Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свою заяву позивач пояснює тим, що відповідно до укладеного договору № б\\н від 21.04.2015 року відповідачу було надано кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не виконав зобовязання за кредитним договором. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором згідно розрахунку заборгованості, станом на 12.03.2018 року відповідач має заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 13\~495,34 грн., з них: 1\~625,51 грн. тіло кредиту; 1\~747,20 грн. нараховано відсотків за користуванням кредитом; 9\~003,80 грн. нараховано пені; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 618,83 грн. штраф (процентна складова). Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 29.03.2018 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та розяснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] на адресу суду 06.06.2018р. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просив відмовити. Не заперечуючи факту отримання в ПАТ КБ «Приватбанк» банківської картки, вказував, що картку він отримав виключно для отримання та здійсення платежів. Анкету-заяву заповнював працівник банку та в ній відсутня інформація про те, в якій же сумі встановлений кредитний ліміт і чи встановлений він взагалі. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що оскільки позивачем не доведено обставин того, що він був ознайомлений та згідний з умовами, що викладені в окремих документах (Умови та правила надання банківських послуг в Приватбанку, Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна»); факту укладення між ПАТ КБ «Приватбанк» та ним кредитного договору; факту отримання ним від ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів, а отже і наявності боргу в сумі 13495,34 грн., - позовна заява є необгрунтованою, тому вона не підлягає до задоволення. Від представника позивача на адресу суду 02.06.2018р. надійшла відповідь на відзив, де він повністю заперечує проти аргументів відповідача, наведених у відзиві на позовну заяву. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. [PERSON] зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. [PERSON] заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів) від 21.04.2015 р. - відповідач [PERSON] звертався до ПАТ КБ «Приватбанк» та 21.04.2015р. підписав вказану анкету-заяву, де зазначені його особисті дані. Із наданої позивачем анкети-заяви від 21.04.2015р. не вбачається, що [PERSON] була надана кредитна картка та відкрито картковий рахунок, згідно якого він отримав кредитний ліміт, розмір кредитного ліміту, тарифний план кредитної картки, строк дії картки. Не вбачається даної інформації також і з позовної заяви та доданих до неї матеріалів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується\~ повернути кредит та сплатити проценти. Копія Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не може підтверджувати існування боргу, оскільки вона є лише пропозицією укласти договір (офертою) в розумінні Цивільного кодексу України і для укладення договору обовязковим елементом процедури такого укладення є прийняття цієї пропозиції (акцепт), відсутність якого підтверджується матеріалами справи, що свідчить про не існування договору між сторонами. У зазначеній вище [PERSON] відсутні будь які умови, які є істотними для кредитного зобовязання: в анкеті відсутня сума грошових коштів, на яку позивач вказує в позові, відсутня умова про надання позивачем тієї чи іншої суми, відсутня умова про обовязок повернення тієї чи іншої суми, відсутній строк надання грошових коштів позивачем та строк повернення цих коштів відповідачем, відсутні будь які посилання на картку, з якої відповідач міг отримувати грошові кошти, відсутня умова про отримання цієї картки відповідачем та вид картки. Таким чином суд приходить до висновку, що твердження позивача про те, що підписанням анкети-заяви відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана останнім заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ними кредитний договір, є безпідставним та таким, що не стверджується матеріалами справи. Крім того, позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» не виконано ухвалу суду від 07.06.2018р., якою зобовязано позивача надати в судове засідання копію заяви, згідно якої відповідач [PERSON] отримав кредит. Лише на виконання «запиту суду» представник [PERSON] повідомила, що копія анкети-заяви на видачу кредиту була долучена до позовної заяви. (а.с. 97) Із копії анкети-заяви від 21.04.2015р., що мається в матеріалах справи вбачається лише намір [PERSON] скористатися послугами ПАТ КБ «Приватбанк», однак не вбачається якими саме. Як встановлено судом із доданих до відповіді на відзив виписки по рахунку та довідки про видачу кредитних карт, [PERSON] згідно кредитного договору б/н від 21.04.2015р. отримав картки № 5168742326117953, № 4149437852905718, остання з них має термін дії до 08.2018 року. (а.с.79) Відповідно до інформації щодо картки № 5168742326117953 кредитний ліміт у розмірі 2\~500 грн. на неї встановлений 24.02.2015р. Відповідно до інформації щодо картки № 4149437852905718 - кредитний ліміт у розмірі 2\~500 грн. на неї встановлений 25.11.2015р. (а.с. 77) Суд, проаналізувавши докази, на які позивач ПАТ КБ «Приватбанк» посилається, як на підставу для задоволення позову, приходить до висновку, що позивачем не надано суду жодного доказу, який би достовірно стверджував, що 21.04.2015р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н. На думку суду, позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» є недоведеною наявність у [PERSON] заборгованості по кредитному договору № б/н від 21.04.2015р. в сумі 13\~495,34 грн. з огляду на недоведеність наявності існування самого кредитного договору № б/н від 21.04.2015р. та не спростовані позивачем доводи відповідача про відсутність такого договору. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» із зазначених позивачем підстав не можуть бути задоволені, внаслідок їх недоведеності, тому відмовляє у їх задоволенні.

Outcome: dismissed