Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 12 червня 2020 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] \~ задоволено частково, встановлено факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] у період із 03.11.2013 по 06.08.2014. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Представником відповідача заявлено клопотання про вирішення питання про судові витрати в порядку ст. 270 ЦПК України. Сторони та їх представники в судове засідання не з`явились, що з огляду на положення ч. 5 ст. 270 ЦПК України не є перешкодою у вирішення питання про постановлення додаткового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до п 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з вимогами ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 137 ЦПК України). Судові витрати, понесені позивачем та підтверджені документально складаютьс із судового збору у розмірі 3766,88 грн. А судові витрати, понесені відповідачем, складаються із витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн., на підтвердження чого представником надано квитанції про їх сплату № ПН 561 від 17.06.2020, договір про надання професійної (правничої) допомоги (послуг) від 02.12.2019, акт приймання-передачі від 15.06.2020 та рахунок на оплату № 13 від 15.06.2020. Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України\~ встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд розподіляє судові витрати таким чином: 768,40 грн., сплачених позивачем як судовий збір за немайнову позовну вимогу про встановлення факту спільного проживання суд покладає на відповідача, оскільки цю вимогу задоволено, решта судових витрат покладаються на позивача. Згідно ч. 10 ст. 141 ЦПК України\~ при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Таким чином, різниця, яка підлягає стягненню з позивача на користь відповідача становить: 5000 грн. (витрати відповідача) 768,40 грн. (витрати позивача) = 4231,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved