Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 24 лютого 2016 року позов [PERSON] задоволено, визнано недійсним кредитний договір № SAMDN50OTC003464882, укладений 12.07.2010 року між [PERSON] та закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» в особі Хустської філії Банк «ПриватБанк» із застосуванням наслідків його недійсності з моменту його укладення. Повернуто сторони за договором у попередній стан, який існував до моменту укладення договору. Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 30 вересня 2016 року справу повернуто до суду першої інстанції, оскільки при ухваленні судового рішення судом не вирішено питання щодо застосування наслідків недійсності правочину, передбачених ст. 216 ч. 1 ЦК України та не визначено грошову суму, яка має бути повернута відповідачу кредитодавцю. Прокурор Хустської місцевої прокуратури [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що загальний прихід коштів відповідно до кредитного договору склав 8713,05 грн., які детально відображені у виписці і згідно виписки [PERSON] отримано на руки готівкою з кредитної картки 6060 грн. та сплачено за покупку товару кредитною карткою на суму 2668,56 грн., тобто всього [PERSON] використано коштів з кредитної картки на суму 8728,56 гривень, тому з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню різниця між внесеними коштами та використаними коштами, що становить 15,51 грн. Прокурор просить суд винести додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON], на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 15,51 грн. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Неявка представника ПАТ КБ «ПриватБанк» не перешкодою у вирішенні питання винесення додаткового рішення. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність винесення додаткового рішення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1057-1 ч. 1 ЦК України у разі визнання недійсним кредитного договору суд за заявою сторони в обовязковому порядку застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені ст. 216 ч. 1 ЦК України та визначає грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю. Ухваливши рішення від 24.02.2016 року стосовно позовної вимоги про застосування наслідків недійсності правочину, судом не зазначено точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню та які дії потрібно виконати. У відповідності до ст. 220 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Виходячи із вище наведеного, беручи до уваги розрахунок заборгованості по кредитному договору № SAMDN50OTC003464882, укладеного між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» суд вважає, що повертаючи сторони у попередній стан з [PERSON] слід стягнути на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» залишок не повернутих кредитних коштів в сумі 15,51 гривень, тобто різницю між внесеними на кредитну картку коштами та використаними коштами.

Outcome: approved