Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2017 року позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено частково. Стягнуто з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] невиплачену заробітну плату за липень 2016 року у розмірі 726 грн. 33 коп. В решті позовних вимог відмовлено. У задоволенні позову [PERSON] до ФОП [PERSON] про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовлено у повному обсязі. У зустрічному позові ФОП [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної працівником у розмірі 70983 грн. 20 коп. - відмовлено у повному обсязі. Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 01.12.2017 року справу повернуто до Світловодського міськрайонного суду для ухвалення додаткового рішення, у звязку з тим, що судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони були повідомлені про час та місце слухання справи, проте у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до п. 9 ч. 1 Перехідних положень Закону України № 2147-ІІІ від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, а саме: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Враховуючи, положення ч.4 ст. 270 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з такого. Встановлено, що під час ухвалення судового рішення від 13 листопада 2017 року, судом не вирішено питання про порядок розподілу судових витрат, про що не зазначено у резолютивній частині рішення. Частиною 3 ст. 270 ЦПК України передбачено що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 15698,88 грн., заборгованості по заробітні платі в розмірі 1706, 40 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. Закону України «Про судовий збір» позивачка [PERSON] була звільнена від сплати судового збору у частині позовних вимог про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Разом з тим з вимог майнового характеру, а саме стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 15698,88 грн. та моральної шкоди судовий збір справляється у загальному порядку відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Отже, при поданні позовної заяви позивачка [PERSON] повинна була сплатити судовий збір з вимог майнового характеру у розмірі 640 грн. Зазначена сума судового збору підлягає стягненню з позивачки [PERSON] на користь держави. У звязку із частковим задоволенням позовних вимог [PERSON] про стягнення з ФОП [PERSON] на її користь невиплаченої заробітної плати за липень 2016 року у розмірі 726 грн. 33 коп., відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача ФОП [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір пропорційно задоволеній вимозі в розмірі 272 грн. У задоволенні зустрічного прозову ФОП [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної працівником у розмірі 70983 грн. 20 коп. - відмовлено у повному обсязі, а тому сплачений нею судовий збір суд відносить за її рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved