Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Спрямованим до суду позовом представник позивача просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача збитки за пошкодження газопроводу в сумі 13 732, 87 гривень. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що відповідачем внаслідок проведення земельних робіт було пошкоджено газопровід, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації позивача, внаслідок чого стався витік природного газу на вказану суму. Такі збитки позивачу відповідачем не відшкодовані, що стало причиною звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України, розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечення сторін щодо цього. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 28.11.2020 року на телефон позивача 104 поступив дзвінок з номеру відповідача. Під час розмови остання повідомила про пошкодження газопроводу внаслідок проведення земельних робіт. 28.11.2020 року на місце події прибули працівники аварійно-диспетчерської служби позивача та ліквідували аварійну ситуацію, відновили газопостачання. Загальний час тривалості витоку газу склав 42 хвилини, що підтверджується аварійною заявкою №4686 (а.с. 10). Результати проведених робіт оформлені актом від 28.11.2020 року про пошкодження газопроводу, з якого вбачається, що відповідальною особою за пошкодження є відповідач. Остання ознайомлена з таким актом (а.с. 11). Витрати природного газу при пошкодженні газопроводу на основі вказаного акту відповідно до наданого позивачем розрахунку становлять 1 545, 816 м3, що еквівалентно 13 732, 87 гривень (а.с. 12). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У своїй діяльності по постачанню природного газу позивач керується нормами Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 (далі Правила № 2496), Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2500 (далі Типовий договір постачання природного газу), Цивільним кодексом України. Відповідно до п. 9 глави 4 розділу ІІІ Кодексу ГРМ визначено, що юридичні та фізичні особи, а також фізичні особи-підприємці для отримання погодження Оператора ГРМ на проведення ремонтних, будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ повинні подати Оператору ГРМ для узгодження проект плану їх проведення, розроблений з урахуванням вимог будівельних, а за необхідності - інших норм і правил, що регламентують ці роботи, а також заяву (лист) на отримання погодження. Відповідачем при проведенні земельних робіт в охоронній зоні ГРМ не виконано вимог п. 9 глави 4 розділу ІІІ Кодексу ГРМ, не подано проекту плану таких робіт, не подано відповідну заяву та не отримано відповідне погодження. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а відтак - задоволенню позову, виходячи з наступного. Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у спричиненні відповідачем збитків внаслідок пошкодження газопроводу, звернувся до суду з позовом про стягнення таких збитків, як одним із способів та видів такого захисту. Відповідачем не відшкодовано позивачу зазначених збитків. Оскільки позов підлягає до задоволення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений та документально підтверджений судовий збір в сумі 2 270, 00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved