Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (м. Дніпропетровськ) просить стягнути з [PERSON] (с. Шевченка Петропавлівського району Дніпропетровської області) заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.02.2006р. станом на 30.04.2014р., яка складається із заборгованості за: кредит - 9 752, 62 грн., відсотки за користування кредитом - 34 885, 03 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500, 00 грн. та штраф (процентна складова) - 2 231, 88 грн. Загальна сума стягнення складає 47 369, 53 грн. Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем зобов'язань за договором № б/н від 24.02.2006р. щодо своєчасної оплати коштів за користування кредитом у встановлений договором строк. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на строк позовної давності, який просив застосувати до спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 24.02.2006р., укладеного між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] (надалі - спірний Договір), Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» надає [PERSON] кредит у загальному розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання спірного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п. 9.12. Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Пролонгація договору полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено (якщо інше не передбачено договором), зокрема щодо самої умови про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. Договором також передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 8.6. Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500, 00 грн. + 5% від суми позову. Позивачем підтверджується, а відповідачем в свою чергу не спростовуються обставини укладення сторонами спірного договору. Позивач посилається на обставини неповернення відповідачем кредиту у встановлений в спірному Договорі строк та борг відповідача за користування кредитом станом на 30.04.2014р. в розмірі 47 369, 53 грн., що і є причиною спору. Наявність заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 47 369, 53 грн. станом на 30.04.2014р. підтверджується в тому числі і розрахунком (а.с. 7-10). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Також, обов'язок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти встановлює ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України). Умови спірного Договору передбачають відповідальність відповідача за порушення зобов'язань по поверненню суми кредиту та своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов спірного Договору позивачем були нараховані відсотки за несвоєчасне виконання умов кредитного договору в частині оплати грошових коштів. Доказів оплати відсотків за спірний період відповідач не надав, доводи позивача щодо боргу по відсоткам за користування кредитом за спірний період не спростував. Так, відповідач посилається на неможливість задоволення позовних вимог в зв'язку зі спливом трирічного строку позовної давності, яку, на його думку, повинно бути застосовано до спірних правовідносин. Однак, оскільки порушення умов кредитного договору відповідачем мають триваючий характер, тому заява відповідача про пропуск строку позовної давності не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначалось вище, відповідно до п. 9.12. Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Отже, укладений сторонами правочин передбачає автоматичну пролонгацію договору на новий строк, якщо жодна із сторін не висловила бажання його розірвати. Відповідач не звертався до позивача із заявою про припинення дії договору, у зв'язку з чим, на підставі п. 9.12. Умов договір укладений між сторонами не припиняв дію. Відповідно до п. 9.3. Правил картрахунок відкрито на необмежений строк, отже на даний час термін дії кредитного договору продовжено на новий термін. Обов'язками клієнта відповідно до п. 6.1. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, не передавати Карти, ПІН коду третім особам, не використовувати Карти або нанесення на них дані в цілях, не передбачених цим договором або суперечить діючому законодавству. Також в п. 6.10. Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що клієнт повинен приймати міри до запобігання втрати карти, ПІН коду або інформації, нанесеної на карту і магнітну стрічку, або їх незаконному використанню. Відповідно до ст.ст. 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушеннями умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільніє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до заяви, що міститься в матеріалах справи, відповідач ознайомлений та погоджується з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку (а.с.11-оборот). Отже, починаючи з 2006 року відповідач користується грошовими коштами позивача, відповідно термін дії договору не припиняється, правовідносини між позивачем та відповідачем продовжуються до повного погашення кредиту, але відповідач навмисно ухиляється від виконання своїх зобов'язань. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved