 ЦПК України. Відповідно до ст. 220 ч. 1 п. 4 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 25.01.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було задоволено. Стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON],[INFO] в твердій грошовій сумі - 800 гривень, щомісячно, починаючи з 29 грудня 2015 року. Стягнено з [PERSON] на користь держави 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок судового збору. 01.02.2016 року позивачем - [PERSON] була подана заява про ухвалення додаткового рішення суду по суті даного спору, оскільки вирішивши питання про стягнення суми аліментів в твердій грошовій сумі, суд не вказав, на користь кількох дітей її необхідно стягувати з відповідача, хоча така вимога ним в позові ставилась. В судове засідання позивач та відповідачка не з?явились, хоча належним чином повідомлялись про день і час слухання справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що слід постановити додаткове рішення. Приймаючи таке рішення суд виходить з того, що дійсно при постановлені вищевказаного судового рішення по суті даного спору, суд вирішивши питання про стягнення суми аліментів в твердій грошовій сумі, а саме 800 гривень, не вказав, що дана сума аліментів має стягуватись на кожну дитину, хоча така вимога позивачем ставилась. Відповідно до ст. 220 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення не ухвалено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 28.08.2017 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» про визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення грошових коштів позов було задоволено. Визнано недійсним договір фінансового лізингу № 798, укладений 24 квітня 2017 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна». Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» на користь [PERSON] 24213 (двадцять чотири тисячі двісті тринадцять гривень) сплачених коштів. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 06.11.2017 року дану цивільну справу було повернуто до суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції не вирішив питання про розподіл судових витрат, що призвело до невиконання вимог п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України. В судове засідання сторони не зявились, хоча належним чином повідомлялись про день і час слухання справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що необхідно постановити додаткове рішення, оскільки суд першої інстанції, при постановленні рішення по даній справі, дійсно не вирішив питання про розподіл судових витрат, не стягнувши їх з відповідача на користь держави, відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України 640 грн. - за немайнову вимогу та 2421, 30 грн. - за майнову вимогу, а всього 3061, 30 грн., що призвело до невиконання вимог п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України. Відповідно до ст. 220 ч. 1 п. 4 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 лютого 2016 року позов [PERSON] до Зозулинецької сільської ради Козятинського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно було задоволено в повному обсязі. Визнано за\~[PERSON] право власності\~на спадкове майно за законом, що залишилося\~ після смерті матері [PERSON], яка померла 10 березня 2000 року, а саме на житловий будинок з погосподарськими будівлями № 26, що розташований по вул. Фрунзе в селі Сошанськ, Козятинського району Вінницької області. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 21.04.2017 р. цивільну справу за позовом [PERSON] до Зозулинецької сільської ради про визнання права власності, за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Козятинського міськрайонного суду від 05.02.2016 року, повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення у місячний строк з дня отримання справи, оскільки суд в оскаржуваному рішенні не вирішив питання про розподіл судових витрат. 26 вересня 2016 року позивач по справі [PERSON] помер. Спадщину після смерті останнього прийняла дружина [PERSON]. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду від 11.05.2017 року [PERSON] залучено до участі у справі як правонаступника позивача [PERSON]. В судове засідання правоноаступник позивача [PERSON] посилається на розсуд суду щодо вирішення даного питання. Представник правонаступника адвокат [PERSON]. такої ж думки. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що по справі слід ухвалити додаткове рішення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати Судом встановлено, що рішенням від 05.02.2016 р. Козятинським міськрайонним судом позов [PERSON] було задоволено. При подачі позовної заяви [PERSON] сплатив в дохід держави судовий збір у розмірі 487 грн 20 коп. Проте суд не вирішив питання про судові витрати відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки при ухвалені судового рішення від 05.02.2016 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача понесених та документально підтверджених судових витрат, тому суд вважає, що з Зозулинецької сільської ради Козятинського району Вінницької області необхідно стягнути на користь правонаступника позивача [PERSON] витрати судового збору у розмірі 487 грн 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

\~\~ Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27.01.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини було задоволено та визначено [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини на майно , померлої 19 січня 2015 року [PERSON] - два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили . Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 19 лютого 2016 року цивільну справу № 133/2801/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини повернуто в суд першої інстанції для її належного дооформлення у п'ятнадцятиденний строк з моменту отримання, оскільки, суд першої інстанції у відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України не вирішив в установленому порядку питання розподілу судових витрат, а саме: не визначив належний розмір судового збору , що підлягає стягненню. Відповідно до п. ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. У відповідності до п. 4 ч.1\~ст. 220 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явилися , хоча належним чином були повідомленні про день та час розгляду питання про винесення додаткового рішення, однак від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про слухання справи у його відсутності та та відсутності відповідача [PERSON] Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України , їх присутність не є обов'язковою . Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що по справі необхідно винести додаткове рішення, оскільки , при постановленні рішення не було вирішено питання про судові витрати у справі. Позивачка [PERSON] від сплати судового збору звільнена , як інвалід ІІ групи , відповідно п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ « Про судовий збір». Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України , якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ст. 4 З У « Про судовий збір» в редакції від 03.09.2015 року, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. На час подачі до суду позову , а саме станом на 12.10.2015 року мінімальний розмір заробітної плати становив 1218 грн. Отже , за подачу позовної заяви немайнового характеру , необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. Таким чином , оскільки , позивача звільнено від сплати судового збору і на користь нього ухвалено рішення, судовий збір необхідно стягнути в рівних долях з відповідачів в дохід держави . \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

Рішенням Козятинського міськрайсуду від 03.02.2020 року постановленого у цивільній справі за позовом [PERSON] до громадської організації «Водограй - Кашперівка», голови громадської організації «Водограй - Кашперівка» Савчука Анатолія Сергійовича про оскарження протиправних дій та усунення перешкод у здійсненні права на загальне водокористування було відмовлено в задоволенні позову. 07.02.2020 року представником відповідача була подана заява про ухвалення додаткового рішення, в частині стягнення з позивача на користь відповідача понесених витрат на правничу допомогу, в сумі - 5000 гривень, оскільки про це представник відповідача заявляв до закінчення судових дебатів. В судове засідання сторони не з?явились, хоча належним чином повідомлялись про день і час слухання заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву необхідно задовольнити. Судом встановлено, що при ухваленні рішення Козятинського міськрайсуду від 03.02.2020 року постановленого у цивільній справі за позовом [PERSON] до громадської організації «Водограй - Кашперівка», голови громадської організації «Водограй - Кашперівка» Савчука Анатолія Сергійовича про оскарження протиправних дій та усунення перешкод у здійсненні права на загальне водокористування було відмовлено в задоволенні позову, судом було відмовлено в позові, але не було вирішено питання про стягнення з позивача на користь відповідача понесених витрат на правничу допомогу, в сумі - 5000 гривень. Відповідно до ст. 270 ч.1 п. 3ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З доданих представником відповідача до заяви письмових доказів, надано підтвердження про понесенні витрати відповідача на правничу допомогу, в сумі - 5000 гривень, відповідно до акту про надані послуги та розрахунку від 03.02.2020 року, а тому, такі витрати підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Рішенням Козятинського міськрайсуду від 15 червня 2017 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Козятинської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментівбуло задоволено в повному обсязі. Позбавлено [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно дітей: дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. Позбавлено [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно дітей: дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. Призначено опікуном неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], - [PERSON], [INFO]. Стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини зі всіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.02.2017 р. і до повноліття дітей. Стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини зі всіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.02.2017 р. і до повноліття дітей. Однак, суд при винесенні рішення не вирішив питання про розподіл судових витрат. В судове засідання сторони по справі не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки до суду невідомі, що не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що по справі слід ухвалити додаткове рішення. Судом встановлено, що дійсно при ухваленні рішення від 15.06.2017 р. Козятинський міськрайсуд не вказав, що з відповідачів солідарно на користь держави слід стягнути судові витрати по справі, а саме: судовий збір в розмірі 1280 грн. 00 коп. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Рішенням Козятинського міськрайсуду від 21 липня 2015 року позов ПАТ «АБ «Експрес-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору було задоволено в повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «АБ «Експрес-Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 29892 грн. 51 коп. та судовий збір у розмірі 298 грн. 93 коп. 30.09.2015 р. від позивача по справі ПАТ «АБ «Експрес-Банк» на адресу суду надійшла письмова заява про постановлення додаткового рішення по даній цивільній справі, оскільки суд не вирішив питання про витрати, понесені позивачем за розміщення оголошення в газеті «Вінничина» та «Урядовий курєр» про виклик до суду відповідача в сумі 780 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, однак, подав заяву про слухання справи у його відсутність при постановленні додаткового рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки до суду невідомі, що не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити. Судом встановлено, що дійсно при ухваленні рішення від 21.07.2015 р. Козятинський міськрайсуд не вказав, що з [PERSON] на користь ПАТ «АБ «експрес-Банк» слід стягнути витрати, повязані із розміщенням оголошень про виклик до суду в сумі 780 грн. 00 коп. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved