Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 27.11.2018 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкодизадоволені повністю. В вищевказаному рішенні зазначено, що питання про судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) вирішити в порядку ст. 246 ЦПК України. 04.12.2018 року представник позивача надала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у вищезазначеній справі про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. 00 коп. Згідно ч. 2 ст. 246 ЦПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 246 ЦПК України, у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засіданні сторони не з'явилися, про час та місце слухання повідомлені належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду питання про винесення додаткового рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що по вказаній справі необхідно ухвалити додаткове рішення виходячи з наступного. Згідно Договору про надання правової допомоги від 24.10.2016 року та ордеру серії АА № 083384 адвокат [PERSON] здійснювала представництво інтересів [PERSON] в суді. (а.с.23). Відповідно до п.п. 1.1 додаткової угоди № 1 до Договору № б/н від 24.10.2016 року про надання правової допомоги, який є невід'ємною частиною цього Договору, сторони погодили вартість гонорару адвокату [PERSON] за надання правничої допомоги щодо стягнення матеріальної шкоди спричиненої внаслідок ДТП, а саме: 1) складання адвокатського запиту - 500,00 грн.; 2) складання позовної заяви - 1000,00 грн., складання відповіді на відзив - 500,00 грн., складання необхідних клопотань - 500,00 грн. за клопотання; 3). представництво інтересів в суді до 10 судових засідань - 2000,00 грн. Згідно Акту №1 приймання передачі наданої правничої допомоги, який є невід'ємною частиною Договору № б/н від 24.10.2016 року, підписано сторонами 01 грудня 2018 року, за яким [PERSON] прийняв послуги адвоката [PERSON], а саме: 1) складання адвокатського запиту - 500,00 грн.; 2) складання позовної заяви - 1000,00 грн., складання відповіді на відзив - 500,00 грн., складання необхідних клопотань - 500,00 грн. за клопотання; 3). представництво інтересів в суді до 10 судових засідань - 2000,00 грн. Загальна вартість послуг складає 4000,00 грн. та перерахована на рахунок Виконавця. Згідно квитанції № 0.0.1198159128.1 від 28.11.2018 року [PERSON] перерахував на рахунок [PERSON] за представництво інтересів в суді суму у розмірі 4000,00 грн. Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як передбачено ст.ст.15,60,62 ЦПК України та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», правничу допомогу в суді може надавати адвокат, повноваження адвоката як представника посвідчується довіреністю або ордером. Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнта. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини справи. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Тобто, суд зобов'язаний оцінити рівень адвокатських послуг, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, а й також чи сума їх була обґрунтованою. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд вважає, що оскільки рішенням Селидівського міського суду від 27.11.2018 року питання про судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) не вирішено, тому з урахуванням вимог розумності та справедливості необхідно стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу, що понесені позивачем у розмірі 4000,00 грн.

Outcome: approved