Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. ПрАТ «Львівобленерго» (позивач) подало до суду позов до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Інноваційний страховий капітал» (відповідачі), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з: відповідача [PERSON] на користь ПрАТ «Львівобленерго» 500 грн франшизи; з відповідача Приватного акціонерного товариства «Іноваційний страховий капітал», попередня назва ПрАТ «Страхова компанія «Юнісон-Гарант» на користь ПрАТ «Львівобленерго» 4\~831 грн 05 коп майнової шкоди; судовий збір у сумі 1\~378 грн 00 коп покласти на відповідачів. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що 10 жовтня 2015 року в с. П`ятничани Жидачівського району Львівської області [PERSON] керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Toyota Avensis», державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, в`їхав в електричну опору №12 , ПЛ-0,4 кВ від КТП-10/0,4 кВ, № [NUMBER] , внаслідок чого пошкодив її. Цивільно-правова відповідальність власника зазначеного транспортного засобу застрахована Страховою компанією «Юнісон-Гарант» відповідно до укладеного Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/7737268 від 15.04.2015 з лімітом за шкоду, заподіяну майну в розмірі 50\~000,00 грн та розміром франшизи 500 грн. На [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серія АП1 №352177. Силами ПрАТ «Львівобленерго» було відновлено пошкоджену лінію електропередач, а саме: демонтовано пошкоджену опору №12 ПЛ-0,4 кВ від КТП-10/0,4 кВ, №241, замінивши її на нову. Сума збитків становить 5\~331,05 грн. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 79-80, 103-104, 177-178), в обґрунтування якого покликаючись на те, що позовні вимоги позивача про стягнення з нього суми 5\~331,05 збитків заподіяних енергопостачальнику не визнає. 10.10.2015 скоїв ДТП, внаслідок якого було збито залізобетонну опору в с. П`ятничани Жидачівського району Львівської області. Його цивільно-правова відповідальність застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Юнісон-Гарант» відповідно до страхового полісу №АІ/7737268 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну в розмірі 50\~000,00 грн. 10.10.2015 повідомив страхову компанію в телефонному режимі, а 12.10.2015 подав страховій компанії письмове повідомлення про ДТП, яка зобов`язана була протягом 2-х робочих днів з дня отримання такого повідомлення розпочати його розслідування. Позивач не надав суду ні доказів звернення до страхової компанії з заявою про відшкодування завданих йому збитків, ні відмови страховика у виплаті йому заявленої суми, тобто не виявив свого бажання та права на отримання страхового відшкодування. Крім того, позивачем не надані докази того, що опори лінії електропередач №12, Л1-04 кВ від КТП-10/0,4 кВ 241 обліковані на його балансі і збитки були завдані саме йому. До позовної заяви не додано довідку ПАТ «Львівобленерго» №111-65Л від 21.10.2015 року про розрахунок суми збитку від пошкодженого майна. Просить в задоволенні позовних вимог про стягнення з нього збитків в сумі 5331,05 грн судового збору в сумі 1378,00 відмовити. Представник ПрАТ\~«Страхова компанія\~«Юнісон Страхування»\~подав заперечення\~на позов\~(а.с.21-24,\~50-51),\~в яких\~ зазначив,\~що вони\~не згідні\~з наведеними\~у позові\~доводами з\~наступних підстав:\~позивач просить\~відшкодувати йому\~шкоду завдану\~внаслідок пошкодження\~опори лінії\~електропередач №12,\~ПЛ-0,4\~кВ,\~від КТП-10/0,4\~кВ № [NUMBER] \~в результаті\~ДТП,\~що сталося\~10.10.2015\~близько 04\~год 00\~хв.\~в с.\~П`ятничани Жидачівського\~району Львівської\~області за\~участю автомобіля\~Toyota\~Avensis,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~що належить\~ [PERSON] .\~Позивачем,\~в порушення\~статей 57-60\~ЦПК України\~не були\~надані докази\~того,\~що опори\~лінії електропередач\~№12,\~ПЛ-0,4\~кВ,\~від КТП-10/0,4\~кВ № [NUMBER] \~належить саме\~йому та\~відповідно саме\~йому були\~завдані збитки\~в наслідок\~пошкодження \~вказаного майна.\~Позовні вимоги\~позивача ґрунтуються\~на тому,\~що на\~час скоєння\~ ДТП\~цивільно-правова\~відповідальність власника\~автомобіля Toyota\~Avensis,\~д.н.з.\~ [NUMBER] \~була застрахована\~ПрАТ «СК\~«Юнісон Страхування»\~на підставі\~полісу №АІ/7737268\~укладено з\~ [PERSON] .\~Таким чином,\~всі заявлені\~вимоги мають\~бути розглянуті\~у відповідності до закону\~України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників Про настання вказаного ДТП [PERSON] повідомив страхову компанію, а позивач, як потерпіла особа у встановлений строк не подав до СК «Юнісон Страхування» заяву про отримання страхового відшкодування та передбачені цією статтею закону документи. Твердження позивача, що він начебто 24.12.2015 направив страховий компанії лист з пропозицією відшкодувати заподіяну шкоду, та те, що це звернення повернулося на його адресу з відміткою про вибуття не відповідає дійсності. Крім цього особа, яка має право на отримання відшкодування зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин ДТП, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї ДТП протягом 7 робочих днів з ня отримання відповідної інформації або документа. Вказане зобов`язання щодо надання ПрАТ СК «Юнісон страхування» можливості огляду пошкодженого внаслідок ДТП майна позивачем виконані не були. Таким чином, оскільки, позивачем не була подана ПрАТ «СК «Юнісон Страхування» заява про отримання страхового відшкодування та не були надані відповідні документи, як того вимагають положення ст. 35 Закону, а також позивачем були порушені обов`язки передбачені п. 33-1-1 ст. 33-1 Закону, що позбавило страховика можливості встановити розмір заподіяної шкоди, позивач втратив право на отримання страхового відшкодування за полісом. Обов`язок Страховика відшкодувати шкоду заподіяну третій особі унаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу настає лише у разі, якщо ДТП сталося з вини водія забезпеченого транспортного засобу. Оскільки позивачем не була надана копія постанови суду, згідно якою була би підтверджена вина особи, що керувала забезпеченим за полісом транспортним засобом у скоєнні ДТП, то відповідно позивачем не надані належні та допустимі докази того, що ДТП , в наслідок якого було пошкоджене майно позивача є страховим випадком за полісом та відповідно у ПрАТ «СК «Юнісон страхування» виник обов`язок відшкодовувати шкоду заподіяну позивачу. Заявлена позивачем до стягнення сума збитків у розмірі 5\~331,05 грн встановлена позивачем на підставі довідки ПАТ «Львівобленерго» №111-6511 від 21.10.2015 про розрахунок збитку від пошкодження майна. Однак, вказана довідка не була додана позивачем до позовної заяви. Крім того, ПАТ «Львівобленерго» не є суб`єктом оціночної діяльності, а отже взагалі не має право визначати розмір збитків, що підлягає відшкодуванню за полісом при настанні страхового випадку. Враховуючи вказані\~порушення,\~Довідка №111-6511\~від 21.10.2015\~не є належним та допустимим доказом по справі, а отже встановлені ним дані не можуть використовуватися для встановлення розміру завданого позивачу матеріального збитку. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Львівобленерго» до ПрАТ «СК «Юнісон Страхування» у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Інноваційний страховий капітал» (попередня назва ПрАТ «Страхова компанія «Юнісон-Гарант») подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.126-128), в обґрунтування якого покликаючись на те, що станом на дату написання відзиву позивач до них із заявою на виплату страхового відшкодування не звертався, а тому підстави для виплати страхового відшкодування за пошкодження майна відповідачем [PERSON] відсутні. Просить в задоволенні позовних вимог позивача до них відмовити в повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені у позові обставини, та просить суд позов задовольнити повністю. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяви, клопотання учасників справи. Представник позивача подав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.111), заяву про відкладення розгляду справи (а.с.113), заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.124), заяву про відкладення розгляду справи (а.с.136). Відповідач [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.133). Представник відповідача ПрАТ «Інноваційний страховий капітал» подав до суду клопотання про закриття провадження у справі щодо позовної вимоги до ПрАТ «Інноваційний страховий капітал»(а.с.156-158). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 07.08.2020 прийнято справу до розгляду та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.94-95). Ухвалами підготовчого засідання від 04.09.2020, 03.12.2020 відкладено підготовче засідання (а.с.115, 138). Ухвалою підготовчого засідання від 04.03.2021 відмовлено у задоволенні клопотання ПрАТ «Інноваційний страховий капітал» про закриття провадження у справі в частині позову про стягнення з відповідача ПрАТ «Інноваційний страховий капітал» майнової шкоди (а.с.161, 164-167). Ухвалою підготовчого засідання від 04.03.2021 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.168-169). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на які сторони посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з полісом №АІ/7737268 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власника [PERSON] наземного транспортного засобу Toyota Avensis, д.н.з. [NUMBER] , у період з 15.04.2015 по 14.04.2016 застрахована ПрАТ «СК «Юнісон Страхування». Страхова сума за завдану майну шкоду становить 50\~000,00 грн, розмір франшизи 500 грн. Місцезнаходження ПрАТ «СК «Юнісон Страхування» у полісі зазначено за адресою: м. Київ, вул.Науки,30А (а.с.146). Заявою начальника Жидачівського РЕМ від 12.10.2015 повідомлено начальника РВ ГУМВС України про ДТП, яке сталося 10.10.2015 о 04.00 год. в с. П`ятничани Львівської області, внаслідок якого автомашиною під керуванням [PERSON] збито залізобетонну опору №12 ПЛ-0,4 кВ, Л-1 від КТП-10/0,4 №241 (а.с.3). Довідкою ПАТ «Львівобленерго» від 21.10.2015 проведено розрахунок вартості завданих збитків від пошкодженого майна, який становить 5\~331,05 грн (а.с.5). Відповідно до Акту №2 про підтвердження розкрадання, знищення матеріальних цінностей та визначення розміру збитків від них від 10.10.2015, автомобілем Toyota Avensis, д.н.з. [NUMBER] , збито опору №12 на ПЛ-0,4 кВ, Л-1 від КТП-№241 с. П`ятничани (а.с.6). На [PERSON] складено протокол серії АП1 №352177 від 10.10.2015 за статтею 124 КУпАП (а.с.14). Згідно з висновком в.о. начальника ВДАІ обслуговування Жидачівського району ГУМВС України від 27.10.2015, вирішено притягнути [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.13). ПАТ «Львівобленерго» 25.12.2015 скеровано ПрАТ «Страхова компанія «Юнісон-Гарант» на адресу: м. Київ, вул.Науки,30А лист від 24.12.2015, в якому запропоновано страховику відшкодувати заподіяну шкоду по ДТП, перерахувавши кошти на відповідні рахунки ПАТ «Львівобленерго», оскільки заподіювачем шкоди [PERSON] відшкодування не проведено (а.с.7, 185 ). Заявою від 12.10.2015 [PERSON] повідомив страховика ПрАТ «Стрхова компанія «Юнісон-Гарант» про настання страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу та обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яку заповнює страхувальник, пошкоджено його ТЗ марки Toyota Avensis, д.н.з. [NUMBER] (а.с.25-30, 52-54, 105-107). Постановою Івано-Франківського міського суду від 30.11.2015 [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн (а.с.148, 184 ). Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого 22.08.2016, місцезнаходження ПрАТ «Страхова компанія «Юнісон Страхування»: м. Київ, Печерський район, площа Спортивна,1-А, ідентифікаційний код 32942598. Вид діяльності: інші види страхування, крім страхування життя (а.с. 31-40, 55-59). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з завданням майну позивача шкоди водієм транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована страховою компанією. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-IV), Закону України «Про страхування» (далі Закон №85/96-ВР). Так, відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Приписами частини 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина 5 статті 1187 ЦК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України). Відповідно до приписів статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (частина 1 статті 990 ЦК України). Згідно з положеннями частини 1 статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. Закон №1961-IV регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до статті 6 Закону №1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з приписами пункту 12.1. статті 12 Закону №1961-IV, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1. статті 22 Закону №1961-IV). Відповідно до статті 28 Закону №1961-IV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Пунктом 35.1. статті 35 Закону №1961-IV, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Згідно з пунктом 37.1. статті 37 Закону №1961-IV, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: 37.1.1. навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; 37.1.2. вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); 37.1.3. невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; 37.1.4. неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди; Відповідно до положень статті 9 Закону №85/96-ВР страхова сума грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхова сума може бути встановлена по окремому страховому випадку, групі страхових випадків, договору страхування у цілому. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 10 жовтня 2015 року в с. П`ятничани Жидачівського району Львівської області [PERSON] керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Toyota Avensis», державний номерний знак [NUMBER] , порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого пошкодив електричну опору №12, ПЛ-0,4 кВ від КТП-241. На [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП. Постановою Івано-Франківського міського суду від 30.11.2015, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Toyota Avensis», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] на час ДТП була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Юнісон-Гарант» відповідно до укладеного Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/7737268 від 15.04.2015. [PERSON] 12.10.2015 заявою повідомив страховика ПрАТ «Страхова компанія «Юнісон-Гарант» про настання страхового випадку. ПАТ «Львівобленерго» 25.12.2015 рекомендованим листом з повідомленням скерувало ПрАТ «Страхова компанія «Юнісон-Гарант» на адресу місцезнаходження страховика, зазначену у Полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/7737268 від 15.04.2015, а саме: м. Київ, вул.Науки,30А, лист про відшкодування завданої [PERSON] майнової шкоди. Надаючи оцінку аргументам сторін суд зазначає таке. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (пункт 56). З системного аналізу статей 33, 36 та 37 Закону №1961-IV можна зробити висновок, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування передбачені у статті 37 Закону №1961-IV, їх перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає. Тому, суд підкреслює, що саме річний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є припинювальним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування. Водночас у Законі №1961-IV прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування. Відтак суд зазначає, що у Законі №1961-IV не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. У будь-якому разі строк звернення обмежується щодо стягнення майнової шкоди річним строком. Інших обмежень щодо порядку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування норми Закону №1961-IV не містять. У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону №1961-IV, та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування. Такий висновок повністю відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15. Суд зауважує, що ПАТ «Львівобленерго» звернулося до страховика ПрАТ «Страхова компанія «Юнісон-Гарант» 25.12.2015 (що підтверджується відповідним поштовим штампом на конверті), вказавши зазначену у полісі адресу місцезнаходження страховика. Водночас, до суду ПАТ «Львівобленерго» позов до, зокрема, ПрАТ «Страхова компанія «Юнісон-Гарант», подало 16.05.2016 (а.с.12), тобто в межах річного строку з моменту настання страхового випадку. З огляду на викладене суд доходить переконання, що ПАТ «Львівобленерго» належним чином виконав всі необхідні дії для отримання страхового відшкодування, а у страховика виник обов`язок діяти відповідно до вимог статті 36 Закону №1961-IV та прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування або вмотивованого рішення про відмову у здійсненні такого. Однак, страховиком (відповідачем ПрАТ «Інноваційний страховий капітал» (попередня назва ПрАТ «Страхова компанія «Юнісон-Гарант») такого рішення не прийняв, тому суд, зважаючи на обставини справи, вважає, що саме відповідач ПрАТ «Інноваційний страховий капітал» як страховик цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу «Toyota Avensis», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , з вини якого позивачу завдано шкоди, зобов`язаний її відшкодувати. Надаючи оцінку належності майна, якому завдано шкоди (ПАТ «Львівобленерго»), та розміру самої шкоди (5\~331,05 грн), суд вважає, що такі підтверджені належними та допустимими доказами. Водночас, відповідачами на спростування цих обставин не надано жодного доказу. Таким чином, суд доходить переконання про обґрунтованість суми завданої позивачу шкоди у розмірі 5\~331,05 грн. Однак, суд звертає увагу на приписи пункту 12.1. статті 12 Закону №1961-IV, відповідно до яких страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Отже, з відповідача ПрАТ «Інноваційний страховий капітал» підлягає стягненню на користь ПрАТ «Львівобленерго» відшкодування за завдану майнову шкоду у сумі 4\~831,05 грн, а з [PERSON] на користь ПрАТ «Львівобленерго» розмір франшизи у сумі 500 грн. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 1\~378, 00 грн підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у повному обсязі. На підставі статей 22, 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, статей 1, 6, 12, 22, 28, 35, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 9 Закону України «Про страхування» та

Outcome: approved