Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в заяві, що 05.07.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір № ZPXRRX03980011 відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3544,80 грн. Відповідач особистим підписом підтвердив що він попередньо був ознайомлений та погодився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були йому надані у письмовій формі, отримав повну інформацію про умови кредитування та підписана ним заява про отримання кредиту разом з запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між банком та відповідачем кредитний договір. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за відсотками за договором у розмірі 25230,11 грн. У добровільному порядку заборгованість відповідачем на цей час не погашена. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 05.07.2007 року між Закритим Акціонерним Товариством [PERSON] банком «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір № ZPXRRX03980011 про отримання строкового кредиту у розмірі 3544,80 грн. на строк 24 місяця, строк з 05.07.2007р. по 05.07.2009 включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0 % на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 85,08 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства [PERSON] «ПриватБанк» на Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Так позичальник зобовязується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до заяви та умов. Відповідно до Умов надання споживчого кредиту п. 2.3. позичальник заявляє, що предмет застави не є забезпеченням іншого зобовязання (боргу) в тому числі не знаходиться в податковій заставі та інші особи не мають права на предмет застави, окрім осіб, що надали банку згоду на його передачу в заставу. Товар або інше майно є предметом застави відповідно до п. 2.3., 2.4, 2.5. Умов забезпеченням зобовязань. Інформація про товар (його найменування, вартість, заводський номер) визначені у супроводжувальних документах на товар. Максимальний розмір вимоги, яка забезпечується предметом застави, складає 6053,28 грн. Предмет застави знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 4.2 Умов , при порушенні позичальником зобовязань із погашенням кредиту , позичальник сплачує банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 11,83% в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. В статті 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). На підставі ст.ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором. Позивач у повному обсязі виконав прийняті на себе зобовязання за договором і надав відповідачу суму кредиту, а відповідач не виконав свої зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим з 14.12.2012 по 14.12.2017 утворилась заборгованість за договором на загальну суму 25230,11 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору в сумі 1600,00 гривень.

Outcome: approved