Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 11.10.2003 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що у них з відповідачем протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відповідач перестав надавати будь-яку матеріальну допомогу, він постійно нехтує сімейними цінностями, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній сім`ї, не може підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, допомоги. Сторони з 2019 року разом не проживають та спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить її інтересам. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, а також після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, 28.04.2021 року електронною поштою вона надіслала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 35). Відповідач в судове засідання не з`явився, 29.04.2021 року він подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає, просить справу розглядати в його відсутності (а. с. 38). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 11.10.2003 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Спаської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8 (а. с. 4). Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved