Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2020 року, ухваленого по вищевказаній справі, позов позов [PERSON] та [PERSON] задоволено. Визнано припиненим іпотечний договір № 0308/1107/88-500-Z-1 від 22.11.2007, укладений між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] і [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І., що зареєстрований у реєстрі за номером 12439 та інші договори про внесення змін та доповнень до цього договору іпотеки. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» повернути [PERSON] та [PERSON] оригінали правовстановлюючих документів, а саме: оригінал договору купівлі-продажу квартири ВСХ № 904620 від 21.06.2006, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кульбідою Н.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 3436 та оригінал технічного паспорта на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . До суду 13.08.2020 надійшли заяви представника позивачів [PERSON] про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат за результатами розгляду справи, а саме з відповідача на користь позивача [PERSON] судового збору в сумі 1681,60 грн. та витрат на отримання правничої допомоги в сумі 4 000,00 грн. та з відповідача на користь позивача [PERSON] судового збору в сумі 2102,00 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 5500,00 грн. В судове засідання сторони не з`явилися, до суду надійшла заява представника позивачів про розгляд справи за її відсутності, на вимогах наполягає; від представника відповідача надійшли заперечення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Так, згідно пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. За нормами статті 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частина 8 статті 141 ЦПК України встановлює, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №904/4494/18). Так, при подані позовної заяви до суду в тексті позову позивачами було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вони понесли та які очікують понести у зв`язку з розглядом справи (а.с. 9). Згідно наданих до суду одночасно з позовом доказів, позивачем [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 1681,60 грн. (а.с. 2,3), які, за результатами розгляду справи, підлягають стягненню на її користь з відповідача. Позивачем [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 1681,60 грн. при поданні позовної заяви до суду (а.с. 1,4) та 420,40 грн. (а.с.42) за подання заяви про забезпечення позову. За результатами розгляду справи, сплачена сума судового збору в розмірі 1681,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] , однак в частині вимоги про стягнення суми 420,40 грн. суд вважає необхідним відмовити, оскільки ухвалою суду від 02 квітня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову (а.с. 50). Крім того, пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19. До заяв про ухвалення додаткового рішення представником позивачів додано копії договорів про надання професійної правничої допомоги від 10 березня 2020 року; договорів про надання правової допомоги (приєднання до договору про надання професійної правничої допомоги) від 10.03.2020; завдань (доручень) до вказаних договорів від 10.03.2020; звіти про виконання договорів про надання професійної правничої допомоги; копії квитанції та меморіальних ордерів про сплату вказаних у звітах сум; копії ордеру про надання правничої (правової) допомоги та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, тощо. Так, від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до суду надійшли заперечення на заяву про розподіл судових витрат, в обґрунтування якої зазначено, що вищевказану заяву було подано вже після завершення судових дебатів, що не відповідає вимогам частини 8 статті 141 ЦПК України, а отже враховуючи, що заяву подано вже після завершення судових дебатів, суд такі докази приймати не повинен, тому просить в задоволенні заяви відмовити. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 02 квітня 2020 року розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Частиною 8 статті 279 ЦПК України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Представником позивачів заяву про розподіл судових витрат подано разом із заявою про розгляд справи за її відсутності, судові дебати по справі не проводились, тому суд відхиляє заперечення представника відповідача в цій частині. Заперечень чи клопотань про зменшення розміру витрат представником відповідача не заявлено. Враховуючи надані суду письмові докази, а також обов`язок сторони, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката (частина 6 статті 137 ЦПК України), доведення не співмірності витрат покладається на сторону, суд вважає, що заява про винесення додаткового рішення підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved