Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. 13.06.2019 заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, якою просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , на строк - шість місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав відносно неї та їх неповнолітнього сина - [PERSON] , а саме просить заборонити наближення на 100 м. до місця її та дитини за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] . В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що з 13.01.2018 по 02.05.2019 вони з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який хворіє та перебуває на обліку з приводу декількох захворювань. Спільне життя з [PERSON] у них не склалося, оскільки останній почав проявляти агресію до неї та їх спільної дитини. Так, 19.06.2018 на протязі п`яти годин [PERSON] не дозволяв покормити сина, не пускаючи її до нього, відштовхуючи та тримаючи її за руки. З цього дня, вони не проживають разом та не мають спільного господарства, у зв`язку з чим вона переїхала жити у квартиру [ADDRESS] . Участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності дитини [PERSON] не приймає. 06.11.2018 близько о 13-30 год. [PERSON] прийшов до місця її мешкання та запросив її з дитиною на прогулянку. Після чого, [PERSON] наніс їй тілесні ушкодження, тому з цього приводу нею подано заяву про вчинення злочину до Тернівського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області та розпочато досудове розслідування. 10.03.2019 [PERSON] за місцем її проживання з дитиною вчинив дії, що містять ознаками злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме психічне та фізичне насильство, у зв`язку з цим нею знову подано заяву. Таким чином, вважає, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства, тому просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] . Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав, пояснив, що дійсно [PERSON] здійснює психологічне та фізичне насилля по відношенню до колишньої дружини та їх спільної дини. Вказує, що [PERSON] 10 березня 2019 року звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України до Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області. Підставою для подання заяви стали протиправні дії з боку [PERSON] Заява про вчинення злочину була зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення. Після цього, жодних дій, спрямованих на внесення відомостей до ЄРДР та здійснення досудового слідства - не вчинялось, тому 29 березня 2019 року [PERSON] звернулася до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу зі скаргою на бездіяльність слідчого, та 03 квітня 2019 року судом повернуто її скаргу, у зв`язку з тим, що вона пропустила строк оскарження. 10 квітня 2019 року [PERSON] повторно звернулася до суду із скаргою, в якій просила поновити строк оскарження бездіяльності слідчого, який був пропущений з поважних причин, ухвалою суду від 11.04.2019 скаргу повернуто. Після чого [PERSON] звернулася до Дніпровського апеляційного суду на ухвалу суду від 11.04.2019, який в свою чергу 07.06.2019 ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2019 року про повернення скарги [PERSON] на бездіяльність слідчого Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області - скасував, а матеріали за вказаною скаргою повернуто до суду першої інстанції для прийняття процесуального рішення. Вважає, що за наявності викладених обставин та обставин викладених в заяві, є достатні підстави для задоволення заяви та видачі обмежувального припису. Заяви, клопотання учасників справи. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні 21.06.2019 надав відзив, який підтримав в судовому засіданні. Вказує, що на даний час за жодною із заяв [PERSON] , які були внесені до ЄРДР досудове розслідування кримінального провадження не завершено, про підозру йому не повідомлено, тому відсутні докази вчинення будь-яких протиправних дій ним проти [PERSON] . Щодо звернення [PERSON] до поліції 10.03.2019 зазначає,що в цей день був день народження їх спільного сина та він намагаючись налагодити стосунки направив за адресою мешкання заявника подарунок, від прийняття якого [PERSON] відмовилася. Після цього він телефонував до [PERSON] оскільки хотів побачити сина та привітати його, потім він разом із [PERSON] пішли до будинку [PERSON] , він неодноразово телефонував [PERSON] , вона довго не відповідала, але потім відповіла та відчинили двері під`їзду. Він та [PERSON] піднялися до квартири заявника, він хотів побачити сина, але батько заявника виштовхав його та зачинив двері. Ніяких дій ним відносно [PERSON] не вчинялося. Щодо факту , який нібито стався 19.06.2018 вказує, що о 05.00 год. він пішов на роботу, в цей день разом із ними в квартирі була його мати, яка може вказати, що він не перешкоджав годувати дитину. Він звертався до Виконкому з приводу зустрічей з дитиною, останнім було прийнято рішення та встановлено дні та години для спілкування з сином, але заявник вказане рішення [PERSON] не виконує, всіляко намагається перешкоджати в спілкуванні із сином. Просить в задоволенні заяви відмовити. Представник заінтересованої особи [PERSON] - Гудима Т.В. в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечує, вказує що заявник [PERSON] не є особою, яка постраждала від домашнього насильства згідно Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому просить відмовити в задоволенні заяви. Представник заінтересованої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради Алєнічева С.В. в судовому засіданні вказує, що [PERSON] дійсно звертався до виконкому з приводу зустрічей з дитиною, тому було прийнято рішення та встановлено порядок зустрічей батька з сином. [PERSON] звертався до медіатора за порадою з приводу побачень із сином, вказував, що [PERSON] перешкоджає йому в зустрічах з дитиною, тому медіатор порадила деякий час не спілкуватися із [PERSON] та сином, чого [PERSON] і дотримувався. Оскільки дитина хворіє, має вади розвитку, наразі спілкуванні із батьком може зашкодити як здоров`ю дитини, так і самій матері дитини [PERSON] тому просить заяву задовольнити. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.06.2019 заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 11-15 год. 14.06.2019, та залучено до участі в справі в якості заінтересованої особи службу у справах дітей виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради. 14.06.2019 відкладено судове засідання на 10-00 год. 21.06.2019, для належного повідомлення заінтересованих осіб про дату розгляду справи. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із заяви та доданих до заяви матеріалів встановлено, рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.05.2019, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 13.01.2018 Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 13 - розірвано (а.с. 10,56-58). Згідно висновку спеціаліста № 1740 від 08.11.2018, при проведенні судово-медичного обстеження [PERSON] , [INFO] , були виявлені ушкодження, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки (а.с. 4). 06.11.2018 [PERSON] згідно довідки № 1667\~від 06.11.2018\~(а.с.\~5),\~зверталася до КЗ «Криворізька міська лікарня № 7» ДОР», щодо наявності тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок кримінальних дій. Згідно листа Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області за вих.№ 48612-2929 від 27.03.2019, 10.11.2018 внесено відомості до ЄРДР за № 12018040760001991 від 10.11.2018, за заявою [PERSON] , за ознаками ст. 125 ч. 1 КК України (а.с. 6). Згідно заяви про кримінальне правопорушення від 10.03.2019, [PERSON] просить внести відомості до ЄРДР відносно [PERSON] , у зв`язку з спричиненням їй психологічної шкоди (а.с. 8-9). Згідно ухвали\~Дніпровського апеляційного\~суду від\~07.06.2019,\~(а.с.54-55) ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду від 11.04.2019 про повернення скарги [PERSON] на бездіяльність слідчого Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області за заявою [PERSON] від 10.03.2019 про вчинене кримінальне правопорушення- скасовано, матеріали за вказаною скаргою повернуто до суду першої інстанції для прийняття процесуального рішення. Згідно чеку, (а.с.48), [PERSON] 10.03.2019 замовляв доставку квітів, подарункової коробки та шарів на адресу заявника [PERSON] ,остання від прийняття подарунка відмовилася. Згідно рішення Виконкому Тернівської районної у місті ради від 11.04.2019 за № 162, (а.с.49), було визначено спосіб участі батька [PERSON] у вихованні дитини та спілкуванні з сином. Згідно листа Виконкому від 28.05.2019,(а.с.50), встановлено, що [PERSON] звертався до виконкому з приводу не належного виконання рішення щодо способу участі батька у вихованні дитини, матір`ю дитини [PERSON] Судом не було відхилено жодного доказу наданого сторонами. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд, заслухавши учасників справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява про видачу обмежувального припису задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Питання щодо видачі обмежувального припису врегульовано Цивільним процесуальним Кодексом України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству». Відповідно до ст.350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Пунктом 1 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, що передбачено ч.1 ст.350-3 ЦПК України. Згідно з п.п.3, 14, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, що встановлено п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За приписами п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник. Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Частиною 3 ст. 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, що передбачено п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців, що встановлено ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Так,\~з матеріалів\~справи вбачається,\~що [PERSON] \~неодноразово зверталася\~до органів\~поліції щодо\~вчинення відносно\~неї та\~її неповнолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~психологічно та\~фізичного насилля\~з боку\~ [PERSON] , але саме лише звернення до поліції не підтверджує того факту, що останній вчинив по відношенню до заявника та їх дитини домашнє психологічне насильство, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Також суд враховує, що [PERSON] не було притягнуто до відповідальності за вчинення домашнього насильства, відповідне рішення суду відсутнє, отже, не має підстави вважати доведеною його вину у вчиненні домашнього насильства та застосування відносно нього обмежувального припису. Крім того, заявником не надано об`єктивних доказів, що на час її звернення до суду з заявою про видачу обмежувального припису існує вірогідність вчинення домашнього насильства з боку [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказує, що події які сталися 10.03.2019 відбувалися в його присутності. Він разом із [PERSON] дійсно приходили до [PERSON] , щоб привітати дитину з днем народження, але батько заявника не впустив [PERSON] до дитини та виштовхав його. Після цього вони поїхали, ніяких дій по відношенню до [PERSON] [PERSON] не вчиняв, він її не ображав ні фізично, ні психологічно. Так оскільки факт вчинення [PERSON] домашнього насильства по відношенню до [PERSON] не доведений належними та допустимими доказами, [PERSON] жодного разу не притягнуто до адміністративної відповідальності, не визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення щодо вчинення психологічного та фізичного насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд вважає необхідним у задоволенні заяви [PERSON] про видачу обмежувального припису - відмовити. Щодо посилань представника заявника [PERSON] на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.05.2019 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , як на встановлений факт вчинення [PERSON] насильства щодо [PERSON] , суд вважає необхідним зазначити, що вказаний факт не встановлюється рішенням суду про розірвання шлюбу, а тому обставини викладені в рішенні суду від 02.05.2019 не можуть бути підставою для задоволення даної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed