Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

\~ Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі Банк), звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 13.09.2010 р. Банк і відповідач уклали договір б/н, відповідно до умов\~\~якого відповідач отримала кредит в розмірі 3700,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Також відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між нею та Банком договір, про що свідчить її підпис у заяві. Відповідач згідно умов договору зобов'язувалася повертати кредит, виплачувати проценти за користування\~\~кредитом, сплачувати неустойку та інші платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. Своє зобовязання по поверненню кредиту відповідач належним чином не виконала і станом на 31.01.2016 р. має заборгованість по кредиту в сумі 3490,10 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 14548,70 грн., заборгованість по пені та комісії за користування кредитом в сумі 2600,00 грн., також штрафи (фіксована частина) в сумі 500,00 грн. та (процентна складова) в сумі 1031,94 грн., відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, а всього 22170,74 грн., яку просить стягнути з відповідача, а також 1378,00 грн. понесених судових витрат по оплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду клопотання, в якому позов підтримав та просив його задовольнити, а справу розглянути у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 13.09.2010 р. Банк і відповідач уклали договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 3700.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 5-8). Також відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між нею та Банком договір, про що свідчить її підпис у заяві (а.с. 7). Своє зобовязання по поверненню кредиту відповідач повністю не виконала і станом на 31.01.2016 р. має заборгованість по кредиту в сумі 3490,10 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 14548,70 грн., заборгованість по пені та комісії за користування кредитом в сумі 2600,00 грн., також штрафи (фіксована частина) в сумі 500,00 грн. та (процентна складова) в сумі 1031,94 грн., а всього 22170,74 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також 1378,00 грн. понесених судових витрат по оплаті судового збору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У ч. 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки кошти в сумі 22170,72 грн., в добровільному порядку відповідачем не сплачені, вони та понесенні судові витрати в сумі 1378,00 грн. підлягають стягненню у судовому порядку. Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Враховуючи, що виклик відповідача в судове засідання було здійснено через оголошення в пресі, понесені позивачем витрати в сумі 240 грн. також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved