Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 січня 2014 року визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину майна,що є об»єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме на: -1/2 частину нежитлової будівлі магазину,що знаходиться по вул.Незалежності, 34 в с. Валки Прилуцького району Чернігівської області; -1/2 частину нежитлового приміщення в житловому будинку з підвалом,що знаходиться по вул. Ярмарковій,41/1 в м. Прилуки Чернігівської облвсті ; -1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями № 88 по вул. Незалежності в смт. Мала Дівиця Прилуцького району Чернігівської області ; - 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями № 41 по вул. Загребельній в с. Малківка, Прилуцького району; - 1/2 частину земельної ділянки площею 512 кв.м.,кадастровий номер 7424181601:01:001:0088 ,що по вул. Незалежності,34 в с. Валки Прилуцького району Чернігівської області ; - 1/2 частину автомобіля марки RENAULT DASTER ,2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Цим же рішенням визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину майна,що є об»єктом спільної сумісної власності подружжя,а саме на : - 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами що по вул. Костянтинівська,46 в м. Прилуки Чернігівської області ; -1/2 частину житлового будинку № 46-А , що по вул. Костянтинівській в м. Прилуки Чернігівської області ; - 1/2 частину земельної діялнки площею 0,0565 га,кадастровий номер 7410700000:02:007:0172 ,розташованої за адресою : Чернігівська область м. Прилуки Костянтинівська,46 ; -1/2 частину земельної ділянки площею 0,0646га,кадастровий номер 74107:00000:02:006:0126,що розташована за адресою : Чернігівська область м. Прилуки вул. Костянтинівська,46. В своїх заявах ( а.с.2-4,113-115 т.2) позивачка [PERSON], просить суд скасувати зазначене рішення Прилуцького міськрайонного суду від 17 січня 2014 року у зв»язку з нововиявленими обставинами ,в частині визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою : Чернігівська область,Прилуцький район , смт. Мала Дівиця,вул. Незалежності ,88 та винести в цій частині нове рішення,яким визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину магазину продовольчих товарів,що розташований за адресою : Чернігівська область, Прилуцький район, смт. Мала Дівиця, вулиця Незалежності,88 і стягнути з відповідача [PERSON] понесені позивачкою по справі судові витрати посилаючись, як на підставу такого перегляду на те ,що відповідач [PERSON] під час розгляду справи по суті недобросовісно віднісся до своїх процесуальних прав та обов»язків,не повідомив суд про зміну статусу об»єкта нерухомого майна з житлового будинку в магазин продовольчих товарів і дана обставина є нововиявленою,оскільки судом на підтверження наявності майна,та періоду його придбання витребовувались копії всіх правоустановлюючих документів з нотаріальних контор і приватних нотаріусів,з яких вбачалося,що за адресою : Чернігівська область, Прилуцький район, смт. Мала Дівиця, вул. Незалежності,88 зареєстрований житловий будинок а не магазин. В судовому засіданні третя особа [PERSON] звернувся з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] в якому просить суд винести рішення,яким усунути перешкоди в реалізації права власності на магазин продовольчих товарів,що знаходиться за адресою : Чернігівська область,Прилуцький район, ,смт. Мала Дівиця, вул. Незалежності,88 з боку [PERSON] та [PERSON] і стягнути на його користь з відповідачів понесені судові витрати на сплату судового збору по справі, посилаючись на правомірність набуття ним зазначеного майна. В судовому засіданні позивачка [PERSON] і її представник [PERSON] підтримали заявлені вимоги та не визнали позовні вимоги третьої особи [PERSON] з тих мотивів ,що такі є безпідставними. В судовому засіданні , відповідач [PERSON] заявлені вимоги визнав частково ,просив суд рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 січня 2014 року в частині визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок за № 88 розташований по вул. Незалежності в смт. Мала Дівиця Прилуцького району скасувати та закрити провадження в цій частині позовних вимог [PERSON] до нього та визнав позовні вимоги третьої особи [PERSON]. В судовому засіданні представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON],яким є [PERSON] вважає,що заявлені вимоги позивачки [PERSON] не підлягають задоволенню з тих мотивів,що такі заявлені безпідставно та підтримав позовні вимоги свого довірителя . В судове засідання третя особа,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] чотири рази не з»явився,зоча про час слухання справи був повідомлений судовими повістками своєчасно,про поважність причин своєї такої неявки до суду суд не повідомив,і його неявка не перешкоджає розгляду заяви по суті в його відсутність. В судове засідання третя особа,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] не з»явилася,але предоставила заяви в яких просила суд провести розгляд заяви заявниці [PERSON] про перегляд рішення Прилуцького міськрайонного суду від 17 січня 2001 року за її відсутністю та відмовити в задоволенні зазначеної заяви позивачки. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] і її представника,відповідача [PERSON] та представника третьої особи [PERSON],проаналізувавши інші докази по справі, суд вважає,що заява про перегляд рішення суду в зв»язку з нововиявленими обставинами підлягає задоволенню а в задоволенні позовної заяви третьої особи [PERSON] необхідно відмовити з слідуючих підстав . З 26 квітня 2001 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON]. перебували в юридичному шлюбі,від подружнього життя мають сина [PERSON],[INFO],який розірвали в судовому порядку 25 червня 2013 року ,що підтвержується свідоцтвом про одруження ,свідоцтвом про народження та рішенням суду (а.с.6 т.1,а.с.112-113 т.3). 18 вересня 2003 року відповідач [PERSON] купив за 2597 грн. житловий будинок загальною площею 41,9 кв.м. з господарсько побутовими будівлями і спорудами за № 88 розташований по вул. Незалежності в смт. Мала Дівиця Прилуцького району Чернігівської області ,що підтвержується договором купівлі - продажу житлового будинку посвідченим в день його укладення [PERSON],державним нотаріусом Прилуцької районної державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1-2246 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Прилуцького МБТІ ( а.с.13,25 т.1). Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON]В.є суб»єктами підприємницької діяльності ,що підтвержується свідоцтвами платників податків, свідоцтвами про державну реєстрацію фізичної особи підприємця,ліцензіями Державної податкової служби України ,випискою з єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців,витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців (а.с.59-68 т.1). Відповідно до свідоцтва про право власності від 29 липня 2013 року ( а.с.11 т.2 ) відповідач [PERSON]зареєстрував,як приватну власність, в Реєстраційній службі Прилуцького міськрайонного управління юстиції магазин продовольчих товарів загальною площею 43,1 кв.м., розташований за адресою :Чернігівська область,Прилуцький район,смт. Мала Дівиця,вулиця Незалежності,88 . Відповідно до положень ч.1 ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу,належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того,що один з них не мав з поважної причини, навчання,ведення домашнього господарства,догляд за дітьми,хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до положень ч.2 цієї ж статті вважається,що кожна річ,набута на час шлюбу,крім речей індівідуального користування,є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до положень ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна,що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя частки майна,дружини та чоловіка є рівними,якщо інше не визначено домовленістю між ними,або шлюбним договором. Відповідно до положень ч.3 ст. 368 ЦК України майно ,набуте подружжям за час шлюбу ,є їх спільною сумісною власністю,якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає ,що до даних правовідносин необхідно застосовувати саме зазначені положення сімейного і цивільного кодексів 2004 року ,оскільки сімейні і цивільні правовідносини виникли до набрання чинності зазначених кодексів,однако продовжують існувати після набрання ними чинності. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено,що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON],в період перебування в юридичному шлюбі,за спільні кошти , придбали у власність для спільного користування житловий будинок за № 88 з господарсько-побутовими будівлями та спорудами розташований по вул. Незалежності в смт. Мала Дівиця Прилуцького району Чернігівської області а тому позивачка і має право на на 1/2 частину зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями ,як має право і на після зміни статусу об»єкту нерухомого майна на 1/2 частину магазину складу продовольчих товарів розташованого за зазначеною адресою. Нововиявлені обставини-це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин . Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1,2 ч.2 ст. 361 ЦПК України,є те,що вони існували на час розгляду справи,ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи,вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов»язки осіб, які беруть участь у справі. Вказаний ч.2 ст. 361 ЦПК України підстав є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обставини , які відповідно до п. 1 ч.2 ст. 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення ,-це юридичні факти, які існували на час розгляду справи,але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними,тобто такими,що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Відповідно до договору купівлі-продажу від 24 січня 2014 року (а.с.239-240 т.1) ,посвідченого [PERSON],приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу в день його укладення 24 січня 2014 року,який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно цим же приватним нотаріусом в день укладення договору 24 січня 2014 року ( а.с. 241 т .1) [PERSON] ,який зареєстрований за адресою : [INFO],корп. А, передає у власність [PERSON] ,яка зареєстрована за адресою : [INFO], магазин продовольчих товарів загальною площею 43.1 кв.м.,що знаходиться за адресою : Чернігівська область, Прилуцький район,смт.Мала Дівиця, вул. Незалежності,88, ринкова вартість якого складає 50682 грн.. Відповідно до договору дарування від 07 лютого 2014 року (а.с.146-147 т. 3) ,посвідченого [PERSON] ,приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області в день його укладення 07 лютого 2014 року,який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно цим же приватним нотаріусом в день укладення договору 07 лютого 2014 року [PERSON] передала безоплатно у власність [PERSON] магазин продовольчих товарів загальною площею 43,1 кв.м.,що знаходиться за адресою : Чернігівська область,Прилуцький район,смт.Мала Дівиця, вул. Незалежності,88. Відповідно до договору купівлі-продажу від 21 жовтня 2014 року (а.с.202 т.2) ,посвідченого [PERSON] ,приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області в день його укладення 21 жовтня 2014 року,який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно цим же приватним нотаріусом в день укладення договору 21 жовтня 2014 року ( а.