Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Своїм позовом до суду позивач просила визнати за нею право власності на квартиру № 20, розташовану на 2 поверсі 5 поверхового будинку по вул. Соборна (Леніна), буд. 22 в смт. Крижопіль, Вінницької області та право власності на гараж по вул. Соборна (Леніна), 22 в смт. Крижопіль, Вінницької області. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 03 серпня 1984 року її покійному чоловіку надано в користування квартиру [ADDRESS] (Леніна) в смт. Крижопіль, Вінницької області згідно ордеру на житлове приміщення № 836, виданого на рішення виконкому селищної Ради народних депутатів смт. Крижополя від 03 серпня 1984 року № 09. Також було виділено місце для забудови гаража. 21 травня 2002 року Крижопільською РДА відділом містобудування та архітектури було надано дозвіл № 51 на проект будівництва гаража, який згодом вони побудували. 08 січня 2013 року її чоловік [PERSON] помер. Позивач є спадкоємцем після смерті чоловіка. Фактично вона прийняла спадщину після його смерті та користується нею. Відповідно до п. 5 ч. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката. Однак, позивач не скористалися своїм правом та не отримала свідоцтва. 01 січня 2016 року прийнятий Закон України Про внесення змін до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, яким не передбачено видачі свідоцтв про право власності на нерухоме майно. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документу та неможливістю його отримати позивач не може зареєструвати право власності у встановленому законом порядку, тому була вимушена звернутись до суду із даним позовом, оскільки інакшим чином не можуть реалізувати свої законні права та інтереси. Позивач в своїй заяві до суду просила позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Представник відповідача до суду надіслав заяву, в якій проти позову не заперечував, просив справу розглянути у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню зі слідуючих підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 03 серпня 1984 року [PERSON] надано в користування квартиру [ADDRESS] (Леніна) в смт. Крижопіль, Вінницької області згідно ордеру на житлове приміщення № 836, виданого на рішення виконкому селищної Ради народних депутатів смт. Крижополя від 03 серпня 1984 року № 09. Також було виділено місце для забудови гаража. 21 травня 2002 року Крижопільською РДА відділом містобудування та архітектури було надано дозвіл № 51 на проект будівництва гаража (а.с. 9). 08 січня 2013 року [PERSON] помер. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документу та неможливістю його отримати позивач не може зареєструвати право власності у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 47 Конституції України громадяни мають право на житло та держава створює умови для придбання його у власність, в тому числі шляхом приватизації, що передбачено ст. 9 ЖК України. Відповідно до ч. 5 ст. 5 \~Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Згідно з п. 1\~ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~до обєктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Відповідно до п.п. 4, 5\~ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», згідно з якою приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Частиною 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Дані правовідносини у системному звязку також регулюються ст. 328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; ч. 1\~ст. 345 ЦК України, відповідно до якої фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. На підставі ст.ст. 186, 328, 331, 376, 392 ЦК України,

Outcome: approved