Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 01.07.2009 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі. До його уклалення, а саме [INFO] , у них народився син [PERSON] , який проживає з позивачем. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що вони з відповідачем виявились людьми різних характерів та поглядів на життя, не змогли дійти згоди при вирішенні простих побутових питань. Із вказаних причин сім`я сторін розпалася, шлюб носить формальний характер. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, малолітнього сина після розірвання шлюбу залишити проживати з нею та залишити їй прізвище « [PERSON] » . Позивач в судове засідання не з`явилася, 08.10.2020 року подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 15). Відповідач в судове засідання не з`явився, 08.10.2020 року подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що не заперечує щодо задоволення позові та розірвання шлюбу між ним та позивачем (а.с. 16). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 01.07.2009 року. Шлюб зареєстровано П`ядицькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10 (а. с. 5). Відповідно до даних свідоцтва про народження сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а. с. 6). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. За таких обставин шлюб слід розірвати та відновити позивачу дошлюбне прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання малолітнього сина сторін, суд вважає, що останнього слід і надалі залишити проживати з позивачем. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 213, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved