Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 13 лютого 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення пені задоволено частково. Збільшено розмір стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 1/3 частини його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/3 частину його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів за період з 17.10.2016 року по 18.10.2017 року в розмірі 8455,71 (вісім тисяч чотириста п'ятдесят п'ять) гривень 71 копійок. Стягнуто із [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Так, у данному рішенні не вирішено питання відносно стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат за надану позивачці правову допомогу у сумі 5\~000 (пяти тисяч) гривень та позивачкою надавились відповідні докази. В судове засідання сторони не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлені. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що присутність сторін, що не зявилися та продень та час розгляду справи повідомлені, є необовязковою, відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, суд вважає, що по справі необхідно постановити додаткове рішення. Так, в силу ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, 07.08.2017 року між адвокатом [PERSON] та [PERSON] було укладено договір-доручення про надання правової допомоги адвокатом щодо надання правової допомоги по справі № 382/1668/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, проте судом під час ухвалення рішення не було ухвалено рішення щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат за надану позивачці правову допомогу у сумі 5\~000 (пяти тисяч) гривень, при цьому позивачка подавала докази. Так, з матеріалів справи вбачається, що за надану позивачці правову допомогу [PERSON] було сплачено 5000 гривень. Позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення пені задоволено частково. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК УКраїни, за результатами розгляду справи втрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Пункт 3 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачає, що у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом під час ухвалення рішення, не вирішено питання з приводу частини судових витрат, а саме: витрат за надану позивачці правову допомогу у сумі 5\~000 (пяти тисяч) гривень, відносно яких [PERSON] подавалися докази, при цьому враховуючи, що позов задоволено частково, враховуючи вимоги ч.2 ст.137, ч.2 ст.141 ЦПК України, то суд вважає, що є всі підстави для ухвалення додаткового рішення, задовольнивши заявлені вимоги частково, відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial