Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про встановлення земельного сервітуту. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, вона є власником Ѕ частини 49/100 металевого ангару, загальною площею 851,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є власником земельної ділянки, на якій розташоване вищевказане нежитлове приміщення. Проте, через наявність неприязних стосунків із відповідачем, останній чинить позивачу перешкоди у проході, проїзді тощо через свою земельну ділянку. Через такі перешкоди позивач позбавлена можливості вільно користуватися належним їй майном. За таких обставин, позивач змушена звернутися із позовними вимогами. Із метою найбільш ефективного та розумного визначення меж земельної ділянки відповідача, на яку позивач пропонує встановити сервітут, остання замовила виготовлення Містобудівного розрахунку обґрунтування розмірів та конфігурації земельної ділянки для встановлення земельного сервітуту. Відповідно до такого розрахунку, позивач звертається із позовними вимогами, в яких просить встановити постійний, безоплатний земельний сервітут для: ?розташування Ѕ частини 49/100 металевого ангару, загальною площею 851,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; ?проходу пішки та проїзду на будь-якому транспортному засобі; ?розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм); ?влаштування тупикового проїзду шириною 3,5 м від в`їзних воріт загального двору, з боку [ADDRESS] , до передангарного майданчику, з дотриманням відстані в 1,5 м від бортового каменю проїзду до огорожі; ?влаштування майданчика розміром 12,0х12,0 м для розвороту транспорту та пожежних машин; ?влаштування та експлуатації водозабірної споруди - свердловини, із забезпеченням радіусу зони санітарної охорони 15,0 м як для об`єкту, що не забруднює водні джерела; ?встановлення (будівництво, улаштування, розміщення, переміщення, пересування) об`єктів інженерної інфраструктури (електричних мереж, водопостачання, водовідведення, каналізації, септиків, колодязів тощо); ?влаштування місця для локальних очисних споруд на відстані 6,0 м від капітальної стіни ангару - для септика, і 8,0 м - для фільтруючого колодязя; ?встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів; ?до Ѕ частини 49/100 металевого ангару, загальною площею 851,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , через частину земельної ділянки з кадастровим номером 3210600000:00:058:0503, загальною площею 0,2370 га, що розташована по [ADDRESS] , та належить на праві власності [PERSON] , згідно кадастрового плану земельної ділянки, доданого до Містобудівного розрахунку, а саме: в напрямку із земель загального користування до нежитлових приміщень [PERSON] , що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 3210600000:00:058:0503, по наступних точка 1-2-3-4-5-6-11-12-13-3031 зі сторонами 14,68м-15,48м-2,56м-32,57м-7,06м-5,56м-7,98м-10,00м-15,49м, всього загальною площею 0,0742 га. Заперечення відповідача. 20 грудня 2019 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, де відповідач заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2016 року у справі № 361/995/16-ц між сторонами затверджено мирову угоду, відповідно до якої земельна ділянка, стосовно якої позивач вимагає встановити на її користь земельний сервітут, перейшла в особисту приватну власність відповідача. Також, відповідно до умов мирової угоди [PERSON] зобов`язалася протягом 3-х місяців з моменту підписання такої угоди подарувати [PERSON] належну їй Ѕ частку 49/100 металевого ангару за адресою: [ADDRESS] . Проте, такі умови мирової угоди позивачем не виконані та вона ухиляється їх виконати. Заявляючи позовні вимоги, [PERSON] прагне безоплатно та безстроково користуватися чужою земельною ділянкою, за яку власник земельної ділянки сплачує земельний податок. У порушення норм чинного законодавства, позивач не порушувала перед відповідачем питання щодо укладення угоди про встановлення земельного сервітуту, проекту та доказів вжиття заходів щодо встановлення земельного сервітуту не надала. Із наданих позивачем до позову доказів вбачається, що доступ до частини нежитлового приміщення ангару можливий з боку [ADDRESS] через земельну ділянку суміжною землевласника [PERSON] . Такий спосіб земельного сервітуту очевидно є менш обтяжливим для власників земельних ділянок, проте, позивач не обрала такий спосіб. Крім того, наданий позивачем Містобудівний розрахунок не передбачений чинним законодавством, оскільки позивач не є замовником (забудовником), а належна їй частина ангару не є об`єктом будівництва у розуміння ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». Встановлення запропонованого позивачем земельного сервітуту щодо належної відповідачу частини земельної ділянки призведе до позбавлення останнього права належного користування та володіння нею. Також, позивачем не доведена та не обґрунтована необхідність встановлення саме таких видів сервітуту, які самі по собі носять характер не сервітут, а право користування безоплатно та безстроково чужою земельною ділянкою. Крім того, на земельній ділянці відповідача здійснено самочинне будівництво (надбудову) другого поверху ангару, і позивач наполягає на встановленні земельного сервітуту на частину земельної ділянки з метою отримання доступу у тому числі і до самочинного будівництва. Проте, чинним законодавством не передбачено встановлення земельного сервітуту з метою отримання доступу до таких самочинних будівель. З огляду на такі обставини, та з підстав, викладених у відзиві, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 47). Ухвалою суду від 16 липня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні (а.с. 145). У судових засіданнях представник позивача [PERSON] - адвокат Зімін М.В. доводи позовних вимог підтримав з підстав, викладених у позові. У подальшому, у судове засідання повторно не з`явився, повідомивши про неможливість явки до суду у зв`язку із зайнятістю у судовому засіданні, яке призначене на 12 годину 06.12.2021 в Оболонському районному суді міста Києва. Разом з тим, представник позивача не повідомив про неможливість явки у судове засідання у даній справі, яке призначене на 14 годину 30 хвилин. Позивач про причини неявки у судове засідання не повідомила. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Риженко А.М. позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити. Обставини справи, що встановлені судом [PERSON] на праві спільної часткової власності належить Ѕ частини з 49/100 частин металевого ангару загальною площею 851,6 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] , про що свідчить копія Договору дарування частини металевого ангару від 04 липня 2002 року, який посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лазарєвою В.П. (а.с. 23-24) та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 25). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16 жовтня 2020 року іншими співвласниками даного металевого ангару є: [PERSON] , [PERSON] (49/200 часток), [PERSON] (102/300 часток) та [PERSON] (51/300 часток). Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2016 року у цивільній справі № 361/995/16-ц між [PERSON] та [PERSON] затверджено мирову угоду. Дана ухвала набрала законної сили. (а.с. 76-96). Відповідно до п. 8 резолютивної частини вказаної ухвали земельна ділянка, загальною площею 0,2370 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка зареєстрована за [PERSON] , яка посвідчена договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, посвідченого 30.10.2006 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Базир Н.М., р.№ 3719, переходить в особисту приватну власність до [PERSON] . Подальше володіння, розпорядження і користування здійснює [PERSON] самостійно, на власний розсуд і не потребує додаткової згоди [PERSON] . На підставі вказаної ухвали суду 13 серпня 2018 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3210600000:00:058:0503, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. (а.с. 97-98). Також, вказаною ухвалою затверджено мирову угоду у частині того, що [PERSON] , в строк протягом 3 (трьох) місяців з моменту підписання даної мирової угоди, бере на себе обов`язок подарувати [PERSON] частину металевого ангару, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Сторони узгодили, що всі будівлі, інше майно, в тому числі самовільно збудовані будівлі також переходять у особисту приватну власність [PERSON] , та [PERSON] не має претензій та в майбутньому не матиме на зазначене майно. Установлено, що частина вищевказаного металевого ангару розміщена на земельній ділянці площею 0,237 га, кадастровий номер 3210600000:00:058:0503, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Матеріалами справи установлено, що поряд із вищевказаною земельною ділянкою з кадастровим номером 3210600000:00:058:0503 межують: земельна ділянка з кадастровим номером 3210600000:01:057:0052, що належить ТОВ «СВ Глобал Транс», земельна ділянка площею 0,8487 га, кадастровий номер 3210600000:01:057:0041, земельна ділянка площею 0,5895 га, кадастровий номер 3210600000:01:057:0040, земельна ділянка площею 0,9159 га, кадастровий номер 3210600000:00:057:0039, що належать територіальній громаді міста Бровари, в особі Броварської міської ради Київської області. Із висновку по матеріалам ЄО №17820 від 01.07.2019 встановлено, що Зімін М.В. звертався до Броварського відділу поліції ГУНП в Київській області для фіксації події щодо недопуску його, як адвоката [PERSON] , до приміщень за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 7). До матеріалів справи позивачем додано Містобудівельний розрахунок обґрунтування розмірів та конфігурації земельної ділянки для встановлення земельного сервітуту на території двору по [ADDRESS] від 17 липня 2019 року (а.с. 9-13). Вказаним розрахунком запропоновані розміри та форми території, необхідної для обслуговування ангару і яка може бути в користуванні власника ангару на правах сервітуту. Зокрема, територія сервітуту складається з таких елементів: ділянка розміщення будівлі ангару (частина ангару); влаштування тупикового проїзду шириною 3,5 м від в`їзних воріт загального двору, з боку [ADDRESS] , до передангарного майданчику, з дотриманням відстані в 1,5 м від бортового каменя проїзду до огорожі; влаштування майданчика розміром 12,0х12,0 м для розвороту транспорту та пожежних машин; влаштування водозабірної споруди - свердловини, розміщеної із забезпеченням радіусу зони санітарної охорони 15,0 м як для об`єкту, що не забруднює водні джерела; місце для локальних очисних споруд передбачено на відстані 6,0 м від капітальних стін ангару - для септика і 8,0 м - для фільтруючого колодязя. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. У частині першій статті 402 ЦК України передбачено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Згідно з частиною третьою статті 402 ЦК України у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Тлумачення цих норм свідчить про те, що умовою встановлення сервітуту є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб. Отже, передумовою звернення до суду за встановленням сервітуту повинен бути доказ вчинення дій зацікавленою особою щодо встановлення сервітуту та недосягнення про це згоди із власником ділянки, щодо якої планується встановити сервітут. Якщо особа до звернення до суду не вчиняла дій щодо встановлення сервітуту за домовленістю сторін (зокрема, не звернулася до іншої сторони з пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту), то у суду немає підстав для задоволення відповідних вимог у зв`язку з відсутністю у позивача права вимагати встановлення сервітуту за рішенням суду. Аналогічний за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/4106/14-ц, від 19 червня 2019 року у справі № 925/603/18, від 17 жовтня 2019 року у справі № 484/690/16-ц та від 27 листопада 2019 року у справі № 751/8865/15-ц, на які є посилання в касаційній скарзі. При розгляді справи стороною позивача не надано жодних доказів на підтвердження ініціювання питання встановлення сервітуту перед відповідачем, звернення позивача до відповідача із пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту на конкретно визначених умовах. Враховуючи те, що [PERSON] не зверталася до [PERSON] із пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту на конкретно визначених умовах, тому підстави для встановлення сервітуту у судовому порядку - відсутні. Крім того, позивач просить установити на її користь постійний, безоплатний земельний сервітут для користування частиною металевого ангару (49/200), проте металевий ангар перебуває у спільній частковій власності декількох співвласників. Частина металевого ангару позивача в натурі не виділена, та матеріали справи не містять будь-яких доказів про домовленість між співвласниками такого майна щодо порядку користування ним. Беручи до уваги те, що частка металевого ангару, яка належить позивачу, не виділена в натурі, встановлення сервітуту неможливе, оскільки суперечитиме інтересам інших співвласників такого майна. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed