Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Родовід Банк» [PERSON] (далі позивач, Банк) звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з [PERSON] (далі відповідач) заборгованості в розмірі 47073,47 доларів США сума заборгованості по кредиту та процентам, та 330183,41 гривень сума трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідачем з метою отримання банківських послуг з Банком укладено кредитний договір №Д013/АА-031.07.2 від 27.04.2007, згідно з яким відповідач отримав від Банку відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 54805,00 доларів США терміном по 25.04.2014 включно, процентна ставка дорівнює 12,5 % річних. Для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобовязань перед позивачем за кредитним договором відповідач передав в заставу належне йому на праві власності рухоме майно автомобіль марки NISSAN MURANO, про що 27.04.2007 було укладено договір застави транспортного засобу №Д013/АА-031/1.07.2. В порушення вимог статей 525, 526, 610, 611 ЦК України та умов договору відповідач зобовязання належним чином не виконав, у звязку з чим у нього виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 02.03.2017 дорівнює 47073,47 доларів США сума заборгованості по кредиту та процентам, з яких: 45025,00 доларів США - сума простроченої заборгованості за кредитом, 2048,47 доларів США сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту; та 330183,41 гривень сума трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості, з яких: 312929,57 гривень сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту (за весь період), 17253,84 гривень - сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту (за весь період). Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду клопотання про проведення судового засідання за відсутністю представника банку, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся з урахуванням приписів п.19 перехідних положень ЦПК України та Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції», а саме, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень). З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутністю учасників справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на приписи ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке. Між позивачем (з 17.06.2009 організаційно-правова форма змінена з ВАТ на ПАТ) та відповідачем укладений кредитний договір від 27.04.2007 №Д013/АА-031.07.2, згідно з яким відповідач отримав від Банку відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 54805,00 доларів США терміном по 25.04.2014 включно, під процентну ставку, що дорівнює 12,5 % річних, сплатою частками щомісячно у розмірі 653,00 долари США в строк до 10 числа включно кожного календарного місяця. Забезпеченням виконання зобовязань за вказаним договором є застава автомобіля згідно з договором застави №Д013/АА-031/1.07.2 від 27.04.2007 (а.с.7-10). З розрахунку заборгованості за вказаним договором вбачається, що відповідач станом на 02.03.2017 має заборгованість за наданим кредитом в розмірі: - 47073,47 доларів США сума заборгованості по кредиту та процентам, з яких: 45025,00 доларів США - сума простроченої заборгованості за кредитом, 2048,47 доларів США сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту; - 330183,41 гривень сума трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості, з яких: 312929,57 гривень сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту (за весь період), 17253,84 гривень - сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту (за весь період) (а.с.11-12). Розвязуючи спір, суд враховує такі норми права. За змістом ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ; до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики (параграфа 1 цієї глави), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з п.3.2 згаданого вище договору відповідач зобовязаний повернути одержані кредитні кошти згідно з умовами цього договору не пізніше 25.04.2014. За приписами ст.ст.526, 527, 530 ЦК України (глава 48 - виконання зобовязання) зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Положеннями ст.625 ЦК України (глава 51 правові наслідки порушення зобовязання; відповідальність за зобовязання) передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пленумом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ в своїй постанові «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 №5 розяснено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст.533 ЦК України. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що в порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за укладеним ним з Банком договором належним чином не виконав, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved