Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» (нове найменування - Акціонерне Товариство «Кредобанк»), далі - Банк, звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором зі спадкоємця, в тому числі шляхом звернення стягнення на нерухоме майно. В обґрунтування підстав позову покликається на те, що відповідно до укладеного 28.12.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» (перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Кредобанк», а під час провадження в справі - на Акціонерне Товариство «Кредобанк») та [PERSON] , далі - Позичальник, Кредитного договору № А2006/Р, далі - Кредитний договір, Банк видав Позичальнику 28.12.2006 року кредит в сумі 150000,00 доларів США на строк до 27 грудня 2021 року з метою придбання житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (позначений на плані літерою «А-1»), загальною площею 114,8 кв. м., під проценти в розмірі 12,5% річних, які підлягали сплаті щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти. Погашення кредиту мало здійснюватися щомісячно рівними частинами не пізніше останнього робочого дня поточного місяця в період з січня 2007 року по 834,00 долари США, та в останній місяць кредитування - 714,00 доларів США. З посиланням на лише часткове погашення кредиту вказує на наявність станом на 28.11.2014 року (дата подання позову - здавання позовної заяви на пошту) непогашеної заборгованості за кредитом у сумі 78 095,20 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (позначений на плані літерою «А-1 » ), загальною площею 114,8 кв. м., Позичальником передано в іпотеку Банку на підставі укладеного 28 грудня 2006 року Договору купівлі-продажу будинку з одночасною передачею цього будинку в іпотеку, посвідченого Луцевич М.Д., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, реєстровий номер нотаріуса 3686, далі - Договір іпотеки. Позивач зазначає, що [INFO] [PERSON] померла, про що йому стало відомо 29 листопада 2011 року з інформації, повідомленої відповідачем, яка є єдиною донькою і єдиним спадкоємцем Позичальника, у заяві від 29.11.2011 року, наданій Банку. Позивач вказує на додержався ним після одержання інформації про смерть Позичальника вимог ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України про пред`явлення протягом шести місяців від дня, коли він як кредитор дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, своїх вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину, щодо відповідача, з одночасним порушенням понад 8,5 місяців відповідачем, яка також надала поруку за виконання зобов`язань за Кредитним договором згідно з Договором поруки від 28.12.2006 року, вимог ч. 1 ст. 1281 Цивільного кодексу України щодо обов`язку спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. З посиланням також на те, що Третьою львівською державною нотаріальною конторою 01 грудня 2011 року було видано свідоцтва про право на спадщину по спадковій справі після смерті [PERSON] вказує на невиконання відповідачем як спадкоємцем вимог ст. 1282 Цивільного кодексу України щодо задоволення вимог Банку як кредитора за Кредитним договором повністю в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Посилається на докази, додані до позовної заяви, а також витребувані й одержані судом за клопотаннями позивача. На підставі ст.ст. 11, 14, 15, 16, 509, 525, 526, 599, 608, 610, 612, 609, 1054, 1216, 1218, 1261, 1268, 1281, 1282 Цивільного кодексу України, ст. 23 Закону України «Про іпотеку» просить стягнути з відповідача як спадкоємця [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитом за Кредитним договором у сумі 78 095,20 доларів США, у тому числі шляхом звернення стягнення на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (позначений на плані літерою «А-1»), загальною площею 114,8 кв. м. (з приналежностями). Представник позивача в судове засідання з`явився, позов підтримує повністю, однак з урахуванням виявленої та встановленої вже під час розгляду справи фактичної відсутності житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (позначеного на плані літерою «А-1»), з характеристиками, з якими такий передавався в іпотеку (загальною площею 114,8 кв. м.) та був ідентифікований у позовній заяві, в зв`язку з чим відсутній будинок фізично та юридично не може бути окремим предметом звернення стягнення. З урахуванням цього просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи. Однак представником позивача [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності від 08.05.2015 року, подано суду ще 2015 року заперечення на позовну заяву ПАТ «Кредобанк», відповідно до якого посилається на знищення будинку [ADDRESS] з незалежних від відповідача, об`єктивних причин, не успадкування відповідачем такого будинку, відсутність підстав для звернення стягнення нього. Також вказує на відсутність у позивача правових підстав вимагати від [PERSON] як спадкоємця [PERSON] задоволення вимоги Банку як кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину, згідно зі ст. 1282 Цивільного кодексу України з посиланням на неналежне подання позивачем вимоги кредитора до П`ятої львівської державної нотаріальної контори та неподання позивачем вимоги до відповідача особисто в межах строку, передбаченого ст. 1281 Цивільного кодексу України. У задоволенні позовних вимог представник відповідача просив відмовити. Неодноразова неявка в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, без повідомлення причин неявки, з урахуванням неодноразового відкладення розгляду справи, значного строку розгляду справи, наявності в матеріалах справи Заперечення та поданих із ним доказів відповідача, інших процесуальних документів, поданих стороною відповідача, участі сторони відповідача в судових засіданнях у даній справі на попередній стадії, наявності інформації щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки суду на офіційному веб-порталі судової влади України, що в сукупності свідчить про обізнаність відповідача із даним триваючим судовим провадженням та диспозитивну тривалу не реалізацію відповідачем ряду процесуальних прав, не перешкоджає розгляду справи по суті та не вимагає відкладення розгляду справи відповідно до ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані сторонами та додатково одержані судом документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов і заперечення проти нього, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року №2147-VIII, надалі - ЦПК, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 5 ЦПК передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За вимогами статей 12, 80, 81, 83 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Судом встановлено, що 28.12.2006 року між позивачем та [PERSON] укладено Кредитний договір № А2006/Р, відповідно до п.п. 2.1 - 2.7, 4.1 якого Банк видає Позичальнику кредит в сумі 150000,00 дол. США, який підлягав поверненню щомісячними платежами до 27.12.2021 року, з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5% річних, ціль кредитування - придбання житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (позначений на плані літерою «А-1 » ), загальною площею 114,8 кв. м. Банком виконано свій обов`язок щодо надання кредиту Позичальнику в сумі 150000,00 дол. США, який використано за визначеним Кредитним договором цільовим призначенням, що підтверджено заявою на видачу кредиту фізичної особи від 28.12.2006 року, меморіальним валютним ордером від 28.12.2006 року та платіжним дорученням від 28.12.2006 року. Як випливає з наявної в матеріалах справи оборотно-сальдової відомості Банку станом на 28.11.2014 року (дата подання позову - здавання позовної заяви на пошту), після часткових погашень кредитної заборгованості залишилася неповернутою частина кредиту в сумі 78095,20 дол. США. 28.12.2006 року в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (позначений на плані літерою «А-1 » ), загальною площею 114,8 кв. м. (з приналежностями), [PERSON] (покупець - іпотекодавець) передано в іпотеку Банку (іпотекодержатель) на підставі Договору купівлі-продажу будинку з одночасною передачею цього будинку в іпотеку, посвідченого 28.12.2006 року Луцевич М.Д. , приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, реєстровий номер нотаріуса 3686. Витягами з відповідних Державних реєстрів від 28.12.2006 року, виданими Луцевич М.Д. , приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, підтверджено реєстрацію Договору іпотеки в Державному реєстрі правочинів та реєстрацію іпотеки в Державному реєстрі іпотек. Також 28.12.2006 року в забезпечення виконання зобов`язань Позичальника перед Банком за Кредитним договором укладено Договір поруки, поручителем за яким витупила відповідач [PERSON] Як випливає зі Свідоцтва про смерть від 14.03.2011 року, виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, [INFO] [PERSON] померла. [INFO] року [PERSON] подала Банку заяву, в якій повідомила про факт смерті свої матері [PERSON] , одночасно зазначивши про те, що є її єдиним спадкоємцем і просить переоформити кредит за Кредитним договором на себе. В матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем Банку документів про прийняття та оформлення спадщини. Повідомлення Банку відповідачем, яка є спадкоємцем Позичальника, про смерть боржника за Кредитним договором здійснено зі значною затримкою після дати смерті. Судом за клопотанням позивача витребувано та одержано від Третьої львівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 650/2011 після смерті [PERSON] , якими підтверджено наступне. 12.09.2011 року [PERSON] звернулася до Третьої львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом як донька і єдиний спадкоємець [PERSON] Вказала, що на день її смерті залишилося таке спадкове майно: вищевказаний житловий будинок [ADDRESS] , два гаражі ( по [ADDRESS] та по [ADDRESS] ) та земельна ділянка в [ADDRESS] . Також зазначила, що померла [PERSON] до дня смерті постійно проживала в [ADDRESS] (особняк ) . Подано довідку ЛКП «Сонячне» про те, що [PERSON] була постійно прописана і проживала до дня смерті [INFO] за адресою [ADDRESS] (власний будинок), довідка видана в нотаріальну контору. Ще однією довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки № 3266 від 14.11.2011 року, наданою ЛКП «Сонячне» в нотаріальну контору, також підтверджено реєстрацію саме у вищевказаному житловому будинку [ADDRESS] [PERSON] . (власник). Свідоцтвом про народження від 02.01.1975 року підтверджено, що відповідач є донькою [PERSON] Копіями правовстановлюючих та реєстраційних документів підтверджено право власності померлої на зазначені чотири об`єкти нерухомого майна, що також підтверджено матеріалами витребуваних за клопотанням позивача та одержаних судом інвентаризаційних справ. На заяву [PERSON] від 16.11.2011 року та запит Третьої львівської державної нотаріальної контори Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» надано відповідь від 16.11.2011 року про неможливість видачі Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , з посиланням на матеріали технічної інвентаризації (акт обстеження інженера), проведені 17.11.2011 року, із вказівкою на демонтаж (знесення) і відсутність такого житлового будинку. Цей факт також засвідчено актом комісії ЛКП «Сонячне» Франківської адміністрації Львівської міської ради від 14.11.2011 року. Хоча дані матеріали містять суперечність у частині посилання в документі від 16.11.2011 року на документ від 17.11.2011 року, однак відсутність на час розгляду та вирішення справи по суті будинку за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] з характеристиками, з якими такий передавався в іпотеку, також підтверджено наданим на виконання ухвали суду Висновком № 3588-3592 судової інженерно-технічної експертизи по цивільній справі № 465/8519/14-ц від 29 вересня 2016 року, далі - Висновок судової експертизи. Відповідно до ст. 587 Цивільного кодексу України особа, яка володіє предметом застави, зобов`язана, якщо інше не встановлено договором: вживати заходів, необхідних для збереження предмета застави; утримувати предмет застави належним чином; негайно повідомляти другу сторону договору застави про виникнення загрози знищення або пошкодження предмета застави. Заставодавець, який володіє предметом застави, у разі втрати, псування, пошкодження або знищення заставленого майна з його вини зобов`язаний замінити або відновити це майно, якщо інше не встановлено договором. Стаття 10 Закону України «Про іпотеку» визначає, що якщо інше не встановлено законом чи іпотечним договором, іпотекодавець зобов`язаний вживати за власний кошт всі необхідні заходи для належного збереження предмета іпотеки, також іпотекодавець повинен своєчасно повідомляти іпотекодержателя про будь-яку загрозу знищення, пошкодження, псування чи погіршення стану предмета іпотеки, а також про будь-які обставини, що можуть негативно вплинути на права іпотекодержателя за іпотечним договором. Зазначені зобов`язання, передбачені також Договором іпотеки, порушені іпотекодавцем за Договором іпотеки. При цьому ст. 23 Закону України «Про іпотеку» встановлює, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Згідно зі ст. 17 цього Закону іпотека припиняється у разі, зокрема, знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється. При цьому ст. 6 цього Закону встановлює взаємну обумовленість іпотеки будівлі (споруди) та іпотеки земельної ділянки, на якій вона знаходиться, якщо такі належать іпотекодавцю на праві власності, а об`єкти незавершеного будівництва, розташовані на переданій в іпотеку земельній ділянці, вважаються предметом іпотеки, незалежно від того, хто є власником об`єкта незавершеного будівництва. Суд, встановивши відсутність будинку за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] з характеристиками, з якими такий передавався в іпотеку, набуття земельної ділянки під будинком [PERSON] за життя на праві власності під час дії Договору іпотеки та визначаючи предмет доказування у межах предмету та підстав позову, не встановлює обставини дій відповідача та/або інших осіб щодо демонтажу (знесення) такого будинку, а також появи нового будинку на вказаній земельній ділянці, на що вказують наведені матеріали справи. Щодо цього позивач самостійно додатково може вирішувати питання захисту своїх прав та законних інтересів в передбачений законом спосіб. 01.12.2011 року [PERSON] як донька і єдиний спадкоємець [PERSON] подала до Третьої львівської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, в якій повторно зазначила, що померла [PERSON] до дня смерті постійно проживала в [ADDRESS] ( особняк), однак у переліку спадкового майна, що на день її смерті залишилося, вказала вже лише два гаражі (по [ADDRESS] та по [ADDRESS] ) та земельну ділянку в [ADDRESS] , підтвердила прийняття спадщини. 01 грудня 2011 року в спадковій справі № 650/2011 після смерті [PERSON] державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори Цьолковською І.С. видано три свідоцтва про право на спадщину за законом, якими посвідчено, що на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України [PERSON] є спадкоємцем наступного майна: - земельної ділянки, загальною площею 0,0605 гектарів, яка розташована на території [ADDRESS] та передана для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер [NUMBER] (свідоцтво від 01.12.2011 року про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 1-1718). Вартість майна становить 663787,85 гривень; - гаражного боксу [NUMBER] , сектор I , що розташований в товаристві по будівництву та експлуатації автомобільних гаражів «Січовик» за адресою: [ADDRESS] , цегляний, загальною площею 20,3 кв.м., позначений в плані літерою Б, до гаражу відноситься підвал з бетонних блоків, позначений на плані літерами Пд (свідоцтво від 01.12.2011 року про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 1-1721). Вартість майна становить 84991,00 гривня; - гаражного боксу [NUMBER] , що розташований в Автогаражному кооперативі по будівництву та експлуатації гаражів «Варшавський» за адресою: [ADDRESS] , металевий, загальною площею 18,4 кв.м., позначений в плані літерою Б (свідоцтво від 01.12.2011 року про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 1-1724). Вартість майна становить 10774,00 гривні. За офіційним курсом НБУ на 01.12.2011 року 100,00 дол. США дорівнює 798,9700 грн. Згідно з Висновком судової експертизи на 29.09.2016 року дійсна ринкова вартість указаного майна визначена в розмірі: - земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована в [ADDRESS], - 3 602 527,00 грн.; - гаражного боксу [NUMBER] , сектор I, що розташований в товаристві по будівництву та експлуатації автомобільних гаражів «Січовик» за адресою: [ADDRESS], - 117 379,00 грн.; - гаражного боксу [NUMBER], що розташований в Автогаражному кооперативі по будівництву та експлуатації гаражів «Варшавський» за адресою: [ADDRESS], - 40 690,00 грн. За офіційним курсом НБУ на 29.09.2016 року 100,00 дол. США дорівнює 2589,6643 грн. Крім того, згідно з Висновком судової експертизи на 29.09.2016 року дійсна ринкова вартість житлового будинку зі всіма приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розміщений на земельній ділянці, кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,0605 га, за адресою: [ADDRESS] , - 4 467 756,00 грн. Копіями поштових документів та звернення ПАТ «Кредобанк», наявних у матеріалах справи, підтверджено, що 18.01.2012 року надіслано Банком та 19.01.2012 року одержано відповідачем заяву Банку як кредитора померлої [PERSON] до її спадкоємця [PERSON] з повідомленням та вимогою про борг [PERSON] перед позивачем за Кредитним договором та про надання свідоцтва про право на спадщину. Докази реагування відповідача на таке звернення в матеріалах справи відсутні. Також копіями поштових документів та звернення ПАТ «Кредобанк», наявних у матеріалах справи, підтверджено, що 23.01.2012 року надіслано Банком та 25.01.2012 року одержано П`ятою львівською державною нотаріальною конторою вимогу Банку як кредитора до спадкоємців [PERSON] . Докази реагування адресата на таке звернення в матеріалах справи відсутні. Копіями поштових документів та звернення ПАТ «Кредобанк», наявних у матеріалах справи, підтверджено, що 26.04.2013 надіслано Банком та 29.04.2013 року одержано Третьою львівською державною нотаріальною конторою вимогу (претензію) Банку як кредитора до спадкоємців [PERSON] І лише листом від 07.05.2013 року вже Третя львівська державна нотаріальна контора повідомила Банк про те, що 01.12.2011 року було видано Свідоцтво про право на спадщину по спадковій справі після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, надалі - ЦК, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За статтями 1216, 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 608 ЦК зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Таким чином, невиконані зобов`язання з повернення [PERSON] Банку кредиту в сумі 78095,20 дол. США за Кредитним договором увійшли до складу її спадщини. Відповідач є донькою і єдиним спадкоємцем (за законом, перша черга, ст. 1261 ЦК) [PERSON] , що підтверджено зібраними доказами та визнається сторонами. У матеріалах справи наявні копії заяв відповідача до позивача від 29.11.2011 та 08.08.2016, в яких відповідач як спадкоємець [PERSON] підтверджує свій борг перед Банком за Кредитним договором. За статтями 1220, 1221 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу), місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця; якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Спадщина у спірних правовідносинах відкрилася [INFO], а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця: [ADDRESS] , на що вказують зібрані в справі наведені матеріали кредитної (договори) та спадкової (заяви, довідки) справ. Зазначене підтверджує правомірність первинного звернення Банку як кредитора померлого Позичальника до П`ятої львівської державної нотаріальної контори, територіально повноваженнями якої охоплюється Франківський район міста Львова, де знаходиться вказана адреса. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.ст. 1269, 1270 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1281 ЦК (в редакції, чинній на час відкриття, оформлення спадщини та виникнення спору в спірних правовідносинах, зміни внесені Законом України від 03.07.2018 року №2478-VIII) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до п. 189 чинної в січні 2012 року Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 Цивільного кодексу України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину або виконавця заповіту. Дослідженими доказами (письмовими зверненнями Банку до відповідача, нотаріуса, заявами відповідача до Банку) підтверджено додержання позивачем наведених законодавчих вимог. Ініціювання відповідачем відкриття спадкової справи в Третій львівській державній нотаріальній конторі не за територією знаходження адреси останнього місця проживання спадкодавця та знаходження відповідної нерухомості цього не спростовує. Відповідно до ст. 1282 ЦК спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Вартість майна, одержаного відповідачем у спадщину після смерті [PERSON] , перевищує вимоги позивача за Кредитним договором, заявлені в межах позову в даній справі, що визначено судом за встановленими вище даними. Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 89 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. З урахуванням вищевказаного, оцінюючі зібрані по справі докази за результатами їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором зі спадкоємця (відповідача) повністю доведеними, обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. Часткова відмова в задоволенні позову в частині звернення стягнення на будинок за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] з характеристиками, з якими такий передавався в іпотеку за Договором іпотеки, обумовлена з`ясованою під час провадження в справі відсутністю такого. Відповідно до ст. 141 ЦПК, з урахуванням частин 3, 9 цієї статті та виникнення спору внаслідок неправильних дій відповідача, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 20028,00 гривень, в тому числі 3654,00 гривні судового збору та 16374,00 гривні оплати судової експертизи.

Outcome: partial