Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») 28 вересня 2016 року звернулося до суду з позовною заявою про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 248504,48 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 13.05.2015 - 5128526,15 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ПАТ «Укрсоцбанк» 27.06.2008 [PERSON] було надано кредит в розмірі 110000,00 доларів США, у забезпечення якого 27.06.2008 було укладено договір поруки з [PERSON] У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору виникла прострочена заборгованість та нараховано штрафні санкції, які відповідачі не бажають сплачувати у добровільному порядку. 12 січня 2017 року в справі було постановлено заочне рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. 07 вересня 2017 року ухвалою суду було скасовано ухвалене в справі заочне рішення суду від 12 січня 2017 року та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Також в письмових поясненнях від 18.12.2017 зазначив, що строк позовної давності було перервано у зв'язку із вчиненням відповідачами дій, які свідчать про визнання боргу. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] письмового відзиву на позовну заяву до матеріалів справи не надав. Зазначив, що строк дії поруки є припиненим, оскільки позивач скористався своїм правом дострокового стягнення заборгованості, що підтверджується наявністю виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки. Окрім цього просив суд застосувати строки позовної давності до позовних вимог. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, письмового відзиву на позовну заяву до матеріалів справи не надав. В судовому засіданні 06 лютого 2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне. 27 червня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] укладено генеральний договір про надання кредитних послуг №120/460/08 (далі - Договір кредиту). У відповідності до п.1 Основних положень вказаного Договору кредиту Кредитор зобов'язується надати позичальнику грошові кошти в межах загального ліміту, що встановлюється в базовій валюті доларах США в сумі 110000,00 доларів США, на умовах визначених цим Договором та Додатковими угодами до нього, а Позичальник зобов'язується повертати Кредит у строки та на умовах, визначених цим Договором та Додатковими угодами до нього, сплачувати проценти у розмірі, що визначатиметься у Додаткових угодах до цього Договору, але в будь-якому разі, не більше 19,0 процентів річних в доларах США, а також сплачувати комісії у розмірі та у порядку, визначеному Тарифами на кредитні послуги, що містяться у Додатку №1 до цього Договору та є його невід'ємною частиною. Відповідно до пунктів 2,3 Основних положень Договору кредиту надання Кредитних послуг за цим Договором здійснюється протягом періоду з 27.06.2008 року по 26.06.2023 року включно. Надання кредитних послуг за цим Договором здійснюється шляхом укладення Додаткових угод, що є невід'ємними частинами цього Договору. У п. 8 Основних положень Кредитного договору сторони узгодили, що в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань перед кредитором за цим договором та додатковими угодами до нього щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (пені, штрафу), а також інших витрат щодо задоволення вимог кредитора за цим договором та додатковими угодами до нього, кредитор одночасно з укладенням цього договору укладає з позичальником: іпотечний договір № 120/390-І-120/460/08 від 27.06.2008; договір поруки № 120/391-П-120/460/08 від 27.06.2008. (а.с.4-8). 27 червня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №120/461/01/08 до Генерального договору про надання кредитних послуг № 120/460/08 від 27.06.2008 року. Згідно п.1 Додаткової угоди Банк надає Позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, відповідно до основних положень Генерального договору у формі разового Кредиту в сумі 110000,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитними коштами процентів у розмірі 14,0 річних та комісій в розмірі та порядку визначеному Тарифами на послуги по наданню кредитів за Генеральним договором, що містяться у Додатку 1 до Генерального договору. Відповідно до п.п.2,3,4 Додаткової угоди кредит надається на поточні потреби, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника № 22039120159711 на поточний рахунок Позичальника № 22039120159711, на підставі письмової заяви Позичальника. Кредит надається на строк з 27.06.2008 року по 26.06.2023 року включно. Повернення кредиту здійснюється згідно з графіком, що міститься в Додатку № 1 до цієї Додаткової угоди та є невід'ємною частиною.(а.с. 10). Згідно Додатку № 1 до Додаткової угоди №120/461/01/08 від 27.06.2008 року за Генеральним договором про надання кредитних послуг № 120/460/08 від 27.06.2008 року, встановлено графік погашення кредиту в строк до 20 числа кожного місяця, рівними частинами у розмірі 612,00 доларів США. (а.с.11,12). 27 червня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON], [PERSON] укладено Договір поруки № 120/391-П-120/460/08 (далі - Договір поруки), згідно п.1.1 якого поручитель зобов'язується перед Кредитором солідарно відповідати за виконання Позичальником у повному обсязі зобов'язань за Генеральним договором про надання кредитних послуг №120/460/08 від 27.06.2008 року, а саме: повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та випадках, передбачених Генеральним договором про надання кредитних послуг. Згідно п.п. 3.1.1,3.1.2 Договору поруки, Поручитель зобов'язаний протягом одного робочого дня від дати отримання листа Кредитора про невиконання Позичальником забезпеченого порукою зобов'язання за Генеральним договором про надання кредитних послуг, виконати відповідне зобов'язання шляхом перерахування непогашеної суми кредиту на рахунок Кредитора, несплаченої суми комісій на рахунок Кредитора, суми можливої неустойки (пені, штрафу). У разі невиконання Позичальником та Поручителем забезпеченого порукою зобов'язання, відповідати перед Кредитором разом із Позичальником як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення. (а.с. 13-14). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] позивачем було надано 110 000,00 доларів США, які йому було видано у гривні в розмірі 533379,00 грн. через касу банку, що не заперечувалось сторонами. (а.с. 16). 27 червня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] було укладено іпотечний договір за № 120/390-І-120/460/08 (далі - Іпотечний договір), згідно умов якого [PERSON] було передано в іпотеку у якості забезпечення виконання [PERSON] зобов'язання за Кредитним договором домоволодіння, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. 50-річчя Перемоги, будинок, 5. Пунктом 4.5 Іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки , зокрема, на підставі виконавчого напису нотаріуса. Зазначений Іпотечний договір було посвідчено 27.06.2008 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 3667, зареєстровано в реєстрі заборон за № 299. (а.с.63-65). Відповідно до вимог ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до вимог ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Так, станом на 13.05.2015 року [PERSON] має заборгованість перед позивачем з повернення кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 248504,48 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.05.2015 року становить 5128526,15 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом 106192,97 долара США, що еквівалентно 2191563,79 грн., суми заборгованості за відсотками 101338,53 долара США, що еквівалентно 2091380,04 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту 14320,01 долара США, що еквівалентно 295530,02 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків 26652,97 долара США, що еквівалентно 550052,29 грн., що підтверджується наданим розрахунком та не заперечується представником відповідача. (а.с.21-24). Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою. Відповідно до ст. ст. 543, 554 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи порушення відповідачем [PERSON] умов договору щодо належного виконання грошового зобов'язання, обов'язок відповідача [PERSON] нести солідарну відповідальність за належне і в повному обсязі виконання [PERSON] зобов'язань за договором, відповідачі несуть солідарну відповідальність за невиконання кредитного договору. Представником відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні заявлено про пропуск строку позовної давності та при вирішенні вказаного питання суд виходить з наступного. 23 березня 2012 за вих. № 24/15.11.4-309 ПАТ «Укрсоцбанк» на адресу [PERSON], [PERSON] було направлено лист-вимогу про сплату заборгованості в сумі 159532,53 доларів США і заборгованості по пені в сумі 87565,96 грн. за Кредитним договором, які були ними отримані 06.04.2012. (а.с. 66, 133). 19 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис із звернення стягнення на домоволодіння, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. 50-річчя Перемоги, будинок, 5 належне [PERSON] на підставі Іпотечного договору для задоволення грошових вимог ПАТ «Укрсоцбанк», які складаються із поточної заборгованості в розмірі 82460,00 доларів США, простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 23732,97 доларів США, поточної заборгованості за відсотками в розмірі 340,21 доларів США, простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 52871,77 доларів США, пеня в розмірі 6519,11 доларів США, пеня 87565,96 грн. (а.с. 67). Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2013 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2013 року, було відмовлено [PERSON] у задоволенні позовних вимог до [PERSON] ПАТ «Укрсоцбанк», третьої особи приватного нотаріуса Харківського нотаріального округа [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса недійсним та таким, що не підлягає виконанню. (а.с. 78-81). 28 березня 2016 року за вих. № 08.406-57 ПАТ «Укрсоцбанк» на адресу відповідачів [PERSON], [PERSON] направлено лист-вимогу про сплату заборгованості в сумі 248504,48 доларів США, проте зазначена вимога залишена відповідачами без реагування. (а.с.25). Із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 112909914 від 05.02.2018 вбачається, що домоволодіння, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. 50-річчя Перемоги, будинок, 5 на праві власності належить [PERSON] (а.с. 137-138). Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Згідно з пунктом 3.2.6 Кредитного договору у випадку порушення позичальником своїх зобов'язань за будь-якою діючої додатковою угодою та/або цим договором; порушення обов'язків позичальника, або будь-якої третьою особою, з якою укладено договір, спрямований на забезпечення вимог кредитора за цим договором, кредитор направляє позичальнику вимогу про усунення такого порушення протягом 30 календарних днів від дати його виникнення, а також повідомлення про зупинення кредитування позичальника за цим договором до усунення порушення у зазначений строк. У випадку не усунення позичальником порушення у визначений строк, кредитор має право в односторонньому порядку відмовитись від цього договору, що має наслідком повернення позичальником кредитних коштів, наданих за усіма діючими додатковими угодами, нарахованих до сплати процентів, комісій та штрафних санкцій, після чого цей договір вважається розірваним. Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів. Судом встановлено, що вимогу банку про дострокове повернення кредитних коштів основний кредитор [PERSON] отримав 06 квітня 2012 року, а тому за визначенням пункту 3.2.6 Кредитного договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через тридцять днів, тобто з 06 травня 2012 року. Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за його користування, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до боржника протягом трьох років від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту (з 06 травня 2012 року), водночас ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду 28 вересня 2016 року, тобто зі спливом позовної давності. Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як на доказ переривання строку позовної давності представник позивача посилався на письмові заяви [PERSON], [PERSON] адресовані ПАТ «Укрсоцбанк». Так, 20 серпня 2012 року із письмовою заявою до ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся [PERSON], який просив позивача розглянути питання реструктуризації заборгованості за Кредитним договором, зобов'язався сплачувати щомісячно не менше 6000,00 грн. (а.с. 121). 14 вересня 2012 року із письмовою заявою до ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся [PERSON], який просив позивача не застосовувати заходів примусового стягнення заборгованості та зобов'язався сплачувати щомісячно не менше 6000,00 грн на протязі 2012-2013 років, а з 2014 року збільшити суму платежу до 8000,00 грн. (а.с. 122). 08 грудня 2015 року із письмовою заявою до ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся [PERSON], який просив позивача розглянути можливість добровільного продажу нерухомого майна, яке становить предмет іпотеки. Всі кошти від реалізації майна зобов'язався надати на погашення заборгованості за Кредитним договором та на решту заборгованості просив укласти договір про реструктуризацію-рефінансування на сім років з відсотковою ставкою 9,5% річних в гривні. (а.с. 123). Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що за вищезазначеними заявами [PERSON], [PERSON] рішення ПАТ «Укрсоцбанк» про реструктуризацію не приймалось та платежі в розмірах обумовлених в їх заявах ними не сплачувались. Так, надані представником позивача заяви [PERSON], [PERSON] не містять конкретних сум заборгованості, які вони визнають та після 02 липня 2012 року не здійснювалась відповідачами оплата за Кредитним договором. Окрім цього із наданого позивачем розрахунку (а.с. 21-24) вбачається, що здійснена відповідачами оплата 02 липня 2012 року в розмірі 6409,75 грн. свідчить лише про визнання певної частини боргу, яка ними сплачена та не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. За таких обставин судом не приймаються доводи представника позивача про переривання строку позовної давності діями [PERSON], [PERSON] за їх вищезазначеними заявами у зв'язку з їх необґрунтованістю. Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON], [PERSON] слід відмовити у зв'язку із пропуском строку позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем. На підставі ст. 129 Конституції України, ст. ст. 256, 257, 261, 264, 266, 267, 509, 526, 530, 610, 612, 1054, 1050 ЦК України та

Outcome: dismissed