Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2014 року позов [PERSON] до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ізяславському районі Хмельницької області про встановлення факту нещасного випадку на виробництві та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Встановлено факт нещасного випадку на виробництві, який стався з [PERSON] 19 грудня 1991 року при виконанні робіт на посаді будівельника у колгоспі ім. Щорса с. Топори Ізяславського району Хмельницької області. Зобов'язано відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ізяславському районі Хмельницької області призначити [PERSON] страхові виплати, пов'язані із відшкодуванням шкоди, завданої йому внаслідок нещасного випадку на виробництві, що мав місце 19 грудня 1991 року, у виді щомісячних страхових виплат втраченого заробітку залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності. У решті позову відмовлено. Під час ухвалення вказаного рішення судом не було вирішено питання про судові витрати. У судове засідання, призначене для ухвалення додаткового рішення, сторони та їх представники не з'явилися. У поданій до суду письмовій заяві позивач [PERSON] та його представник [PERSON] просили розглянути питання про винесення додаткового рішення за їх відсутності, вказали, що при вирішенні питання покладаються на думку суду. Представник відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ізяславському районі Хмельницької області про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив. У відповідності до положень ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою, а тому суд вважає за можливе розглянути питання за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. За змістом ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки під час ухвалення рішення не було вирішено питання про судові витрати, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. За вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як убачається з роз'яснень, викладених у п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Враховуючи пропорційність задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути половину понесених останнім судових витрат у виді судового збору в сумі 121 грн. 80 коп. (243,60:2=121,80). На підставі викладеного,

Outcome: approved