Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що незавершений будівництвом садибний житловий будинок, готовністю 45% станом на 1991 рік, по [ADDRESS] , який має у своєму складі господарську будівлю, сходи, сарай, убиральню, двоє воріт, хвіртку, огорожу належить їй та відповідачу на праві спільної часткової власності. Стрийський міськрайонний суд 16.12.2005 року задовольнив позовну заяву позивачки про поділ майна, що було у спільній сумісній власності подружжя та ухвалив рішення про визнання за позивачкою право власності на 1/2 частину даного незавершеного будівництвом житлового будинку. Право власності на 1/2 об`єкта незавершеного будівництва по [ADDRESS] за позивачкою було зареєстроване Стрийським МБТІ 19.03.2007 року. Земельній ділянці загальною площею 0,1234 га. у [ADDRESS] , яка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, присвоєний кадастровий номер 4625384000:009:0171, форма власності земельної ділянки приватна спільна часткова, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.03.2019 року. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 12.10.2018 року її вартість становить суму 196732,17 грн. 1/2 частки земельної ділянки належить позивачці, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.03.2019 року. Позивачка із відповідачем перебували у шлюбі та розлучилися у 1998 році, будівництво по [ADDRESS] було припинене у 1993 році і з цього часу воно занепадає, розсипається, тому позивачка має намір виділити свою половину майна в натурі і ним розпорядитися. З метою позасудового врегулювання спору 13.11.2018 року та, 22.03.2019 відповідачу було направлене повідомлення про намір позивачки продати належну їй частину будинку та землі з пропозицією викупити дану частку як співвласнику, якому згідно ст.362 ЦК України належить переважне право на викуп або дати свою пропозицію щодо розпорядження спільним майном. Відповідь на пропозицію не поступала. Позивачка також має інформацію про те, що відповідач їздить на заробітки за кордон і тому вирішити з ним будь-яке питання щодо управління чи розпорядження майном, що перебуває у спільній частковій власності не має можливості, тому позивачка змушена звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Позивачка просить поділити в натурі незавершений будівництвом житловий будинок та земельну ділянку для його обслуговування по [ADDRESS] і виділити їй 1/2 частки даного майна в натурі, припинити право спільної часткової власності на незавершений будівництвом садибний житловий будинок та земельну ділянку для його обслуговування по [ADDRESS] . Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на викладені у позові обставини та просить суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Заяви, клопотання учасників справи. Представником позивачки подано: клопотання про призначення експертизи (а.с.44); клопотання про долучення документів до справи (а.с.60). клопотання про долучення квитанції (а.с.118-120). Процесуальні дії у справі. 28.07.2019 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с. 28). Ухвалою від 08.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.29-30). Ухвалою підготовчого засідання від 22.10.2019 призначено у справі експертизу та зупинено провадження у справі (а.с.51-52). Ухвалою від 23.12.2020 поновлено провадження у справі (а.с.104). Ухвалою від 04.06.2021 призначено справу до судового розгляду (а.с.142). Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до технічного паспорта виготовленого ФОП [PERSON] 05.01.2019 вбачається, що садибний житловий будинок незавершений будівництвом, готовність 45% №16 по [ADDRESS] складається з житлового будинку «А-3» загальною площею 209,7 кв.м., господарська будівля 78,8 кв.м., сходи 4,7 кв.м., сарай 8,4 кв.м., убиральня- 2,1 кв.м., ворота 8,8 кв.м, ворота 5,7 кв.м, хвіртка 1,7 кв.м., огорожа 173,3 кв.м.(а.с.5-7). Відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.12.2005 по справі 2-2252/2005 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину майна, що є спільною сумісною власністю позов задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до витягу №13928790 від 19.03.2007 про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] є власником Ѕ незавершеного будівництва по [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до витягу НВ-4608922382019 від 13.03.2019 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 4625384000:009:0171 загальною площею 0,1234 га по [ADDRESS] [PERSON] частка у спільній власності становить 100 (а.с.10-12). Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Держгеокадастру нормативна грошова оцінка земельної ділянки в с.Баня Лисовицька Стрийського району Львівської області становить 196732,17 грн (а.с.15). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №159681456 від 15.03.2019 [PERSON] є власником Ѕ земельної ділянки площею 0,1234 га кадастровий номер 4625384000:009:0171 (а.с.16). Відповідно до заяв від 28.09.2018 та 22.03.2019 вбачається, що представник позивача [PERSON] зверталась до [PERSON] щодо надання пропозицій про розпоряджання майном (а.с.18-19). Відповідно до довідки №902 від 16.07.2019 виданої виконкомом Лисовицької сільської ради [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.20). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №174448684 від 19.07.2019 квартира [ADDRESS] перебуває у спільній частковій власності розмір частки 1/3 власники [PERSON] , [PERSON] (а.с.21-22). Відповідно до висновку експерта науково-дослідного інституту судових експертиз №6380 від 15.12.2020 по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є у спільній частковій власності, у натурі дане майно розподілу не підлягає (а.с.92-101). Відповідно до висновку №09-21Д ФОП [PERSON] експертного інженерно-технічного дослідження за договором з [PERSON] від 02.04.2021 підлягають розподілу незавершений житловий будинок та земельна ділянка (а.с.121-134). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з поділом спільного майна подружжя. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України. Відповідно до статтей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Такими даними можуть бути показання свідків. Згідно ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно положень ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. З положень ст. 367 ЦК України вбачається, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995року (з подальшими змінами), судам було роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Як вбачається з Інструкції, щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007р. № 55 (1.2.), поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Згідност. 41 Конституції Українита ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася в 1997 році відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти дії щодо свого майна будь-які угоди, відповідно за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що незавершений будівництвом садибний житловий будинок по [ADDRESS] та земельна ділянка кадастровий номер 4625384000:009:0171 належить позивачці та відповідачу на праві спільної часткової власності по 1\\2 його частині. Учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання не співмірної шкоди господарському призначенню майна. Вирішуючи питання щодо варіанту поділу майна, що є у спільній частковій власності в натурі, суд вважає, що запропонований у Висновку №02-21Д від 02.04.2020 варіант поділу, є найбільш наближеним до ідеальних часток, житлові приміщення відповідають вимогам ДБН. Верховний Суд України у справі № 6-68цс14, сформулював правову позицію від 02.07.2014 року, якою роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. У тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, незалежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, тому позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 358, 361, 367 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved