Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 14.08.2020 до Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить стягувати з відповідача на її користь на її утримання аліменти у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до [INFO] . Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на оплату правничої допомоги. В обґрунтування позову позивач зазначає, що між сторонами зареєстрований шлюб 17.11.2018 р. Звенигородським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області за актовим записом № 112. Від шлюбу у позивачки з відповідачем є спільна дитина: [PERSON] , [INFO] . З моменту народження дитини мати - [PERSON] не працює, так як доглядає дитину, і не може себе самостійно забезпечувати. Відповідач ухиляється від утримання дружини, матеріальної допомоги добровільно не надає. В витратах пов`язаних з утриманням дружини участі не приймає.Вважає, що відповідач повинен сплачувати позивачу аліменти на утримання дружини в розмірі 2000 грн. Представником відповідача адвокатом Полежакою В.Ф. 15.12.2020 подано відзив на позов, відповідно до якого останній не погоджується із розміром аліментів на утримання позивачки до досягнення сином трьохрічного віку. Зазначає, що [PERSON] дійсно їздив за кордон, де намагався знайти роботу, так як в Україні з роботою проблеми, але в зв`язку зі станом його здоров`я не мав можливості знайти нормально оплачувану роботу і такої зарплати в 1000 євро він ніколи не мав. Крім того, на даний час відповідач не працює і не має ніяких доходів. В червні місяці поточного року відповідач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Перша Черкаська міська лікарня» з 16.06 по 25.06.20р.,внаслідок захворювання висновком міжрайонної МСЕК від 08.10.2020р. [PERSON] призначена 2 група інвалідності по загальному захворюванні безтерміново. Внаслідок вказаного висновку і в зв`язку зі станом здоров`я відповідача характер роботи не має бути пов`язаний з фізичними навантаженнями, а вимагає працепристосування і в зв`язку з цим проблеми знайти таку роботу без фізичних та нервових навантажень, яку він може виконувати виникають навіть за кордоном. Внаслідок групи інвалідності [PERSON] буде отримувати державну соціальну допомогу в розмірі близько 2300грн. з січня 2021 року. Окрім цього з відповідача відповідно до рішення Звенигородського районного суду від 16.10.2020 року стягуються аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 всіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку. Враховуючи розмір державної соціальної допомоги [PERSON] , задоволення позову про стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 2000грн. практично позбавить можливості сплачувати аліменти на дитину, тому вважає, що при тому, що відповідач уже постійно сплачує щомісячно 1500грн. на утримання дитини, зможе сплачувати аліменти на дружину в розмірі не більше як 500грн. щомісяця. Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача визнає частково та погоджується, що може сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку та звертає увагу суду, що частково не погоджується з обставинами, як на обставини та причини звернення до суду з вказаним позовом, оскільки вказані у позовній заяві твердження позивача не ґрунтуються на відповідних доказах. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2020 року розподіл не відбувся. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2020 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Сакун Д.І. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. від 10.11.2020 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступних висновків. У суді встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17.11.2018 р. Звенигородським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області за актовим записом № 112, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). Сторони згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 22.05.2020 року, виданого виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області мають [PERSON] , [INFO] , про що 22.05.2020 року складено відповідний актовий запис за №05. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповіднодо акту складеного депутатом Звенигородської міської ради Мареничем В.Л. від 07.08.2020 року в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] вбачається, що [PERSON] проживає спільно зі своїм сином [PERSON] , [INFO] у будинку її батьків по [ADDRESS] . Батько [PERSON] коштів на утримання дитини не надає, участі в утриманні сина не приймає. Дитина знаходиться на повному утриманні матері. [PERSON] перебуває у край складному фінансовому становищі в зв`язку з тим, що не працює, доглядає дитину, та інших доходів не має. Відповідно до наказу №26-в від 17.07.2020 року виданого керівником апарату Звенигородської РДА Черкаської області Данильченко Н.В., яка перебуває на посаді головного спеціаліста сектору з питань оборонної роботи, цивільного захисту та взаємодії з правоохоронними органами райдержадміністрації надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 20.07.2020 року по 10.05.2023 року включно. [PERSON] не працює і не має ніяких доходів, що стверджується довідкою ДПІ від 09.12.2020р., в центрі зайнятості не перебуває, що стверджується довідкою ДЦЗ від 29.09.2020року З копії виписки з амбулаторної картки про нагляд за хворим в міжкомісійний період від 05.10.2020р [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Перша Черкаська міська лікарня» з 16.06 по 25.06.20р. з діагнозом: загострення хронічного післятравматичного (17.02.20р.) дискогенногопопереково-крижового радикуліту у вигляді вираженого корінцевого ЬЬ-БІ праворуч больового с-му виражених вертебростатичних та вертебродинамічних порушень при остеохондрозі. ГХ 1 ст.Кризовий перебіг. Гіпертензивне серце СН 0 ст. Виразкова хвороба 12-палої кишки, є загострення Подагра. Поліаартралгія. З 07.07 по 17.07.2020р. він перебував в цій же лікарні на денному стаціонарі Д-з: остеохондроз поперекового відділу хребта на фоні перенесеного забою ПФХ, синдром люмбоішалгії справа, стадія затяжного загострення, помірні вертебродинамічні порушення. Відповідно до висновку міжрайонної МСЕК від 08.10.2020р. [PERSON] призначена 2 група інвалідності по загальному захворюванні безтерміново, що стверджується копією довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААБ № 774383 від 09.10.2020року Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Встановлені судом факти відповідають сімейним правовідносинам, які регулюються ст. 51 КонституціїУкраїни, ст. ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст. 5 Протоколу N 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ст. ст. 7, 75, 80, 84 СК України. Згідно з ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно з частинами другою та четвертою статті 84 Сімейного кодексу України (далі -СК України) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частин першої та другої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Аналіз зазначених положень свідчить про те, що особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання у разі проживання з нею дитини. Особливістю зазначеного права є те, що той з подружжя, з ким проживає дитина, має його незалежно від того, чи він/вона працює та незалежно від її/його матеріального становища. Єдиною умовою, яку висуває законодавець, є можливість другого з подружжя надавати таку матеріальну допомогу. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що позивач здійснює догляд за дитиною до 3 років, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що малолітній син [PERSON] , проживає з нею. Дані обставини відповідачем не оспорюються. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку та вказує про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., що передбачено чинним законодавством. Як зазначив відповідач в долученому до матеріалів справи відзиві на позов, що на даний час він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. в зв`язку з погіршенням свого здоров`я та відсутністю будь якого доходу, проти сплати аліментів на утримання дружини (матері дитини) до досягнення дитиною трьохрічного віку не заперечує, однак не погоджується із заявленим позивачем розміром аліментів, та зазначив, що має змогу сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 500 грн. щомісячно, з вказаних у відзиві підстав. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує матеріальне становище відповідача, відсутність отримуваного ним доходу, погіршення стану здоров`я, обов`язок сплати аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , часткове визнання відповідачем позову. Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує матеріальне становище позивачки, яка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років . Суд вважає, що причини, що спонукають позивача звернутися до суду з вказаним позовом є обґрунтованими, однак позивачем не доведено обставини щодо можливості [PERSON] сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Тому, при даних обставинах, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, та погіршення матеріального становища відповідача, врахувавши вимоги ст.ст.80,84, 184 СК України та інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років в розмірі 700 грн. щомісячно. До аналогічного висновку дійшов у своїй постанові КЦС ВС від 27.05.2020 у справі № 712/4702/19 У відповідності до вимог ст. 79 СК України, якою визначено час протягом якого сплачуються аліменти одному з подружжя, суд присуджує аліменти починаючи від дня подання позовної заяви - 14.08.2020. В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідач звільнений від сплати судового збору оскільки є інвалідом ІІ групи. Позивач також не сплачувала судового збору, оскільки звільнена від його сплати. Стосовно витрат на правову допомогу, суд зазначає, що відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відтак суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного та ст.ст. 79,80,84,182 СК України,

Outcome: approved