Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися 06.05.2020 до Кіцманського районного суду Чернівецької області із позовом до Білянської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області про встановлення юридичного факту, визнання права власності на спадщину та визнання права власності на частку у спільному майні. Свої вимоги мотивують тим, що [INFO] помер [PERSON] , який на випадок своєї смерті заповіту не залишив. Він, як і позивачі, проживав та був зареєстрований та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , у квартирі, яка належить усім на праві спільної сумісної власності. З метою оформлення права власності на спадкове майно, вказують, що зверталися до нотаріуса, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 квітня 2019 року було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. У зв`язку із цим, вказують, що зверталися за виготовленням нового технічного паспорту на квартиру, однак в процесі підготовки документів виявили, що у свідоцтві про право власності на нерухоме майно наявні розбіжності у нумерації квартири, замість правильного № 2, вказано № 1 (що в подальшому виправлено на вірний, усунуто описку). 02.10.2007 року, право власності на нерухоме майно зареєстровано в Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації та видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно з вірними даними про номер квартири. Таким чином, з посиланням на відповідні правові норми, просять суд встановити юридичний факт та визнати, що в дійсності всі правовстановлюючі документи стосуються квартири [ADDRESS] . Визнати за позивачами право на спадщину після смерті [PERSON] , що складається із права спільної сумісної власності на вказану квартиру. Припинити спільну сумісну власність на квартиру та визнати за позивачами в рівних частках по 1/3 право власності та квартиру. Відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений судом термін не подано. Заяви, клопотання учасників справи інші процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 06.05.2020 року справу №718/885/20 за вищезазначеним позовом передано на розгляд судді Мінів О.І. (а.с.42). Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.05.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк на усунення виявлених та зазначених в ухвалі суду недоліків позовної заяви (а.с.44-45). 03.06.2020 на адресу суду надійшла заява (клопотання) від адвоката Іліки В.М., у якій останній, у зв`язку із неможливістю вчасно усунути усі недоліки позовної заяви через встановлення карантину на території України, просить суд врахувати, що строки, визначені ст. 185 ЦПК України, продовжуються на строк дії карантину (а.с.51-71). Таким чином, встановлений ухвалою суду від 07.05.2020 року строк усунення недоліків позовної заяви, яку було залишено без руху, визначений ст. 185 ЦПК України, у відповідності до п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), оскільки не може бути меншим ніж строк дії карантину. 19.06.2020 на електронну адресу суду та 22.06.2020 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви від адвоката Іліки В.М., в інтересах [PERSON] , на виконання ухвали Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.05.2020 (а.с.72-89). Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 червня 2020 року, після виконання вимог, на підставі яких її було залишено без руху, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 13липня 2020 року (а.с.90). У підготовче засідання позивачі не прибули, однак в їх інтересах представником [PERSON] скеровано 13.07.2020 до суду заяви, в яких останні підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просили позов задовольнити з підстав у ньому зазначених. Крім того, просили розглядати справу за їх відсутності у зв`язку із запровадженими карантинними заходами. Від відповідача - Білянської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області 08.07.2020 на адресу суду надійшла заява, підписана сільським головою Унгуряном Р. у якій останній вказує, що виконавчий комітет Білянської сільської ради немає заперечень по справі. Позовні вимоги визнають у повному обсязі. Просить розглянути цивільну справу без представника сільської ради. Зазначає, що наслідки, передбачені ч.4 ст. 206 ЦПК України їм відомі. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи подані до суду заяви, змінені позовні вимоги, які визнані відповідачем, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги (змінені)підлягають до задоволення з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що згідно наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25 липня 2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції [PERSON] помер [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 1578 (а.с.17). Згідно даних копії Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 29 жовтня 1983 року, [PERSON] та [PERSON] уклали між собою 29.10.1983 року шлюб (а.с.11). Тобто підтверджено, що позивач [PERSON] була дружиною померлого. Відповідно до даних копії паспорта громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області 22 лютого 1996 року, місце реєстрації [PERSON] з 06.06.2007 року вказано [ADDRESS] (а.с.8-9). Сином померлого [PERSON] є позивач [PERSON] [INFO] , що підтверджується даними копії свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , виданого Клинівською сільською радою Сторожинецького району Чернівецької області 06 липня 1991 року (а.с.12). Згідно до даних копії паспорта громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області 11 травня 2007 року, місце реєстрації останнього з 06.06.2007 року вказано [ADDRESS] (а.с.13). Крім того, даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Угриньківською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області 18 серпня 1984 року, підтверджується той факт, що [PERSON] , яка народилася [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Згідно даних копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 21 жовтня 2006 року, [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 21 жовтня 2006 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1973. Після реєстрації шлюбу [PERSON] взяла прізвище чоловіка - « [PERSON] » (а.с.15). Дані копії паспорта громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області 07 травня 2007 року, свідчать про те, що остання зареєстрована з 31.10.2007 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Згідно рішення Білянської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №59/6 від 22 червня 2007 року, виконавчий комітет вирішив видати Свідоцтва про право власності на квартири в житлових будинках в [ADDRESS] мешканцям, які виявили бажання їх приватизувати та надали з цього приводу заяви (а.с.18). Відповідно до даних копії Заяви [PERSON] , остання звернулася до сільського голови з приводу оформлення та передачі в спільну-сумісну власність квартири, яку вони з іншими членами сім`ї займають на умовах найму. При оформленні квартири у спільну часткову власність просила передбачити розподіл долі власності між членами сім`ї згідно довідки про склад сім`ї (а.с.19). Відповідно до Розпорядження органу приватизації Білянської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області № 18 від 26.06.2007, прохання квартиронаймача [PERSON] про приватизацію квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] задоволено і передано зазначену квартиру в приватну спільну-сумісну власність їй та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.20). Згідно даних Свідоцтва про право власності на нерухоме майно бланк серії САВ №565546, яке видане Білянською сільською радою 06.09.2007 року на підставі вищезазначеного розпорядження, квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 71, 00 кв. м., житловою площею 65, 40 кв. м., яка складається з 3-х житлових кімнат належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). Відповідно до даних Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16125704 виданого Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації 02.10.2007 року, на підставі вказано вище свідоцтва про право власності, зареєстровано право приватної спільної сумісної власності на нерухоме майно (реєстраційний номер: 20190819, номер запису 195 в книзі 1, с.197) (а.с.22). Також суду надано копію технічного паспорту на квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). Відповідно до даних Довідки Білянської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №316, виданої виконавчим комітетом 06 грудня 2019 року, на момент смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] в будинку по [ADDRESS] зареєстровані дружина та син: [PERSON] та [PERSON] (а.с.28). Даними довідки №112 від 21 травня 2020 року, підтверджується і той факт, що на момент смерті [PERSON] в будинку по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали [PERSON] син померлого та [PERSON] дочка померлого (а.с.60). Згідно даних довідки № 113, виданої Білянською сільською радою Кіцманського району Чернівецької області 21.05.2020 року, померлий [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] з 1991 року по день смерті [INFO] , а/з №№1578 від 25.07.2007 року. Спадкоємцями за законом є: дружина - [PERSON] , донька - [PERSON] та син - [PERSON] . Інших спадкоємців передбачених законом, а також непрацездатних та неповнолітніх немає (а.с.61). У відповідності до даних звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж вказаної квартири було проведено технічне обстеження та встановлено готовність до експлуатації квартири (а.с.33-36). Згідно даних технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовленого 12.12.2019 року, загальна площа квартири 72, 8 / 64, 8 кв.м., в тому числі житлова 33, 3 кв.м. будівельний об`єм - 194 кв.м.(а.с.29-30, 37-41). Відповідно до даних Довідки №2746 Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації від 16.12.2019 року, згідно архівних даних Чернівецьке КОБТІ повідомляє, що квартира [ADDRESS] . Інвентаризаційна вартість квартири складає 159 732 грн. (а.с.31). Згідно даних Довідки №2742 від 13.12.2019 року Чернівецьке комунальне обласне бюро технічної інвентаризації повідомляє, що згідно реєстрової книги та архівної справи не буд 1-А [ADDRESS] , право власності в Чернівецькому КОБТІ не зареєстровано (а.с.32). Крім того, суду надано Висновок про вартість об`єкта незалежної оцінки, виданий суб`єктом оціночної діяльності, згідно якого ринкова вартість квартири, яка розташована у [ADDRESS] становить без включення ПДВ 157 5000 грн. станом на дату оцінки 17 червня 2020 року (а.с.75, 87-88). На запит суду, отримано копію спадкової справи №14/2018 до майна померлого [INFO] року [PERSON] , відповідно до якої 07.12.2018 року [PERSON] та [PERSON] зверталися до приватного нотаріуса Кіцманського районного нотаріального округу Олексюк С.В. з приводу отримання свідоцтв про право на спадщину за законом. За результатами розгляду заяв приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Олексюк С.В. видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 155/02-31 від 19 квітня 2019 року, відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно її чоловіка та його батька [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки останні не подали відповідних правовстановлюючих документів на квартиру. Норми права, які застосував суд. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, у відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як передбачено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Наведений у ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Правовою підставою для встановлення певного факту є те, що такий факт породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Так, за правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання тощо не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки. Суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Що стосується права на спадкування, то суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України). Згідно ч.ч.1,2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Крім того, згідно із положеннями ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 ЦК України. Статтею 1261 ЦК України визначено, що діти спадкодавця та той з подружжя, що його пережив та батьки, відносяться до першої черги спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Крім того, суд зважає і на те, що у відповідності до роз`яснення ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Крім того, згідно зі ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. У відповідності до частини 1 статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Право спільної сумісної власності відрізняється від права спільної часткової власності за підставами виникнення, характером внутрішніх правовідносин, а також і за підставами припинення сумісної або часткової власності. Приписами частини 2 статті 370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У відповідності до вимог статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення та рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Крім цього, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що оскільки не визначено частку померлого [PERSON] у праві спільної сумісної власності - квартирі, та оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на квартиру, а у наявних документах містяться розбіжності, позивачі в інший спосіб позбавлені можливості визнати своє право на спадкування, а тому позов підлягає до задоволення. Встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів підтверджено належними доказами та є необхідним для оформлення спадкових прав. Крім того, вирішуючи питання про спадкування, суд виходить із того, що померлий заповіту не залишив на випадок своєї смерті, при цьому позивач [PERSON] , яка є дружиною померлого та діти померлого: позивачі [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом, спадщину прийняли, у силу положень ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявили про відмову від неї. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання права власності на спадкове майно, підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, беручи відповідні положення Цивільного кодексу України, та відсутність правовстановлюючих документів на майно, що позбавляє позивачів можливості реалізувати своє право на спадкування в іншому порядку, а також враховуючи при цьому те, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. При цьому до суду не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що вказане вище нерухоме майно було реконструйовано чи добудовано, у зв`язку із чим збільшилась його площа. У зв`язку із успадкуванням частки померлого між позивачами, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності на квартиру, у рівних часках, що становить по 1/3 за кожним. Крім того, чинним законодавством передбачено, що у разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч.3 ст.372 ЦК України). Таким чином, беручи до уваги повне визнання позовних вимог відповідачем, суд знаходить підстави для задоволення позову в повному обсязі, так як таке не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси третіх осіб. На підставі ст.ст. 328, 346, 355, 368, 370, 372, 392, 1216-1218, 1220-1221, 1223, 1258-1259, 1261, 1266, 1268 ЦК Українита

Outcome: approved