Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У січні 2020 року до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за кредитом спадкодавця. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.05.2012 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 12\~500 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.08.2013 року. Позивач зазначає, що спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 01.08.2013 року по 01.02.2014 року. Зі спадкодавцем постійно проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тому вони вважаються такими, що прийняли спадщину. 26.07.2018 року АТ КБ «Приват Банк» до Броварської районної державної нотаріальної контори направлена претензія кредитора, а 12.09.2019 року до спадкоємців (відповідачів) направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не вчинено. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 17 травня 2012 року становить 12\~454, 96 гривень. Позивач просить стягнути із відповідачів вказану суму боргу та суму судового збору. Заперечення відповідачів. 26 травня 2020 року від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про закриття провадження у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Відповідь позивача на заяви відповідачів 20 липня 2020 року від АТ КБ «Приват Банк» надійшла відповідь на заяву, в якій позивач заперечив проти пропущення строку позовної давності, оскільки відповідно до п. 1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки збільшений до 50 років. Зазначено, що кредитна картка є поновлюваною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня 05.2016 року, а позивач звернувся до суду 08.01.2020 року до спливу строку позовної давності. Враховуючи викладене, просить позовні вимоги задовольнити. Заяви, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області 11 травня 2021 року провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват банк» в частині позовних вимог до [PERSON] закрито у зв`язку з смертю відповідача. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та просила відмовити у їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду невідомі. Обставини справи, що встановлені судом 17\~травня 2012\~року [PERSON] \~(далі\~ Позичальник)\~звернувся до\~ПАТ КБ\~«Приватбанк» з\~метою отримання\~банківських послуг,\~а саме\~грошових коштів,\~у зв`язку\~із чим\~підписав анкету-заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. З вищевказаної анкети-заяви видно, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 серпня 2013 року, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 28 років (а.с.37). Матеріалами справи встановлено, що на момент смерті спадкодавця [PERSON] його місце проживання було зареєстроване за місцем постійного проживання спадкоємців [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а саме за адресою: [ADDRESS] . тому вважаються такими, що прийняли спадщину. Зі спадкової справи №174/2014 щодо майна померлого [PERSON] , видно, що 24 лютого 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» направив претензію кредитора в порядку статті 1281 ЦК України, в якій просив повідомити банк чи заводилась спадкова справа після померлого боржника, включити кредиторські вимоги в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 12\~454, 96 грн., повідомити про звернення з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтв про право на спадщину спадкоємцям померлого, та надати відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також про тих, хто вже прийняв спадщину. Інші спадкоємці заяв про прийняття спадщини чи відмову від спадщини не подавали. (а.с.156-168). 14 березня 2014 року Броварська районна державна нотаріальна контора повідомила банк, що 13.03.2014 за претензією банку відкрита спадкова справа №174/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 161 зворот). 10 червня 2018 року ПАТ КБ «Приват Банк» повторно направив до Броварської районної державної нотаріальної контори претензію кредитора в порядку статті 1281 ЦК України. (а.с.44). 08 серпня 2018 року Броварська районна державна нотаріальна контора повідомила банк, що претензія кредитора надійшла 02 серпня 2018 року за № 1800 та долучена до спадкової справи №174/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON] 04 вересня 2019 року АТ КБ «Приват Банк» надіслав листи-претензії [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в яких останніх повідомлено про борг [PERSON] в розмірі 12\~454, 96 грн., та запропоновано звернутись до будь-якого відділення банку міста для сплати заборгованості за договором (а.с.46-48). Згідно довідки Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» за договором № б/н, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] , останньому надано кредитні картки: № [NUMBER] , із датою відкриття 13.09.2012, терміном дії 10/15, № [NUMBER] , із датою відкриття 17.05.2012, терміном дії 03/16, № [NUMBER] , із датою відкриття 17.05.2012, терміном дії 05/16 (а.с. 174). Із довідки Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір № б/н), вбачається, що станом на 17.05.2012 року кредитний ліміт за кредитною карткою [NUMBER] встановлено у розмірі 4 000, 00 грн., 17.05.2012 року кредитний ліміт зменшено до 300,00 грн., 02.10.2012 року кредитний ліміт збільшено до 8\~000, 00 грн., 29.10.2012 року кредитний ліміт збільшено до 8 500,00 грн., 20.04.2013 року кредитний ліміт збільшено до 12\~500, 00 грн., 03.08.2019 року кредитний ліміт зменшено до 12\~450, 00 грн., 31.10.2019 року кредитний ліміт зменшено до 0, 00 грн. (а.с. 175). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на дату смерті позичальника, заборгованість перед банком за кредитним договором №б/н від 17.05.2012 року становить 12\~454 грн. 96 коп., яка складається із: -12\~166, 77 грн. заборгованість за кредитом; -288, 19 грн. заборгованість за відсотками. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлено термін виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи те, що спадкоємці [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] постійно проживали разом зі спадкодавцем [PERSON] та не відмовились від прийняття спадщини у строки визначені законом, тому вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до частини 1, 2 статті 1281 ЦК України ( в редакції, яка діяла на момент смерті спадкодавця [INFO] ) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Частина 4 статті 1281 ЦК України передбачає, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Установлені статтею 1281 ЦК строки не є строком позовної давності (гл. 19 ЦК), оскільки ці строки не перериваються, не поновлюються, до них не застосовуються положення ст. 261 263 ЦК і вони підлягають застосуванню незалежно від наявності заяви сторони у справі. Зазначені строки за своєю правовою природою є преклюзивними строками, сплив яких припиняє існування права вимоги кредитора позивача внаслідок нездійснення ним свого права (ч. 2 ст. 12 ЦК). Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у визначені законом строки, позбавляється права вимоги. Як наголосив з цього приводу Верховний Суд України в ухвалі від 23.03.11 у справі № 6-59949св10, строки пред`явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (присічними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів. А тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються. Отже, положеннями статті 1281 ЦК України визначено, що кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги. Наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги. Так, з матеріалів спадкової справи встановлено, що позивач 24 лютого 2014 року направив до нотаріуса претензію кредитора в порядку статті 1281 ЦК України, в якій просив повідомити чи заводилась спадкова справа після померлого боржника, включити кредиторські вимоги в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 12 454, 96 грн., повідомити про звернення з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтв про право на спадщину спадкоємцям померлого, та надати відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також про тих, хто вже прийняв спадщину. У цій заяві банк вказав, що йому стало відомо про смерть [PERSON] . Отже, достовірно встановлено, що позивачу уже станом на 14.02.2014 було відомо про смерть боржника, тому відповідно до положень частини 2 статті 1281 ЦК України, мав пред`явити вимоги спадкоємцям у строк до 14.08.2014 року. Як вбачається з матеріалів справи, даний позов пред`явлений Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» до суду 14.01.2020, тобто у строк понад 6 місяців від з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги. З огляду на викладене вбачається, що позивач пропустив строки визначені статтею 1281 ЦК України для пред`явлення вимоги до спадкоємців, тому втратив право вимоги про стягнення боргу. За таких обставин у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed