Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Рівненська міська рада звернулася до Рівненського міського суду з позовом [PERSON] в якому просять стягнути з [PERSON] на користь Рівненської міської ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 11695,99 грн.. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала позов в межах доводів позовної заяви та просила\~ позов задовольнити. Представник відповідача адвокат [PERSON] позов не визнав. Підтримав подані до суду письмові заперечення та просив відмовити в його задоволенні за безпідставністю позовних вимог. Зазначив, що відповідач надавав потерпілому [PERSON] матеріальну допомогу на лікування. Крім того, вважає, що він поніс визначене судом покарання за своє протиправне діяння, а відтак не повинен нести вдруге юридичне покарання за те саме правопорушення. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 25 липня 2016 року, [PERSON], [INFO] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк у три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України від відбування призначеного основного покарання [PERSON] звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. Вироком суду встановлено, що [PERSON] 14.12.2015 року, приблизно о 02 год.30 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ-2101», реєстраційний номер [NUMBER], в порушення вимог пункту 2.9. підпунктів а), б) Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 перебуваючи у стані алкогольного спяніння 2,77% проміле, що відноситься до тяжкого ступеня алкогольного спяніння, рухаючись на ближньому світлі фар зі швидкістю 60-90 км/год., зі сторони с.Колоденка, Рівненського району Рівненської області у напрямку с.Біла Криниця Рівненського району Рівненської області, на 323 км + 250 м автодороги Київ-Чоп, що в межах Рівненського району Рівненської області, в порушення вимог, пунктів 2.3. (б), 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 13 06, не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалась під час руху, за дорожньою обстановкою не стежив, відволікся від керування транспортним засобом та під час руху заснув, у результаті чого перед зміною напряму руху не переконався, що це буде безпечним та допустив виїзд на розділювальну смугу і наїзд на металеву розділювальну огорожу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля [NUMBER], [PERSON], [INFO] отримав тяжкі тілесні ушкодження, що підтіерджується висновком експерта ; 622 від 22.06.2016р., а транспортний засіб та металева розділювальна огорожа зазнали механічних пошкоджень. Внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] перебув на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні центральної міської лікарні м.Рівне з 14.12.2015 року по 18.01.2016 року, що складає 35 ліжко-днів. згідно медичної картки стаціонарного хворого № 24172. Сума витрат на лікування хворого, згідно довідки- розрахунку № 2822 від 12.10.2016р. , становить 11695 грн. 99 коп. Статтею 1206 ЦК України передбачено обовязок особи, яка вчинила злочин, відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно з ч.3 вказаної норми, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти і відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до ч.7, ст.128 КПК України, особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальній справі, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Центральна міська лікарня м.Рівне, у якій проводилось лікування потерпілого від злочину [PERSON], перебуває у комунальній власності міста. Витрати, здійснені вищевказаною медичною установою на лікування потерпілих від злочину та непогашення зазначених витрат, призводять до ненадходження коштів до місцевого бюджету, що створює навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається істотна шкода державним інтересам. Водночас, додержання всіма учасниками суспільних відносин принципу законності, який закріплено у ст.68 Конституції України, є обовязковою умовою досягнення загальнонаціональної мети українського народу - побудови демократичної, соціальної, правової держави. Таким чином, дії [PERSON] порушують не лише матеріальні інтереси держави, а і нематеріальні - порушення принципів законності та верховенства права, що закріплені Конституцією України. За наведених обставин, та в врахуванням встановлених судом достовірних доказів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, та підлягають до задоволення .\~ Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача в прибуток держави України в сумі 640 (шістсот сорок)грн.00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved