overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08.06.2017 р. задоволено позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Васильківської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Позбавлено батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] В судове засідання сторони не зявилися, однак їх присутність не є обовязковою. Зазначеним вище рішенням суду позов задоволено, однак не вирішено питання про судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн. та витрати, понесені позивачем на публікацію оголошення в пресі в розмірі 630 грн., про стягнення яких просила позивач в заяві від 08.06.2017 р. (а.с. 54). Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Сплата позивачем судового збору стверджується квитанцією № 19 від 01.02.2017 р., що міститься в матеріалах справи (а.с. 1). Понесення позивачем витрат на публікацію оголошення в пресі підтверджується наявними у справі копіями газети «Урядовий курєр» за 17.05.2017 р. № 89 (а.с. 49-53). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Таким чином, понесені позивачем витрати в розмірі 640 грн. на сплату судового збору та витрати в розмірі 630 грн. на публікацію оголошення в пресі повинні бути стягнуті з відповідача. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони додавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З таких підстав, суд з власної ініціативи вирішив ухвалити додаткове рішення у вказаній справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2021 року частково задоволено позов АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості; стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в сумі 9 353 гривні 68 копійок (т.с. 2, а.с. 35 - 36). 16 липня 2021 року судом отримано заявою представника відповідача про постановлення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат відповідача на правову допомогу (т.с. 2, а.с. 38 - 41). В судове засідання ніхто не прибув. Заявник надав суду заяву про розгляд питання у його відсутності. Представник позивача, за клопотання якого розгляд заяви було відкладено для підготовки до розгляду, був повідомлений про розгляд заяви, про причини свого неприбуття суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи в частині, що стосується предмету розгляду, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні представник відповідача повідомив про те, що він буде звертатись із заявою про стягнення із позивача судових витрат відповідача на правову допомогу. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Зокрема, суду надано копію Договору № 13.04/2020 про надання правової допомоги від 13 квітня 2020 року разом із детальним описом робіт від 15 липня 2021 року, додатковою угодою № 1 від 02 лютого 2020 року до Договору № 13.04/2020 про надання правової допомоги від 13 квітня 2020 року та квитанціями до прибуткового касового ордеру від 02 лютого і 17 липня 2021 року, з яких вбачається, що відповідачем оплачено послуги з правової допомоги в сумі 5 000 гривень (т.с. 2, а.с. 42, 43, 44, 45). Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. На підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати відповідача на правову допомогу слід покласти на позивача. Отже, існують підстави для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2017 року задоволено позов [PERSON] до відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, треті особи: [PERSON], Кредитна спілка «Аккорд», Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» та КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва про звільнення майна з під арешту. Представник позивача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив: ухвали додаткове рішення по справі, в якому зазначити звільнення з під арешту транспортного засобу марки «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер [NUMBER], накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВДВС Деснянського РУЮ м. Києва, ВП 19033506. Сторони в судове засідання не з'явились, повідомлені вчасно та належним чином, що не перешкоджає розгляду заяви. У зв'язку з неявкою у судове засідання учасників справи на підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи із наявним у ньому позовом та судовим рішенням, суд приходить до висновку про задоволення даної заяви, з огляду на наступне. Відповідно до ч.1\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення не ухвалено рішення; 2) суд вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках встановлених\~ст. 430 цього Кодексу. Судом встановлено, що 13 листопада 2017 року задоволено позов [PERSON] до відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, треті особи: [PERSON], Кредитна спілка «Аккорд», Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» та КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва про звільнення майна з під арешту (а.с. 149-153). Оскільки, при винесенні судового рішення не було зазначено вимогу позивача стосовно звільнення з під арешту транспортного засобу марки «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер [NUMBER], накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВДВС Деснянського РУЮ м. Києва, ВП 19033506, суд вважає, що у даній справі необхідно постановити додаткове рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2016 року частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Управління Держземагенста у Васильківському районі Київської області про визнання недійсними і скасування державних актів (т.с. 2, а.с. 15 17). 19 липня 2016 року позивач звернулася до суду із заявою, у якій просить вирішити питання щодо судових витрат в частині їх здійснення на оплату вартості проведеної у справі експертизи (т.с. 2, а.с. 72). Заявник в судовому засіданні підтримали заяву та просила задовольнити її вимоги з викладених у заяві підстав. Інші особи, які брали участь у справі в судове засідання не прибули. Вислухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали справи в частині, що стосується предмету розгляду, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 220 ЦПК України,суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України). Пунктом 4 частини третьої статті 79 ЦПК України передбачено, що до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані із проведенням судових експертиз. Відповідно до квитанції № 0.0.438125260.1 від 21.09.2015 року, позивачем було оплачено вартість проведення судової земельно-технічної експертизи по даній справі в розмірі 9 216 гривень 00 копійок (т.с. 2, а.с. 73). Разом з цим, згідно із листом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 14685/15-41/17944-17946/15-41 від 19.10.2015 року, фактична вартість експертизи становить 6\~758 гривень 40 копійок (т.с. 2, а.с. 75). Натомість, при постановленні рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2016 року судом не вирішено дане питання про судові витрати у вигляді витрат позивача, повязаних із проведенням у справі експертизи. За таких обставин, згідно із частиною першою статті 88 ЦПК України, з відповідачів щодо яких задоволено позов на користь позивача також слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати в сумі 6\~758 гривень 40 копійок. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

\~\~\~Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.01.2017 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про вселення та зобовязання не чинити перешкод у користуванні задоволено частково.\~Зобовязано [PERSON], [PERSON] усунути [PERSON] перешкоди в користуванні кімнатою 1-7 в будинку № 103 по вул. Володимирській у м. Василькові Київської області шляхом звільнення вказаної кімнати від неналежних їй речей. В іншій частині позовних вимог відмовлено . Під час виготовлення повного тексту рішення було виявлено, що при ухваленні короткого тексту рішення (його вступної та резолютивної частини) не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до п. 4) ч. 1\~ст. 220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід\~\~постановити додаткове рішення по справі щодо стягнення судових витрат. \~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що питання судових витрат не було вирішено при ухваленні рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.01.2017 року, яким задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про вселення та зобовязання не чинити перешкод у користуванні, тому слід ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] судові витрати у справі, понесені позивачем та підтверджені документально, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки судом ухвалено рішення щодо позовних вимог немайнового характеру, то пропорційність визначається залежно від кількості вимог. Так як було заявлено три вимоги немайнового характеру, а саме: про вселення позивача; зобовязання відповідачів не чинити їй перешкод у користуванні виділеною кімнатою та зобовязання відповідачів не чинити перешкод у користуванні приміщеннями спільної власності, а задоволено лише одну, а саме: зобовязання відповідачів не чинити позивачу перешкод у користуванні виділеною кімнатою, то [PERSON] повинно бути присуджено третину судових витрат. Як вбачається з квитанції № 426 від 16.09.2016 року, [PERSON] сплатила судовий збір за розгляд справи у розмірі 551,20 грн. (а.с. 1), а тому з відповідачів підлягають стягненню 183,7 грн. судового збору по 91,9 грн. з кожного. \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2015 р. позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково. Однак, при ухвалені рішення не було вирішено питання про судові витрати, а саме витрат про стягнення судового збору, у зв'язку чим [PERSON] звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. Сторони у судове засідання на розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення не з'явились, про день та час розгляду заяви повідомлялись. Оскільки відповідно до ч. 3\~ст. 220 ЦПК України, присутність сторін при розгляді заяви про постановлення додаткового рішення не є обов'язковою, суд розглядає заяву за відсутності сторін. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що у даній справі необхідно постановити додаткове рішення у частині розподілу судових витрат з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 220 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.\~ Оскільки, при винесенні судового рішення не було вирішено питання про стягнення судового збору у відповідності до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що у даній справі необхідно постановити додаткове рішення, яким слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 487 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.07.2016 р. позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу - задоволено. Однак, при ухвалені рішення не було вирішено питання про судові витрати, а саме витрати на розміщення оголошщення в розмірі 400,00 грн. Сторони у судове засідання на розгляд заяви про постановлення додаткового рішення не з'явились, про день та час розгляду заяви повідомлялись, причини неявки суду не повідомили. Оскільки відповідно до ч. 3\~ст. 220 ЦПК України, присутність сторін при розгляді заяви про постановлення додаткового рішення не є обов'язковою, суд розглядає заяву за відсутності сторін. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що по даній справі необхідно постановити додаткове рішення у частині розподілу судових витрат з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 220 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки, при винесенні судового рішення питання про стягненя понесених позивачем витрат на розміщення оголошення в пресі, що підтверджені платіжним дорученням №43693 від 22.06.2016 р., а тому суд вважає, що по даній справі необхідно постановити додаткове рішення, яким слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 400,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2018 року позов [PERSON] задоволено, яким шлюб між сторонами розірвано та змінено розмір та спосіб стягуваних аліментів. [PERSON] звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання дитини [PERSON] в розмірі 51\~263 грн. 74 коп. Сторони в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду заяви. У зв'язку з неявкою у судове засідання учасників справи на підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи із наявним у ньому позовом та судовим рішенням, суд приходить до висновку про задоволення даної заяви, з огляду на наступне. Відповідно до ч.1\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення не ухвалено рішення. Судом встановлено, що Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2018 року позов [PERSON] задоволено: шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 27 листопада 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №1916 - розірвано. Змінено розмір та спосіб стягуваних аліментів, визначений рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.12.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 600 грн. щомісяця та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили. Проте при винесенні рішення судом не було враховано позовну вимогу в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, а тому, суд вважає, що у даній справі необхідно постановити додаткове рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 17435грн.39коп. - задоволено повністю(а.с.85-91). Не погодившись з таким рішенням, відповідач [PERSON] звернувся до Апеляційного суду Дніпропетровської області з апеляційною скаргою(а.с.94). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2015 року вищевказану цивільну справу повернуто до Васильківського районного суду Дніпропетровської області для винесення ухвалення додаткового рішення по справі. Вищевказана цивільна справа надійшла з апеляційної інстанції до Васильківського районного суду Дніпропетровської області 04 лютого 2015 року (а.с.98-99). Позивачем сплачено судовий збір на час звернення до суду 17 грудня 2013 року -229грн.40 коп. Згідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставок судового збору справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої Законом на 01 січня календарного року, тобто за подачу позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить- 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати - 243,60 грн.та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати - 3654 грн. З урахуванням викладеного суду належало вирішити питання стягнення судового збору на користь держави на день постановлення рішення. Згідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.3 ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. На підставі ч.2 ст.158 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, тому на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2013 року, ухваленого у справі за позовом [PERSON] до ФГ «Агрофірма «Віктор» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації відмовлено позивачу за безпідставністю вимог. При подачі позову позивачем сплачений судовий збір в розмірі 114грн.60коп. Згідно з п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З додаткової угоди від 12.03.2013 року до договору оренди земельної ділянки від 28.03.2007 року вбачається, що договір укладено на 15 років починаючи з дати державної реєстрації договору оренди земельної ділянки. З урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою, договір оренди є чинним до 31 грудня останнього року оренди. Тобто строк дії договору сплине 31 грудня 2022року. (а.с.22). Згідно п.3.1 вказаної вище угоди за кожен рік використання землі орендар виплачує орендну плату у грошовій формі в розмірі 3% від вартості земельної ділянки, що становить 3566,23грн. Пунктом 8 ч. 1 ст.80 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки. Оскільки до кінця дії договору оренди земельної ділянки більше трьох років, то ціна позову складає 10698,69грн. (3роки х 3566,23грн. (орендна плата). Згідно пп.1 п.1 ч.2 та ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду , - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, На день подачі позову [PERSON] (03 жовтня 2013р.) судовий збір за подачу вказаної позовної заяви складав 229,40коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позивач при подачі позову в суд сплатив судовий збір в розмірі 114,70грн. (а.с.6), в задоволенні позовних вимог йому відмовлено, тому з [PERSON] слід стягнути судовий збір в сумі 114,70грн. в дохід держави.

Outcome: approved