Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач згідно укладеного договору №б/н від 23.02.2011 р. отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку». Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 23.04.2017 р. відповідач має заборгованість по кредитному договору в сумі 14 551,99 грн., яка складається з наступного: 3455,99 грн. - тіло кредиту; 3344,96 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6581,90 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. (фіксована частина), 669,14 грн. (процентна складова). Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 14551,99 грн. за кредитним договором б/н від 23.02.2011 р. та 1600,00 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовні заяві просить справу розглянути без його участі, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в заяві. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 23.02.2011 р. відповідач став клієнтом банку ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві(а.с.8). Згідно укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок [NUMBER]. Згідно довідки позивача вбачається, що відповідачем було отримано крім вказаної ще три кредитних карток, остання строком дії до 09/2018 р. П.2.1.1.12.2 Договору встановлено, що у разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місця що слідує за місяцем в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. У разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1 Договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. Згідно 2.1.1.5.4. Умов та правил надання банківських послуг при незгоді зі змінами Правил та / або Банку клієнт зобов'язаний звернутись в Банк для розірвання цього Договору та погасити перед Банком заборгованість, у тому числі і заборгованість, що утворилася протягом 30 днів з моменту повернення Карток, виданих Держателю і його Довіреною особам. При незгоді зі списанням коштів по Картрахунку інформувати письмово Банк про це протягом тридцяти п'яти днів з моменту списання (у разі якщо вирішення питання передбачає розгляд письмової заяви). Згідно п.п. 2.1.1.5.5, п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту овердрафту), оплати винагороди банку. Умовами кредитного договору (п. 2.1.1.12.6.1 Умов і Правил) передбачено, що у випадку виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100,00 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків по кредиту. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф враховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. П. 2.1.1.8.7. Банк інформує Клієнта про заборгованість за кредитними договорами (у тому числі про заборгованість за кредитними картками), розмір поточних платежів, активації продуктів і послуг Банку, а також інших правилах користування платіжною картою і умови кредитного договору, включаючи внесені до них зміни шляхом використання функції SMS-повідомлень. Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Свої зобов'язання по кредитному договору банк виконав, надавав позичальнику кошти в межах встановленого кредитного ліміту. Під час дії кредитного договору банком змінювалися умови кредитного договору, а саме змінювалася відсоткова ставка по кредиту: з 23.02.2011 р. вона складала 36,0% річних, з 0101.2013 р. була зменшена до 30,00% річних, з 01.09.2014 р. було збільшено відсоткову ставку по кредиту до 34,80% річних, а з 01.04.2015 р. до 43,20 % річних. Зміна позивачем в односторонньому порядку відсоткової ставки по кредиту узгоджується із змістом п.1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» яким передбачено можливість односторонньої зміни банком та інших невід'ємних частин Договору. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідно до п. 1.1.2.3. до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам, але на підставі п. 1.1.5.2 Умов та Правил не отримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов'язань за даним Договором. Оскільки відповідач відповідно до п.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг не подавав банку письмову заяву про розірвання договору після зміни відсоткової ставки, сплачував кошти в рахунок погашення заборгованості по кредиту після зміни відсоткової ставки, а тому ці дії, на думку суду, свідчать про його згоду із зміною відсоткової ставки по кредитному договору. Відповідач своєчасно не повернув банку запозичені кошти, не сплатив відсотки за користування кредитом, нараховану банком неустойку. Станом на 23.04.2017 р. відповідач має заборгованість по кредитному договору в сумі 14 551,99 грн., яка складається з наступного: 3455,99 грн. - тіло кредиту; 3344,96 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6581,90 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. (фіксована частина), 669,14 грн. (процентна складова), що підтверджується розрахунком позивача який приєднаний до матеріалів справи. Зазначені обставини підтверджуються копією заяви, тарифами банку, витягом з «Умов та правил надання банківських послуг». Згідно розрахунку заборгованості відповідачем своєчасно не сплачувалися кошти в рахунок погашення заборгованості по кредиту. Оскільки відповідачем розмір заборгованості по тілу кредиту та відсотками не оспорено, а тому вимоги позивача в цій частині які підтверджені належними доказами підлягають до задоволення. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Як передбачено ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Вимоги позивача стягнути з відповідача 6581,90 грн. заборгованості за пенею, на думку суду, підлягають частковому задоволенню оскільки вдвічі перевищують розмір заборгованості відповідача по тілу кредиту, пеню в такому розмірі банком нараховано за незначний проміжок часу з липня 2016 р. по квітень 2017 р., а тому враховуючи обставини справи, правову позицію висловлену в постанові Верховного Суду України у справі за N 6-1120цс15 від 04.11.2015 р., суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки які підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача до 2000,00 грн. Що ж стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, то зазначені вимоги, на думку суду задоволенню не підлягають. При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору (п. 2.1.1.12.6.1 Умов і Правил) передбачено застосування до відповідача пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання. Одночасно, пунктом 2.1.1.7.6 Умов і Правил передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, визначених цим договором. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором не допускається. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.02.2011 р. в сумі 8800,95 грн., в т.ч.: заборгованість по кредиту - 3455,99 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 3344,96 грн., пеня - 2000,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved