Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за Договором кредиту №79 від 02.02.2012 року у розмірі 427778,81 грн., мотивуючи тим, що 02 лютого 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №79, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 800 000,00 грн., зі сплатою 20 процентів річних, з кінцевою датою погашення кредиту до 30 січня 2015 року. Банк свої зобов'язання по Кредитному договору виконав в повному обсязі надав відповідачу кредит в обумовленій договором сумі, однак всупереч умов договору відповідач [PERSON] в односторонньому порядку припинив виконувати зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 29 березня 2016 року виникла заборгованість на загальну суму 427778,81 грн., яка включає: строкову кредитну заборгованість в сумі - 142452,41 грн., заборгованість по простроченому кредиту в сумі - 222 687,08 грн., строкові проценти за кредитом - 2374,20 грн., суму пені за несвоєчасне погашення кредиту - 58576,77 грн., суму пені за несвоєчасне погашення процентів за кредитом в сумі - 1688,35 грн., а також відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 6416,68 грн., що є предметом позову. Представник позивача Савчук О. Г. в судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за адресою, вказаною у позовній заяві, яка підтверджується даними Адресного бюро, про причини неявки відповідач суд не повідомила, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористалась. На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 02 лютого 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №79. Згідно п.1.1., 1.2 Кредитного договору, кредитор надав позичальнику в користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 800000,00 грн., зі сплатою 20% процентів річних та кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 30 січня 2015 року. 02.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» та [PERSON] було укладеного додаткову угоду № 4 до Договору кредиту від 02 лютого 2012 року №79, відповідно до якого сторони прийшли до взаємної згоди внести наступні зміни до умов кредитування, визначених договором: викласти абзац п. 1.1. та п. 3.1., договору в новій редакції, а саме: п. 1.1. забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з загальним лімітом заборгованості 800000,00 грн., на термін до 01 липня 2016 року.; п. 3.1. Позичальник зобов'язується використати Кредит на вказані в договорі цілі, повністю повернути його в термін до 01 липня 2016 року, сплатити нараховані проценти та інші платежі, передбачені цим Договором. Згідно п. 3.1 Кредитного договору з внесеними до нього змінами від 02 жовтня 2013 року Позичальник зобов'язується використати Кредит на вказані в договорі цілі, повністю повернути його в термін до 01 липня 2016 року, сплатити нараховані проценти та інші платежі, передбачені цим Договором. Зменшення ліміту заборгованості здійснюється рівними частинами починаючи з листопада 2013 року, в сумі 24243,00 грн., та повне погашення кредиту в сумі 24224,00 грн. до 01 липня 2016 року, з «01» по «10» число включно кожного місяця, шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунків позичальника та/або його Поручителя та/або шляхом внесення до каси Банку готівки на рахунок [NUMBER] в ПАТ «Укрінбанк», ідентифікаційний код Позичальника [NUMBER], код Банку в системі електронних платежів (МФО) 300142, з подальшим зарахуванням на позичковий рахунок. Кредит повертається лише в тій валюті, у якій він був наданий. Уразі, якщо 10 число місяця є святковим та/або неробочим днем, то Позичальник зобов'язаний сплатити кредит в перший робочий день, який слідує за 10 числом місяця. Відповідно до умов п.3.2. Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту в останній робочий день поточного місяця. Проценти за Кредитом нараховуються щомісячно на суму фактичної заборгованості за Кредитом з дати її виникнення. Будь - який наступний період нарахування процентів в подальшому є період з першого по останній календарний день поточного місяця та до повного погашення заборгованості за Кредитом. При розрахунків процентів за користування Кредитом використовується метод факт факт, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повернення кредиту. Згідно п. 5.3.2. Кредитного договору, позичальник зобов'язаний забезпечити своєчасне повернення Кредиту, сплату нарахованих процентів інших платежів, передбачених цим Договором, на рахунок, вказаний у п. п. 3.1 та 3.3. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. Таким чином, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 Цивільного кодексу України і виходити з того, що якщо договором встановлений обов'язок позивальника повернути кредит частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідно до п. 5.2.1 Договору Банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості за цим Договором та розірвання цього Договору, а якщо його вимога щодо погашення заборгованості не буде задоволена - звернути стягнення на передане, в іпотеку Майно, грошові кошти та майно, які належать Позичальнику на праві власності, зокрема, у разі затримання Позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на три календарних місяці. Згідно ч. 1, 3 ст. 549 ЦПК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦПК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, як це передбачено . Відповідно до п. 7.1 Договору у разі порушення Позичальником термінів погашення заборгованості за Кредитом та/або нарахованими процентами Позичальник сплачує Банку пеню за кожний день прострочки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який нараховується пеня від суми простроченого платежу. Як підтверджується наявними у справі доказами, відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, у зв'язку з чим станом на 29 березня 2016 року виникла заборгованість за кредитним договором № 79 від 02 лютого 2012 року на загальну суму 427778,81 грн., яка включає: строкову кредитну заборгованість в сумі - 142452,41 грн., заборгованість по простроченому кредиту в сумі - 222 687,08 грн., строкові проценти за кредитом - 2374,20 грн., суму пені за несвоєчасне погашення кредиту - 58576,77 грн., суму пені за несвоєчасне погашення процентів за кредитом в сумі - 1688,35 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості по вищезазначеному договору, в свою чергу відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали підтвердити належне виконання відповідачем договірних зобов'язань. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі, та присуджує стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» заборгованість за Договором кредиту № 79 від 02 лютого 2012 року в розмірі 427778,81 грн.. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6416,68 грн., який сплачено позивачем при зверненні з даним позовом до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved