Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 11.09.2019 та уточнено 26.12.2019, [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання недійсними електронних торгів, проведених 26.01.2018 та про поділ майна подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності, в якій просить визнати за нею та за [PERSON] право власності на 1/2 частку нежитлової будівлі [ADDRESS] , за кожним, що є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування позову позивач [PERSON] вказує, що з відповідачем по справі 18.01.1993 зареєстрували шлюб. 10.12.2004 за їх спільні кошти ФОП [PERSON] для подальшого ведення бізнесу була придбана нежитлова будівля [ADDRESS] . Наприкінці 2005 року їх сімейні відносини погіршилися, а з квітня 2006 року вони почали проживати окремо. Після припинення їх з відповідачем сімейних відносин, вони досягли домовленості, що спільно придбане майно залишається в користуванні останнього, як суб`єкт підприємницької діяльності, але за користування її часткою майна він їй буде сплачувати грошові кошти. Приблизно до березня 2019 року відповідач свої зобов`язання, щодо сплати визначеної між ними суми грошових коштів виконував належним чином, але потім без пояснення причин припинив надавати їй гроші. Також, вона неодноразово зверталася до відповідача, щодо добровільного розподілу їх спільного майна, у зв`язку з порушенням його зобов`язання, але відповідач спочатку обіцяв їй зробити у вільний час, а згодом став уникати її телефонних дзвінків, через що вона змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Крім того, під час розгляду справи про поділ майна подружжя, їй стало відомо, що спірне майно стало предметом іпотечного договору, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та 26.01.2018 було реалізовано на електронних торгах, у зв`язку з невиконанням відповідачем боргових зобов`язань, у зв`язку з чим, вона звернулася до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу з позовом до відповідача, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дацка Я.О. про визнання недійсним договору іпотеки . На теперішній час дана справа знаходиться в провадженні судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Коноваленка М.І. Також, вважає, що спірне майно було реалізовано незаконно, оскільки було порушено визначений договором іпотеки №014/03-03/1857/1 від 29.06.2006 порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, згідно п.5.4 вказаного Договору, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: 1) за рішенням суду; 2) у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; 3) згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. Відповідно до п. 5.5.1 Договору, у випадку невиконання Іпотекодавцем письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушених зобов`язань за цим або кредитним договором у встановлений Іпотекодержателем строк, такі вимоги Іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки. В такому випадку цей договір згідно ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку» вважається договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі цього договору іпотеки, який в цьому випадку є правовстановлюючим документом. Зазначає, що як рішення суту, так і виконавчого напису нотаріуса при реалізації предмета іпотеки відсутні, а право власності на Іпотекодержателя перереєстроване не було, тому оскільки спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя, згоду на укладання договору іпотеки №014/03-03/1857/1 від 29.06.2006 вона не надавала, до розгляду судом жодної справи відносно відповідача вона не залучалася ні в якості співвідповідача, ні в якості третьої особи, майно реалізоване без її відома з порушенням порядку звернення стягнення, встановленого умовами іпотечного договору, вважає, що проведені електронні торги, призвели до незаконного позбавлення її права власності на належну їй частку спірного майна і повинні бути визнанні недійсними. Також вказує, що її дії не є зловживанням процесуальними правами та не спрямовані на перешкоджання ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у реалізації їх прав, як кредитора, і вона не заперечує проти реалізації на торгах частки відповідача, але в законному порядку і без порушення її прав як співвласника спірного майна. Стислий виклад заперечень відповідача. 27.01.2020 представник відповідача ДП «СЕТАМ» Ганчук Г.В. надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що 26.01.2018 ДП «СЕТАМ» були проведені електронні торги за лотом №257593 з реалізації предмету іпотеки, а саме: нежитлова будівля А1, загальною площею 335,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також вказує, що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна право власності на арештоване майно мав виключно [PERSON] . ДП «СЕТАМ» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. При цьому, жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обов`язку організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна. Зазначає, що для визнання електронних торгів недійсними, які є правочином, в розмінні ст.ст. 203, 215 ЦК України, необхідно встановити порушення саме норм Порядку реалізації арештованого майна. Натомість, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Разом з тим, позивач обґрунтовує свої вимоги порушеннями, допущеними державним виконавцем. Однак дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Жодного порушення правил проведення електронних торгів, впливу таких порушень на результат торгів, а також порушення законних прав позивача такими порушеннями у позовній заяву не наведено, тому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Cтислий виклад письмових пояснень щодо позову третіх осіб. 26.12.2020 представник [PERSON] адвокат Ямковий В.