с. 201 т .2) [PERSON] ,який зареєстрований за адресою : [INFO] Б,квартира 65 передає у власність [PERSON],який зареєстрований за адресою : [INFO], магазин продовольчих товарів загальною площею 43,1 кв.м.,що знаходиться за адресою : Чернігівська область,Прилуцький район,смт.Мала Дівиця, вул. Незалежності,88, за 54047 грн.,який належав продавцю відповідно до договору дарування ,посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] 7 лютого 2014 року за реєстром № 372 ,та право власності на який продавця зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно цим же приватним нотаріусом в день укладення договору 7 лютого 2014 року,що підтвержується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень ( а.с. 47 т.2). Обставина для перегляду рішення Прилуцького міськрайонного суду від 17 січня 2014 року на яку посилається позивачка [PERSON] в своїй заяві, що стосується неповідомленням відповідачем [PERSON] під час розгляду справи по суті обставини про зміну статусу об»єкту нерухомого майна з житлового приміщення житлового будинку розташованого за адресою : Чернігівська область, Прилуцький район, смт. Мала Дівиця, вул Незалежності ,88 на нежитлове приміщення магазин продовольчих товарів ,розташований за цією ж адресою ,на думку суду є нововиявленою обставиною ,оскільки за зазначеним рішенням суду за позивачкою [PERSON] було визнано право власності на об»єкт нерухомого майна 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями розташованим за адресою :Чернігівська область,Прилуцький район,смт. Мала -Дівиця, вул. Незалежності,88, який на час прийняття рішення не існує а навпаки існує магазин продовольчих товарів розташований за адресою :Чернігівська область,Прилуцький район,смт. Мала -Дівиця, вул. Незалежності,88,що не позбавляє власницю права саме на це майно. За таких обставин, суд вважає необхідним скасувати у зв»язку з нововиявленими обставинами.рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 січня 2014 року про справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину майна подружжя і за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину майна подружжя та поділ майна в частині визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями № 88 по вул. Незалежності в смт. Мала Дівиця Прилуцького району Чернігівської області та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину магазину продовольчих товарів,що розташований за адресою : Чернігівська область Прилуцький район, смт. Мала Дівиця, вулиця Незалежності,88. Одночасно, суд вважає необхідним відмовити третій особа [PERSON] в позові до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод в реалізації права власності магазину продовольчих товарів,що знаходиться за адресою: Чернігівська область,Прилуцький район, смт. Мала Дівиця, вул. Незалежності,88 з боку [PERSON] та [PERSON],оскільки предметом позову позивачки [PERSON] є визнання права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя і в своєму позові позивачка не оспорює договір купівлі -продажу зазначеного об»єкту нерухомості та не вчиняє перешкоди [PERSON] в користуванні власністю. Наявність на розгляді в судах різних позовів позивачка [PERSON] і відповідача [PERSON] не свідчить про створення третій особі [PERSON] перешкод в користуванн зазначеною власністю а свідчить про вирішення спору між сторонами цивілізованим шляхом. Тверження відповідача [PERSON] в судовому засіданні проте,що спірний магазин продовольчих товарів є його особистою власністю не заслуговує на увагу,оскільки в судовому засіданні на підставі зазначених вище доказів достовірно встановлено те,що даний об»єкт нерухомості придбаний позивачкою [PERSON] і відповідачем [PERSON]В.в період перебування в юридичному шлюбі на спільні кошти ,якими є також і доходи отримані від підприємницької діяльності відповідача для спільного користування їх сім»ї а тому є майном набутим зазначеним подружжям за час шлюбу а тому є їх спільною сумісною власністю. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не надав доказів того,що зазначений об»єкт нерухомості прибаний ним на його особисті кошти і такі докази взагалі відсутні. Відповідач [PERSON] зробив переобладнання та поліпшення в житловому будинку за спільні кошти подружжя. Тверження відповідача [PERSON] проте,що він зробив переобладнання та поліпшення в житловому будинку за власні кошти не заслуговує на увагу і нічим не підтвердилося в судовому засіданні. Надана відповідачем [PERSON] розписка ( а.с.114 т.3 ) про отримання ним в позику 7 травня 2013 року коштів в сумі п»ятдесят тисяч гривень від [PERSON] свідчить проте,що зазначені кошти відповідач отримав в період перебування в юридичному шлюбі з позивачкою [PERSON]. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не надав доказів вкладення зазначених позичених коштів в переобладнання та поліпшення спірного житлового будинку . Зміна ж самого статусу житлового приміщення на нежитлове приміщення,при чому без відома позивачки [PERSON] не свідчить проте,що новоутворений об»єкт нерухомості вибув із її власності на час прийняття рішення суду. Задовольняючи таким чином позовні вимоги суд вважає необхідним відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] витрати понесені на оплату судового збору під час подачі заяви про перегляд рішення в зв»язку з новиявленими обставинами в сумі 254 грн.,що підтвержується квитанцією ( а.с.1 т.2) . На підставі наведеного ст.ст.60,70 СК України ,ст.368 ЦК України ,керуючися ст.ст. 10,60,61,88.212,213,215,361-366,292,294 ЦПК України,суд-

Outcome: approved