Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивач) подав до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідач), в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , розміром 1,71 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, який належав матері на підставі Сертифіката серія ЛВ №9010, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації №325 від 28.05.1997 року. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] а мати [PERSON] померла [INFO] . Він та його брат [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері. На момент смерті [PERSON] і на даний час він був зареєстрований та постійно проживав з нею. При зверненні до нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай). Відповідач [PERSON] відмовився від належної частки в спадщині за законом в його користь. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просить суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Крім цього, у заяві зазначив, що із заявою про прийняття спадщини після смерті матері він не звертався, на земельний пай, який залишився після смерті матері, він не претендує, позов визнає повністю. Заяви, клопотання учасників справи. Позивач подав заяви: про розгляд справи за його відсутності, про внесення змін до позовної заяви в частині визнання права на земельну частку (пай) та про надання довідки про рух справи (а.с.40, 42, 45). Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову (а.с.41). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 21.08.2020 прийнято справу до розгляду та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.36-37). Ухвалою від 03.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.43). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 13.01.1973 (а.с. 9). Відповідно до свідоцтв про смерть серія [NUMBER] від 14.12.2017 та серії [NUMBER] від 26.07.2017, [PERSON] померла [INFO] у с. Волиця-Гніздичівська Жидачівського району Львівської області, а [PERSON] помер [INFO] у с. Волиця-Гніздичівська Жидачівського району (а.с.3, 4). Згідно з довідкою відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 21.11.2018, що у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Вільховецькій сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №9010 від 31.05.1997 на [PERSON] , реєстраційний номер 801. Розмір земельної частки в умовних кадастрових га становить 1,71. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 28.05.1997 за №325 (а.с.13). Витягом з погосподарської книги с. Волиця-Гніздичівська Жидачівського району Львівської області від 06.12.2018 встановлено, що станом на 30.06.1990 у будинковолодінні [ADDRESS] за господарством (службовці - сільський вчитель) числились: [PERSON] - голова домогосподарства, [PERSON] - чоловік, [PERSON] - син і [PERSON] - син (а.с.5). Відповідно до довідки Вільховецької сільської ради від 12.12.2018, [PERSON] була постійно прописана і проживала в [ADDRESS] до дня смерті, яка наступила [INFO] . Заборони та арешту на земельну ділянку (пай) по даних виконкому немає. Заповіт у виконкомі Вільховецької сільської ради не складався і не посвідчувався. На день смерті [PERSON] в даному господарстві проживав та був зареєстрований її син [PERSON] (а.с.6). 29.11.2018 приватний нотаріус Жидачівського районного нотаріального округу Львівської області відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку (а.с.12). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за законом після смерті матері і неможливістю реалізації цього права через його невизнання нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). Відповідно до положень статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Положеннями статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частинами 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай), розміром 1,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Вільховецької сільської ради відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №9010 від 31.05.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №801. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробила, відтак після її смерті [INFO] відкрилася спадщина, до якої входили належні їй права та обов`язки, які не припинилися внаслідок її смерті (зокрема право на зазначену вище земельну частку (пай). У зв`язку з відсутністю заповіту спадкування відбувається за законом за правилами, встановленими ЦК України. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] (як діти спадкодавця). [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь брата [PERSON] , що узгоджується з приписами статті 1274 ЦК України, а останній не заявляв про відмову від спадщини. З огляду на викладені обставини та причину відмови [PERSON] нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій, суд доходить переконання, що [PERSON] не втратив право на спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , однак позбавлений можливості юридично оформити спадщину у визначений законом позасудовий спосіб у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказану земельну частку (пай). Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом) не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved