Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Приватбанк» (надалі «ПАТ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 7367,46 гривень, а також судових витрат повязаних зі зверненням до суду, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач по справі добровільно не погашає заборгованість за кредитом, чим порушує умови кредитного договору б/н від 01 червня 2006 року укладеного між «ПАТ «Приватбанк» та [PERSON] В попереднє судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, надав заяву, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В попереднє судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову, просив суд розглянути справу в його відсутність. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 01 червня 2006 року між ПАТ «Приватбанк» (надалі Банк) та [PERSON] (надалі Позичальник) був укладений кредитний договір б/н (надалі Кредитний договір), згідно з яким Банк надав Позичальнику кредит в сумі 250,00 гривень, видавши пластикову картку з вказаними коштами зі сплатою відсотків у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник зобовязався здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків у повному обсязі на умовах, передбачених договором, зобовязався повністю повернути кредит, сплатити нараховані відсотки (а.с. 6-12). ПАТ «Приватбанк» виконало умови Кредитного договору, надавши Позичальнику кредитні кошти. Позичальник, ухиляється від взятих на себе зобовязань по сплаті кредитних платежів та відсотків за користування кредитом, а саме: не сплачує відсотки за користування кредитом, не проводить часткове погашення кредиту у строки передбачені Кредитним договором. Станом на 31 липня 2015 року заборгованість по Кредитному договору становить 7367 гривень 46 копійок, де: -2087,12 гривень заборгованість за тілом кредиту; -4453,32 гривні заборгованість за відсотками; -827,07 гривень штраф (а.с. 4-5). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивачем надано достатньо належних і допустимих доказів для задоволення позовних вимог. Відповідачем, всупереч вимог ст.ст. 10, 11, 57, 60 ЦПК України, належних та допустимих доказів наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог не надано. Суд бере до уваги як належний і допустимий доказ розрахунок заборгованості по кредиту, наданий позивачем (а.с. 4-5), який обгрунтовується умовами кредитного договору і нічим не спростовується. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, відповідач не заперечував проти задоволення позову, вивчивши матеріали справи, в порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 1218,00 гривень судового збору.

Outcome: approved