Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Судом встановлено, що згідно постанови НКРЕКП №1274 від 16.04.2015 року ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» наділене правом провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг та Криворізького району Дніпропетровської області (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в м. Кривий Ріг) в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні підприємства. Тобто, ПАТ «Криворіжгаз» є газорозподільним підприємством оператором газорозподільної системи в розумінні п.п.3 п.1 розділу І Кодексу газорозподільних систем. [PERSON] є споживачем послуг природного газу, що надаються ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за адресою: вул. Павла Глазового 21/41, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, на підставі укладеного між сторонами договору від 30.09.2015 року із відкриттям на її імя особового рахунку № [NUMBER] (а.с.37-39). За вказаною адресою зареєстровано місце проживання 2 осіб: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], що підтверджується інформацією про зареєстрованих осіб станом на 26.10.2016 року (а.с.4) та відомостями в договорі від 30.09.2015 року. Відповідно до умов договору, розмір заборгованості станом на 01.10.2015 року визначено в 945,41 грн.; квартира обладнана газовою плитою ПГ-4х марки «Норд-501-4», виготовленої відповідно до вимог ТУ У 14309505.012-96 (п.15, а.с.38-зворот). Як вбачається з акту №640 від 16.09.2015 року, за неналежне виконання споживачем своїх зобовязань та наявність боргу в розмірі 913,06 грн., 16.09.2015 року в квартирі [PERSON] за адресою: вул. [PERSON] (Балакіна) 21/41, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, мало місце відключення від системи газопостачання газового приладу плити ПТ-4-ех шляхом опломбування пломбою с-24807117 (а.с.5). Акт підписаний [PERSON] без будь-яких зауважень чи заперечень. Вказані обставини спростовують доводи відповідача стосовно того, що відключення від системи газопостачання приладів в її квартирі не було, хоча дійсність боргу вона не оспорювала, у тому числі й на момент укладення договору. \~Відповідно до п.п.2 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об'ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване відновлення газоспоживання. В ході судового розгляду справи відповідач вказувала, що 15.06.2016 року працівники ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» приїздили до неї додому за її зверненням стосовно роботи газової плити та її заміни. Такі посилання відповідача дійсно мають місце, адже підтверджуються копією будівельного паспорту газового обладнання (а.с.57), з якого слідує, що на підставі ескізу ПЕС-2 ПАТ «Криворіжгаз» 16.06.2016 року в квартирі [PERSON] здійснено заміну газової плити ПГ-4 на ПГ-4 «Nord». Доказів, які б підтверджували її введення в експлуатацію із складанням акту виконаних робіт, відповідачем не надано. Однак напередодні, 15.06.2016 року за адресою [PERSON], з урахуванням поданого нею звернення, проводилась перевірка, в ході якої в присутності споживача було виявлено допущення порушення нею п.п.2 п.1 глави 2 розділ ХІ Кодексу газорозподільних систем, а саме «несанкціоноване відновлення газопостачання; на момент перевірки ПГ 4х в роботі, доступ газу є», яке в розумінні п.4 глави 1 розділу І, п.п.2 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем є порушенням, \~внаслідок якого здійснюється перерахунок (донарахування) обємів природного газу. Виявлене порушення зафіксовано в акті за № 626, підписаному споживачем без будь-яких зауважень чи заперечень, що суд розцінює як свідчення її згоди з результатами перевірки та фактом виявлених порушень (а.с.6). Посилання на протиправність складання акту, змушування відповідача його підписати опісля, невідповідність за формою вимогам закону суд оцінює критично з огляду на їх безпідставність та недоведеність, оскільки [PERSON] з відповідними позовами щодо оспорювання дій працівників ПАТ «Криворіжгаз» щодо проведення перевірки не зверталась, у встановленому законом порядку акт про порушення не оспорювала. З огляду на викладене, а також дійсність факту відключення квартири [PERSON] від газопостачання згідно з актом №640 від 16.09.2015 року та наявність газопостачання станом на 15.06.2016 року момент проведення перевірки, відсутність актів перепломбування чи відновлення газопостачання, поза розумним сумнівом доводять факт несанкціонованого відновлення відповідачем газопостачання, за що передбачено відповідальність. Так, за результатами проведеного 23.06.2016 року засідання комісії Оператора ГРМ з розгляду актів, здійснено розрахунок не облікованого (донарахованого) обєму природного газу за період з 15.12.2015 року по 15.06.2016 року, що становить 1632,23 грн. (а.с.7, 35). Перевіряючи правомірність та обґрунтованість проведених позивачем розрахунків, суд керується п.п.2 розділу 3 глави ХІ Кодексу газорозподільних систем, відповідно до якого у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання спожитий обєм природного газу визначається за граничними обсягами споживання природного газу населенням (визначені в Додатку №10 Кодексу газорозподільних систем) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача, кількості зареєстрованих осіб за період з дня припинення газопостачання до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців). Згідно Додатку №10 Кодексу газорозподільних систем, граничний обсяг споживання з використанням 1 газової плити у разі відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача складає 18,3 м? на 1 особу/міс. Вартість природного газу визначається по ціні закупівлі газу Оператором ГРМ, відповідно до Наказу №53/1 від 29.02.2016 року «Про ціну природного газу для визначення вартості необлікованого (донарахованого ) обєму природного газу» та Додатку № 1 до наказу. Технічний розрахунок суми збитків за період з 15.12.2015 року по 15.06.2016 року наступний: за грудень 2015 року (з 15.12.2015 року по 31.12.2015 року включно, 17 днів) 18,3 м?*2*8,40934 = 307,78 грн., 307,78 : 31 *17 = 168,78 грн.; за січень 2016 року 18,3 м?*2*8,13288 = 297,66 грн.; за лютий 2016 року 18,3 м?*2*8,03208 = 293,97 грн., за березень 2016 року 18,3 м?*2*8,7,95128 = 291,02 грн., за квітень 2016 року 18,3 м?*2*7,93436 = 290,40 грн., за травень 2016 року 18,3 м?*2*7,93436 = 290,40 грн. При цьому, не включення до розрахункового періоду 15 днів червня 2016 року в межах заявлених ПАТ «Криворіжгаз» вимог (в порівнянні із фактично нарахованою сумою заборгованості за вказаний період в розмірі 1749,72 грн., а.с.49) суд вважає правомірним, оскільки відповідно до п.п.п.2 п.п.11 п.5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, вказаний період не є закритим балансовим, а тому нарахування таких збитків здійснюється діючим постачальником природного газу, тобто ТОВ «Дніпропетровськгаз збут». Таким чином, загальна сума вартості не облікованого (донарахованого) обєму природного газу за вказаний розрахунковий період складає 1632,23 грн. (а.с.7), у звязку з чим суд погоджується з наданим позивачем розрахунком, який є вірним. Відповідно до п.38 договору (а.с.39), незалежно від сторони, що склала акт (постачальник чи газорозподільне підприємство), під час нарахування збитків, розрахованих з урахуванням величин та обсягу спожитого газу, такі збитки перераховуються споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника, які в подальшому розподіляються відповідно до умов договору. В розумінні п.11 договору (а.с.38), поточний рахунок із спеціальним режимом використання це рахунок, на який здійснюється оплата споживачем вартості послуг з газопостачання, з якого у встановленому законом порядку здійснюється розподіл коштів між відповідними субєктами ринку газу. Як вказувала позивач, що визнано відповідачем та слідує з договору, квитанцій, оплата за спожиті послуги з газопостачання здійснюється споживачем на розрахунковий рахунок ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» як газопостачального підприємства з 01.07.2015 року відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1587 від 21.05.2015 року після анулювання дії ліцензії щодо надання послуг з газопостачання всім категоріям споживачів ПАТ «Криворіжгаз» із визначенням статусу останнього як оператора ГРМ (газорозподільного підприємства). При цьому, в рахунку на оплату не облікованого (донарахованого) обєму та обсягу природного газу, направленому на адресу [PERSON] за результатами розгляду акту від 15.06.2015 року на суму заборгованості в 1632,23 грн. вказано реквізити для її сплати ПАТ «Криворіжгаз». Первинно від отримання рахунку відповідач відмовилась, що підтверджується відмітками в поштовому відправленні (а.с.50). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], підтвердивши пояснення представника позивача [PERSON], показала, що рахунки ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та ПАТ «Криворіжгаз» є відмінними та не взаємоповязаними між собою з огляду на різницю в їх цільовому призначенні: перший для зарахування оплати споживачів за послуги з газопостачання, другий для оплати заборгованості та збитків перед ПАТ «Криворіжгаз». Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, [PERSON] посилалась на те, що заборгованість нею погашена в добровільному порядку, оскільки наявну станом на 01.01.2017 року заборгованість в розмірі 615,10 грн. вона повністю погасила, сплативши після 01.01.2017 року 1129,67 грн., в результаті чого, на її переконання, виникла переплата на суму 514,47 грн. Так, як вбачається з наданих [PERSON] квитанцій про оплату послуг за газопостачання та виписок по особовому рахунку (а.с.33-36), в рахунок оплати вартості спожитого природного газу [PERSON] сплачено 07.03.2017 року 200 грн., 10.03.2017 року 328,94 грн., в результаті чого розмір заборгованості зменшився та станом на 12.01.2017 року склав 615,10 грн., залишаючись незмінним і до 28.02.2017 року (а.с.33-36, 40). Факт внесення [PERSON] коштів в рахунок погашення заборгованості саме на рахунок ПАТ «Криворіжгаз» в ході судового розгляду не знайшов свого підтвердження. Надану відповідачем довідку про фінансовий стан за особовим рахунком, відкритим на її імя (а.с.100) суд не може прийняти до уваги, оскільки не має можливості встановити природу її походження, в той час як наявність дописок, виправлень та закреслень ускладнює однозначне розуміння її змісту. Таким чином, з огляду на відмінність розрахункових рахунків між підприємствами та відсутність доказів погашення [PERSON] заборгованості перед ПАТ «Криворіжгаз» в сумі 1632,23 грн., яку відповідач не визнає та відмовляється погашати, на що остання вказувала в ході судового розгляду справи, суд приходить до висновку про дійсність наявності заборгованості, а в сукупності з обсягом доказів доведеність її розміру. Відповідно до ч.2\~ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, нарахування позивачем на суму боргу в розмірі 1632,23 грн. інфляційних втрат 29,38 грн. та 3% річних 12,24 грн. (а.с.8) як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за невиконання зобов'язань, суд вважає правомірним, що також узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 16.12.2015 року справі № 6-2023цс15, від 13.01.2016 року у справі № 6-931цс15, а тому предявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Інші доводи та посилання відповідача суд вважає неприйнятними з огляду на неодноразову зміну нею своєї позиції по справі та суперечливе надання пояснень з метою уникнення відповідальності. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1378 грн. в рахунок відшкодування судового збору. Підстав для звільнення відповідача від його сплати у звязку зі скрутним матеріальним становищем суд не вбачає, оскільки положеннями ст.136 ЦПК України регламентовано можливість звільнення від сплати судового збору за даних підстав лише позивача у випадку звернення до суду з позовом, в той час як [PERSON] є відповідачем, а тому вказана процесуальна норма на неї не поширюється. Підстав віднесення [PERSON] до пільгової категорії згідно Закону України «Про судовий збір» судом також не встановлено.

Outcome: approved