І. надав пояснення щодо позову. Вказує, що позивачем заявлені вимоги про поділ майна, яке не належить сторонам у справі як подружжю, а також не належить відповідачу, оскільки відчужене на електронних торгах в порядку виконання судового рішення про стягнення боргу за кредитним договором, а тому вважає, що в позові слід відмовити. Відповідно до змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору у дані справі є нежитлова будівля, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що нібито належить на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 10.12.2004, суб`єкту підприємницької діяльності фізичній особі [PERSON] , та нібито є спільною сумісною власністю подружжя. Зазначає, що наведене не відповідає дійсності, оскільки 26.01.2018 ДП «СЕТАМ» було проведено електронні торги по реалізації об`єкта нерухомості за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 335,9 кв.м., в рамках виконавчого провадження №51004722 з примусового виконання виконавчого листа №2/214/136/16, виданого 25.04.2016 Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу про стягнення боргу в сумі 83963,61 дол. США з відповідача [PERSON] . Відповідно до Протоколу №313512, переможцем електронних торгів визнано - учасника №3 [PERSON] , про що старшим державним виконавцем Саксаганського відділу ДВС м.Кривого Рогу ГТУЮ в Дніпропетровській області Бубернак Т.В. було складено Акт про реалізацію предмета іпотеки від 20.02.2018, затверджений начальником Саксаганського ДВС м.Кривого Рогу ГТУЮ в Дніпропетровській області. Реалізацію майна було здійснено на підставі договору №014/03-03/1857/1, посвідченого 29.06.2006 приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Дацком Я.О., зареєстрованого за №9873402, іпотекодержателем за яким виступало ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 24.01.2019 у цивільній справі №215/683/18 за позовом [PERSON] до Саксаганського ДВС м.Кривого Рогу ГТУЮ в Дніпропетровській області, ДП «СЕТАМ», треті особи: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] , про визнання недійсними електронних торгів, проведених 26.01.2018, в задоволені позову відмовлено. Постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 18.12.2019, у цивільній справі №215/683/18 було скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 25.07.2019, та залишено в силі рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 24.01.2019, у зв`язку з чим воно набрало законної сили. Таким чином, на сьогодні спірне майно не належить відповідачу, оскільки відчужене і реалізоване в порядку для виконання судового рішення та є власністю [PERSON] , як переможця електронних торгів, а тому не належить до складу майна, що підлягає поділу. Крім того, вважає, що спірне нежитлове приміщення як майно, що належало відповідачу ФОП, придбане ним за кошти від своєї діяльності підприємця і не в інтересах сім`ї та використовувалося ним для підприємницької діяльності з метою отримання прибутку є особистою приватною власністю і не підлягає поділу. 24.01.2020 адвокатом Ямковим В.І. надано додаткові пояснення, в яких вказує, що до позовної заяви не залучено ані оспорюваного протоколу торгів, ані договору іпотеки, на який посилається позивач. Зазначені в уточнюючому позові вимоги про визнання недійним торгів з тих підстав, що спірне майно нібито було реалізовано незаконно, оскільки було порушено визначений договором іпотеки №014/03-03/1857/1 від 29.06.2006 порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, є безпідставним. Вказує, що остаточним рішенням Верховного Суду встановлено дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів від 26.01.2018, тому просить відмовити в позові [PERSON] про визнання прилюдних торгів недійними. Також, 24.06.2020 представником третьої особи ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» Мальованою Т.В. надано пояснення щодо позовної заяви, в яких вказує, що в забезпечення за ГКУ та Кредитними договорами [PERSON] передано в іпотеку Банку за Договором іпотеки №014/03-03/1857 від 29.06.2006 нежитлове приміщення загальною площею 335,9 кв.м. в [ADDRESS] . Через систематичне порушення відповідачем умов ГКУ та Кредитних договорів, Банк у судовому порядку стягував заборгованість з [PERSON] , у т.ч. шляхом звернення стягнення на спірне майно у виконавчому провадженні шляхом його реалізації на торгах 26.01.2018. Законність та дійсність електронних торгів спірного майна підтверджена постановою ВС у справі №215/638/18. Позовні вимоги про поділ майна подружжя Банк вважає безпідставними, створеними подружжям штучно з метою уникнення від відповідальності щодо виконання кредитних зобов`язань відповідачем. Факт перебування позивача у шлюбних відносинах з [PERSON] підтверджено позивачем свідоцтвом про укладання шлюбу. Факт придбання спірного майна підтверджено договором купівлі-продажу, але твердження щодо придбання спірного майна за спільні кошти подружжя не підтверджено жодним доказом, посилання на них відсутні як і на причини неможливості їх подання. Також, у справі №215/6203/19 про визнання недійним договору Іпотеки, Банком підтверджено дотримання вимог ч.3 ст. 65 СК України, під час укладання ГКУ, Кредитних договорів та Іпотеки шляхом неналежного оформлення Іпотеки за зобов`язаннями [PERSON] , подано у якості доказу заяви позивача щодо згоди на укладання договору Іпотеки. Зазначає, що майно ФОП, придбане за кошти від своєї діяльності підприємця і не в інтересах сім`ї та використовується в його підприємницькій діяльності з метою отримання прибутку, слід розглядати як його особисту приватну власність, відповідно до ст. 57 СК України, а не як об`єкт спільної сумісної власності подружжя, який підпадає під регулювання ст.ст. 60, 61 СК України, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву, в якій просить відкласти розгляд справи, у зв`язку з запровадженням в Україні карантину, через спалах у світі короно вірусу, але доказів не можливості явки в судове засідання саме у зв`язку із карантинними заходами суду не надала. Крім того, 10.08.2020 позивач [PERSON] була особисто присутня під час розгляду іншої справи в судовому засіданні в Тернівському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, тому не явка позивача в судове засідання 11.08.2020 та надання заяви про відкладення, за відсутності доказів поважності причин не явки, на думку суду, свідчить про зловживання позивачем своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про відкладення справи у зв`язку із карантинними заходами, але доказів не можливості явки в судове засідання саме у зв`язку із карантинними заходами суду не надавав. Представник відповідача ДП «СЕТАМ» Ганчук Г.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, 27.01.2020 надав відзив на позовну заяву. Представник відповідача Саксаганського відділу ДВС м.Кривого Рогу ГТУЮ в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Позивачем 24.01.2020 було надано заяву про зупинення провадження по справі, в додатках до якої було надано копію відзиву на позов за вих.№13.13.-34/9725/1 від 17.01.2020 Саксаганського відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), але оригіналу вказаного відзиву , разом з додатками до нього до суду не надходив, тому вказаний відзив суд не може врахувати під час розгляду даної справи. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи адвокат Ямковий В.І. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, на підставах викладених у письмових поясненнях. Представник третьої особи ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» Мальована Т.В. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, та розглядати справу за її відсутності. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 09-45 год. 10.10.2019, за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.09.2019 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, накладено арешт на нежитлову будівлю [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу від 10.12.2004, суб`єкту підприємницької діяльності - фізичній особі [PERSON] . 10.10.2019 в підготовчому засіданні відкладено розгляд справи на 10-45 год. 23.10.2019, за клопотанням позивача [PERSON] , у зв`язку з наданням часу для укладання договору з перекладачем. Ухвалою суду від 23.10.2019 відкладено підготовче засідання на 13-30 год. 27.11.2019, за заявою позивача [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, через канцелярію суду 22.10.2019 надала заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю ознайомлення з заявою про залучення третіх осіб та підготовки можливих заперечень. 27.11.2019 ухвалою суду залучено [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності, та відкладено розгляд справи на 11-30 год. 26.12.2019. 26.12.2019 ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , ДП «СЕТАМ», Саксаганського відділу ДВС м.Кривого Рогу ГТУЮ в Дніпропетровській області, треті особи: [PERSON] , ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про поділ майна подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності та визнання прилюдних торгів не дійсними, продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів, та відкладено розгляд справи на 14-30 год. 24.01.2020. Ухвалою суду від 24.01.2020 провадження по справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі № 215/6203/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , АТ «Райффайзен Банк Аваль», приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дацка Я.О. про визнання недійсним договору іпотеки. В задоволенні клопотання [PERSON] та його представника - адвоката Ямкового В.І. про скасування арешту на майно та зміну заходів забезпечення позову відмовлено. 19.05.2020 постановою Дніпровського апеляційного суду, ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 24.01.2020 скасовано в частині зупинення провадження по вказаній цивільній справі, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. 27.05.2020 дана справа надійшла до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвалою суду від 28.05.2020 вказану справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 10-00 год. 23.06.2020, за правилами загального позовного провадження. 22.06.2020 ухвалою суду призначено підготовчий розгляд справи в режимі відеоконференції на 10-00 год. 23.06.2020, між Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та Господарським судом міста Києва. В підготовчому засіданні 23.06.2020 відкладено розгляд справи 10-30 год. 30.06.2020, для виклику сторін, та проведення засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 30.06.2020 у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 10-30 год. 23.07.2020. 23.07.2020 в судовому засіданні відкладено розгляд справи на 12-00 год. 11.08.2020, для виклику позивача та відповідачів. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 18 січня 1993 року сільською радою с. Газма Білоканського району, актовий запис № 2 (Т1 а.с. 15-17). Згідно договору купівлі-продажу від 10.12.2004, суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа [PERSON] придбав у власність нежитлове приміщення, а саме споруду магазину КПРТ «Перше» за адресою: [ADDRESS] , окремо розташована будівля літ. А-1, загальною площею 320,2 кв.м., що також підтверджується розпорядженням міського голови м. Кривого Рогу від 28.12.2004 №496-р про реєстрацію договору купівлі-продажу, актом прийому-передачі споруди від 13.12.2014, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.01.2015, та копіями технічної документації (Т1 а.с 5-14). Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.12.2019 по цивільній справі №215/683/18 за позовом [PERSON] до Саксаганського відділу ДВС міста Кривого Рогу ГТУЮ в Дніпропетровській області, ДП «СЕТАМ», треті особи: ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», [PERSON] , про визнання прилюдних торгів недійсними, постанову Дніпровського апеляційного суду від 25.07.2019, якою визнано недійсними електронні торги, проведенні 26 січня 2018 року та їх результати оформленні Протоколом проведення електронних торгів № 313512 від 26 січня 2018 року, складеним Державним підприємством «СЕТАМ» за результатами проведення електронних торгів об`єкта нерухомості, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 335,9 кв.м., скасовано, а рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2019, яким відмовлено у задоволенні позову, залишено без змін (Т1 а.с. 86-94). Згідно копії заяви [PERSON] від 22.06.2006, справжність підпису якої засвідчено Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О., [PERSON] не заперечує, щоб її чоловік [PERSON] в забезпечення умов кредитного договору, укладеного між ним та Банком, передав в іпотеку придбану в сумісному шлюбі за рахунок кредитних коштів нерухомість, а саме нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , та [ADDRESS] .Вказує, що матеріальних та моральних претензій стосовно вищевказаної нерухомості набутої в сумісному шлюбі, до чоловіка [PERSON] не має та в майбутньому мати не буде. Юридичне значення та наслідки укладання договору іпотеки, а також порядок у разі звернення стягнення на майно, що передане в іпотеку в безспірному порядку у разі не виконання боржником своїх зобов`язань їй нотаріусом особисто роз`яснено. Згідно копії заяви від 28.05.2010, [PERSON] не заперечує, щоб її чоловік [PERSON] підписав договір про внесення змін №1 до раніше укладеного з Райффайзен Банк Аваль договору іпотеки нежитлової будівлі, набутої в період перебування в зареєстрованому сумісному шлюбі та яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з визначенням умов договору про внесення змін на його власний розсуд (Т1 а.с. 230 об. ст., 231). Відповідно до копії заявки на реалізацію арештованого майна за вих. №13.13.-47/19914 від 01.11.2017, начальник Саксаганського відділу ДВС міста Кривого Рогу ГТУЮ в Дніпропетровській області Новікова О.О. направила документи до Державного підприємства «СЕТАМ» щодо проведення реалізації майна, що належить [PERSON] (Т3 а.с. 24-26). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номер довідки 102225314, дата формування 01.11.2017, 29.06.2006 за №3396195 зареєстровано обтяження на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке мав у власності як суб`єкт підприємницької діяльності-фізична особа [PERSON] (Т3 а.с. 27-37). Відповідно до роздруківок з офіційного веб-сайту Державного підприємства «СЕТАМ», щодо електронних торгів предмету іпотеки, а саме нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , переможцем торгів, які відбулися 26.01.2018 є учасник №3 (Т3 а.с. 38-40). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Вислухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.01.1993 (Т1 а.с. 15-17). Під час перебування у шлюбі, як суб`єктом підприємницької діяльності-фізичною особою [PERSON] придбано нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 10.12.2004, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.01.2015, та копіями технічної документації (Т1 а.с 5-14). Зі змісту положень глав 7 та 8 СК України, вбачається, що власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном. Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які складають підстави виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в статті 60 СК України. За змістом цієї норми майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Таким чином, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статті 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен на підставі доказів встановити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти подружжя або їх спільна праця. Відповідно до статті 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Право подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя регулюється положеннями статті 65 СК України. Так, статтею 65 СК України визначено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Згідно із частинами 1, 2 статті 52 ЦК України, фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення; фізична особа - підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна. Отже, майно фізичної особи - підприємця, яке придбане за кошти від своєї діяльності підприємця і не в інтересах сім`ї та використовується в його підприємницькій діяльності з метою отримання прибутку, слід розглядати як його особисту приватну власність, відповідно до ст. 57 СК України, а не як об`єкт спільної сумісної власності подружжя, який підпадає під регулювання ст. ст. 60, 61 СК України. Що узгоджується з правовим висновком, який міститься у постанові Верховного Суду України по справі №6-1327цс15 від 18 травня 2016 року. При цьому, ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За нормами ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Слід також звернути увагу на ч.1 ст.13 ЦПК України, згідно якої, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи викладені норми права, суд вважає, що позивачем не надано та не доведено в судовому засіданні доказів походження коштів на придбання спірного нерухомого майна, не доведено, що кошти, отримані від підприємницької діяльності відповідачем використовувалися в інтересах сім`ї, спірне майно було придбано відповідачем в грудні 2004 року саме для здійснення підприємницької діяльності, вже через рік / наприкінці травня 2005, відносини між сторонами погіршилися та з квітня 2006, сторони мешкають окремо/, не мешкають однією сім`єю та не використовують спірне майно в інтересах сім`ї, тобто відповідач використовував спірне майно для здійснення підприємницької діяльності з метою отримання прибутку, тому відсутні правові підстави для задоволення частини позову в частині поділу майна подружжя, що узгоджується із правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду України по справі №6-1327цс15 від 18 травня 2016 року. Стосовно позовних вимог про визнання недійсними електронних торгів, які відбулися 26.01.2018 та їх результатів, слід зазначити, що позивач в позові посилається на порушення п.5.5.1 договору про іпотеку від 29.06.2006, яким було передбачено порядок задоволення вимог Іпотекодержателя, в разі порушення зобов`язань за кредитним договором, як на підставу для визнання електронних торгів та їх результатів не дійсними, але позивачем вказаного іпотечного договору не надано до суду, заява про витребування копії вказаного договору також до суду не надходила, тому за відсутності такого договору, суд позбавлений можливості встановити дотримання умов договору іпотеки між сторонами. Судом встановлено, що згідно з виконавчим листом у справі № 214/1306/15-ц, провадження № 2/214/136/16, виданим Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу 16 лютого 2016 року, з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнута заборгованість у сумі 83 963,61 доларів США, яка складається із: заборгованості за кредитним договором № 014/03-03/1858 в сумі 20 226,75 доларів США та за кредитним договором № 014/03-03/2285 в сумі 19 965,54 доларів США і за кредитним договором № 014/03-03/2423 в сумі 43 771,32 доларів США. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 05 травня 2016 року, виданою на підставі вищевказаного виконавчого документа відкрито виконавче провадження та запропоновано боржнику [PERSON] самостійно його виконати до 12 травня 2016 року. Листом від 26 червня 2017 року № 17156 Тернівський ВДВС міста Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області направив Саксаганському ВДВС міста Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області та [PERSON] для виконання та до відома постанову від 21 червня 2017 року, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа від 28 липня 2014 року № 2/215/1406/14, виданого Тернівським районним судом міста Кривого Рогу. Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 23 червня 2017 року, складеною державним виконавцем Тернівського ВДВС міста Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області при примусовому виконанні виконавчого листа від 25 квітня 2016 року № 2/214/136/16, виданого Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу встановлено, що рішення суду боржником не виконане. При перевірці у боржника виявлено майно, належне йому на праві власності та на яке за законом можливо звернути стягнення. Описано та накладено арешт на наступне майно, а саме на належну [PERSON] нежитлову будівлю А1 загальною площею 335,9 кв. м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Так, враховуючи вищевикладене, з відповідача [PERSON] на підставі рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було стягнуто заборгованість за кредитним договором. Порядок реалізації майна, що перебувало в іпотеці регулюються положеннями Закону України «Про виконавче провадження» та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5. Примусова реалізація заставного майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю дій і правовідносин, що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень, і особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до закону. Частинами першою, другою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмійстатті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, визначено, що електронні торги - це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України). Частиною четвертою статті 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього Кодексу. Ураховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України. Отже, реалізація майна, що перебувало в іпотеці відбулася з дотриманням положень Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, за відсутності в матеріалах справи договору іпотеки, суд позбавлений можливості встановити дотримання його умов сторонами, тому відсутні правові підстави для задоволення частини позовних вимог про визнання недійсними електронних торгів, які відбулися 26.01.2018 та їх результатів. Згідно до ч.9, ч.10 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням суду або ухвалою. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, суд вважає можливим на підставі ст. 158 ЦПК України, скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.09.2019 у справі №215/5415/19. На підставі ст.ст. 57,60,61,65 Сімейного кодексу України, ст.ст. 52,215,650,655-656 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 43, 49, 76-78, 81, 158, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed