Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Представник позивача [PERSON] - адвокат Фрей А.В. подав до суду позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Радехівська Державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання прав засновника фермерського господарства в порядку спадкування з правом проведення державної реєстрації відповідних змін у статутних документах, в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд визнати за [PERSON] право засновника на Селянське (фермерське) господарство Призви Стефанії Василівни (код ЄДРПОУ 20822230), зареєстроване Радехівською державною адміністрацією Львівської області, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 1 405 176 0000 000837, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, зокрема, що 06.12.1993 [PERSON] було зареєстровано Селянське (фермерське) господарство Призви Стефанії Василівни (ідентифікаційний код [NUMBER] ). Єдиним засновником селянського (фермерського) господарства є [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкоємцями остьанньої в рівних частках є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 22 грудня 2003 року Державним нотаріусом Радехівської нотаріальної контори Луців І.П. було видано Свідоцтва про право на спадщину за законом № 2774, 2777, 2769. Цього ж дня Спадкоємці уклали угоду, зареєстровану за №2782 та посвідчену Державним нотаріусом Радехівської нотаріальної контори Луців І.П. про розподіл спадкового майна. При зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на селянське (фермерське) господарство [PERSON] у зв`язку з тим, що за життя останньої не сформовано статутного капіталу і не визначено частки в майні чи статутному капіталі селянського (фермерського) господарства [PERSON] . Відповідачі, співвідповідачі та третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору правом на подання відзиву не скористалися, однак скерували заяви про визнання позовних вимог. У підготовче судове засідання сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Зважаючи на вимоги частин 1, 3 статті 211, частини 1 статті 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Заяви та клопотання учасників справи Представником позивача 26.10.2021 подано заяву про проведення підготовчого судового засідання у відсутності представника позивача(а.с.46). 05.11.2021 представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог(а.с.60-62). Відповідачі, співвідповідачі та третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, визнання позовних вимог та не заперечення проти ухвалення рішення на користь позивача (а.с.58, 59, 71, 79,86,91, 97-98). Виконувачем обов`язки завідувача Радехівської ДНК З. Медведюк у відповідь на запит суду щодо надання копії спадкової справи повідомлено суд про те, що надати копію спадкової справи №310/2003 після смерті [PERSON] не видається можливим, так як документи справ Радехівської ДНК до 2005 року включно передані на архівне зберігання (лист від 27.102021 за №417/01-09, а.с.56). Судове засідання призначене на 24.11.2021 не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді. Представником позивача подано заяву про залучення до участі у справі співвідповідачів(а.с.76). Процесуальні дії у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 04.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.39-40). Ухвалою судового засідання відкладено підготовче судове засідання від 26.10.2021 та витребувано у Радехівської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) належним чином завірену копію спадкової справи №310 за 2003 рік(а.с.47-48). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 08.12.2021 залучено до участі у справі №451/1116/21 співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.79-80). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Згідно статуту селянського (фермерського) господарства «Призви», його засновником є [PERSON] , що також підтверджується відповідними випискою серії ААВ №743264 від 26.03.2013 та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.14, 15-19,20-25). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.12.2001 [PERSON] померла [INFO] у м. Радехів, Радехівського району Львівської області (а.с.10). 22 грудня 2003 року Державним нотаріусом Радехівської нотаріальної контори Луців І.П. було видано Свідоцтва про право на спадщину за законом № 2774, 2777, 2769 на майно, належне померлій [PERSON] про що свідчать Свідоцтва про праву на спадщину від 22.12.2003 та інформаційна довідка зі спадкового реєстру(а.с.11,12,57,77). Відповідно до Угоди, укладеної 22 грудня 2003 року, зареєстрованої в реєстрі за №2782 та посвідченої державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори Луців І.П., Спадкоємці здійснили розподіл спадкового майна в наступному порядку та частках: [PERSON] - синові померлої - трактор марки МТЗ-82, причіп марки 2ПТС-4М, вартістю 3054 грн., грошовий вклад на рахунку № [NUMBER] ; [PERSON] - дочці померлої - 1/2 (одна друга) частина житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] ; земельна ділянка для обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 0,08 га, яка розташована в місті Радехів Львівської області вартістю 25027,22 грн, грошові вклади на рахунках № [NUMBER] , [NUMBER] . [PERSON] - синові померлої - трактор марки Т-25, автомобіль марки ГАЗ 53 Б, вартістю 2117 грн., грошові вклади на рахунках № [NUMBER] , [NUMBER] . [PERSON] - дочці померлої - 1/2 (одна друга) частина житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] , вартістю 24460 грн, облігації державної безпроцентної позики на суму 10000,00 грн. грошовий вклад на рахунку № [NUMBER] (а.с.13). Листом від 30.09.2020 нотаріус Радехівської ДНК відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно оскільки згідно відомостей, що містяться в статуті селянського (фермерського) господарства [PERSON] , головою якого є [PERSON] (померла [INFO] ), за її життя не було сформовано статутний капітал селянського (фермерського) господарства і не визначено частки в майні чи статутному капіталі селянського (фермерського) господарства(а.с.26) Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за законом майна померлої матері і неможливістю реалізації цього права через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які виникли між сторонами, у тому числі спірних правовідносин, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Спадкоємцями за законом є особи, які входять у першу та другу черги спадкоємців за законом (статті 529, 530 ЦК УРСР), утриманці (стаття 531 ЦК УРСР), усиновлені та усиновителі (стаття 532 ЦК УРСР). У відповідності до ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Аналогічні норми містяться і в ст. 191 ЦК України, відповідно до якої, підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Відповідно до норм п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. Відповідно до роз`яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно враховувати, що це допускається статями 130, 147, 166 ЦК (435-15), статями 55, 69 Закону України від 19 вересня 1991 року №1576-XII(1576-12) «Про господарські товариства» і не підпадає під заборону п. 2 ч. 1 ст. 1219 ЦК України. При цьому успадковується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі. У постанові від 21 січня 2020 року у справі №908/2606/18 Велика Палата Верховного Суду вказала про можливість застосування до правовідносин, які виникають у зв`язку з діяльністю фермерських господарств приписів законодавства, що регулюють діяльність товариств з обмеженою відповідальністю, у випадку, якщо спірні правовідносини не врегульовані статутом або Законом України «Про фермерське господарство». На час виникнення спірних правовідносин діяв Закон України «Про господарські товариства», згідно вимог статті 55 якого, у зв`язку зі смертю громадянина-учасника товариства, спадкоємці мали переважне право вступу до цього товариства. У разі відмови спадкоємця від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього спадкоємця йому видавалася у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала спадкодавцю, і вартість якої визначалася на день смерті учасника. Суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини за ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і майнові права, які мав спадкодавець. А отже такі права та обов`язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати юридична особа та до юридичного оформлення прав на неї спадкоємцем. Згідно з пунктами 4 та 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 06.12.1993 [PERSON] було зареєстровано Селянське (фермерське) господарство Призви Стефанії Василівни. Єдиним засновником селянського (фермерського) господарства залишається [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкоємцями [PERSON] , померлої [INFO] , в рівних частинах кожний є: [PERSON] - дочка; [PERSON] - дочка; [PERSON] - син; [PERSON] - син. Вищезазначені спадкоємці здійснили розподіл спадкового майна між собою в рівних частинах про, що свідчить нотаріально посвідчена Угода, укладена 22 грудня 2003 року. [PERSON] звернувся до Радехівської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на селянське (фермерське) господарство Призви Стефанії Василівни, але отримав відмову, оскільки видати свідоцтво про право на спадщину на селянське (фермерське) господарство Призви Стефанії Василівни, немає підстав, так як відповідно до відомостей, що містяться в статуті селянського(фермерського) господарства [PERSON] , яка померла [INFO] , за її життя не було сформовано статутний капітал селянського (фермерського) господарства і не визначена частка в майні чи статутному капітані селянського (фермерського) господарства, що належить гр. [PERSON] . Після смерті засновника Селянського (фермерського) господарства [PERSON] діяльність фермерського господарства не припинилась. Його учасниками є відповідачі у справі. Однак, статутний капітал ФГ залишається не сформованим та складає 0, 00 грн. Зазначені вище спадкоємці попередньо узгодили між собою, що спадкоємцем Селянського (фермерського) господарства [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ), після смерті його засновника - [PERSON] буде Позивач - [PERSON] , який бажає продовжувати діяльність фермерського господарства, про що скерували відповідні заяви. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право на селянське (фермерське) господарство Призви Стефанії Василівни) не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. З огляду на обґрунтованість та підставність заявлених вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 16, 392 Цивільного кодексу України, 525, 527, 530, Цивільного кодексу Української РСР, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу Українита

Outcome: approved