Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] , звернувся в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей до відповідачки [PERSON] Просить стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , щомісяця аліменти у розмірі по 1500,00 грн. на кожну дитину, але у будь-якому випадку у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягувати з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтував наступним. 27.03.2008 року між ним та [PERSON] , укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Слобода-Банилівської сільської ради Вижницького Чернівецької області, актовий запис №2. В шлюбі у них народилась [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що [PERSON] зловживала спиртними напоями, вона як наслідок не виконувала належним чином своїх обов`язків як матері, як дружини, згідно рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 22.11.2011 року шлюб між ними розірвано. Через деякий час після розірвання шлюбу знову почали спільно проживати, оскільки [PERSON] намагалася виправитися, і від спільного перебування у фактичних шлюбних відносинах у них народився [PERSON] [INFO] . За невиконання [PERSON] обов`язків щодо виховання дітей 03.12.2014 року Вижницьким районним судом Чернівецької області [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме її було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КУпАП за те що вона 10.11.2014 року (через місяць після народження [PERSON] ) близько 23-00 год. будучи матір`ю трьох малолітніх дітей [PERSON] 2008 р.н., [PERSON] 2013 р.н., [PERSON] 2014 р.н. зловживає алкогольними напоями у присутності дітей, належним чином не доглядає за дітьми та не годує їх, чим ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Зазначив, що діти проживають з ним та знаходяться на його повному матеріальному утриманні. [PERSON] з 02.05.2015 року взагалі не цікавиться дітьми, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не надає жодної матеріальної допомоги своїм дітям, не займається їхнім вихованням, зовсім не цікавиться їхнім життям, не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує здобуття дітьми освіти (школа, садочок), не готує дітей до самостійного життя, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення (взагалі біля одного року не спілкується з дітьми), не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. При цьому і на даний час [PERSON] безперервно зловживає алкогольними напоями і постійно знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. [PERSON] проживає зі своїм співмешканцем у м.Вашківці. [PERSON] згідно рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 29.06.2016 року, яке набрало законної сили 11.07.2016 року, у справі за його позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав була позбавлена батьківських прав по відношенню до її дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Домовленості про утримання дітей у добровільному порядку між ними не досягнуто. [PERSON] може надавати матеріальну допомогу дітям, оскільки є працездатною особою і не позбавлена можливості працювати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилався на обставини викладені в позові, просив задовольнити, не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надано, відзив не надано, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності. Процесуальні дії у справі. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши позивача [PERSON] , вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.03.2008 року, який рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області по цивільній справі №2-499/11 від 22.11.2011 року розірвано, що підтверджується його копією. В шлюбі, [INFO] у сторін народилася дочка, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серія [NUMBER] від 17.11.2008 року, виданого виконавчим комітетом Слобода-Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №07. Під час спільного проживання після розірвання шлюбу, у сторін [INFO] народився син, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серія [NUMBER] від 29.04.2013 року, виданого виконавчим комітетом Слобода-Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №03. На підтвердження позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , позивачкою надано наступні докази. Копія рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 29.06.2016 року з даних якого вбачається, що позов [PERSON] - задоволено. Позбавлено батьківських прав [PERSON] , [INFO] , зареєстровану в с.Слобода-Банилів, Вижницького району Чернівецької області , жительку [ADDRESS] , по відношенню до її дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Довідка Слобода-Банилівської сільської ради про склад сім`ї №308 від 11.07.2019 року з даних якої вбачається, що [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS] і у склад його сім`ї входять: [PERSON] , [INFO] - дочка, [PERSON] , [INFO] - син. Акт обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] №110 виданого 11.07.2019 року виконавчим комітетом Слобода-Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області з даних якого вбачається, що у склад сім`ї [PERSON] , [INFO] входять: дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] сам виховує двох дітей. Сім`я [PERSON] проживає у власному будинку, умови проживання задовільні. [PERSON] тимчасово не працює. При зверненні з даним позовом до суду позивач посилається на загальні вимоги щодо обов`язку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Надаючи оцінку наданим сторонами та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам судом встановлено, що: батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] ; неповнолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають разом із батьком [PERSON] та перебувають на його утриманні; рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 29.06.2016 року [PERSON] , позбавлено батьківських прав по відношенню до її дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . відповідачка [PERSON] як матір неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , згідно ст.180 Сімейного кодексу України зобов`язана утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття; відповідачка [PERSON] офіційно не працює, є працездатною. При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права. Відповідно до ст.166 ч.2, ч.3 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. За змістом положень ст.180 СК України обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на батьків. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Відповідно до ст.3 ч.1 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.7 ч.7, ч.8 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 ч.1, ч.2 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1). стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2). стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3). Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1). наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2). Доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4). Інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 (шести) років; дітей віком від 6 (шести) до 18 (вісімнадцяти) років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет у 2019 році», у 2019 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень. Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладених обставин, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що відповідачка [PERSON] , як матір зобов`язана сплачувати на користь [PERSON] , аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1300,00 (Одна тисяча триста) гривень щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% (п`ятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1300,00 (Одна тисяча триста) гривень щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% (п`ятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.07.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Статтею 80 ч.3 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до ст.176 ч.1 п.3 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Згідно ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Суд вважає за необхідне, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідачки [PERSON] судовий збір в сумі 768,40 гривень в дохід держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст.180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial