Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство УккрСиббанк звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.12.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та Боровою (після зміни прізвища - [PERSON]) [PERSON], укладено договір про надання споживчого кредиту №11082104000. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника укладені - договір поруки №63272 від 04.12.2006 року з [PERSON] та договір поруки №63269 від 04.12.2006 року з [PERSON]. Позивач вказує, що ним умови кредитного договору були виконані належним чином, але відповідачі ухиляються від виконання взятих на себе зобовязань, а тому просить суд позов задовольнити та стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» з [PERSON] солідарно з [PERSON]; з [PERSON] солідарно з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №11082104000 у розмірі 79647,97 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 679253,81грн. Представник позивача після оголошення перерви в судове засідання не зявився, але надав до суду письмову заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу за відсутності представника банку. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник [PERSON] після оголошення перерви в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], повідомлені належним чином, у судове засідання не зявились, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не направили. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 04.12.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та Боровою (після зміни прізвища - [PERSON]) [PERSON], укладено договір про надання споживчого кредиту №11082104000. Відповідно до умов кредитного договору, банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) в сумі 70000,00 дол. США, а позичальник зобов'язався щомісячно повертати наданий кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 04.12.2027 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п. 1.2.2. кредитного договору). За користування кредитними коштами позичальник зобов'язався сплатити проценти у розмірі 11,30 % річних, в порядку, передбаченому п.1.3. кредитного договору. Згідно з п. 7.1. кредитного договору, за порушення термінів повернення процентів за кредит позичальник сплачує кредитору додатково пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожний день прострочення платежу. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника укладені - договір поруки №63272 від 04.12.2006 року з [PERSON] та договір поруки №63269 від 04.12.2006 року з [PERSON]. Відповідно до п. п. 1.1.-1.5 вищевказаних договорів поруки поручитель зобов'язується відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобов'язань по договору поруки. Всупереч умов вищевказаного кредитного договору позичальник не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам з березня 2012 року, чим тривалий час порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Відповідно до умов кредитного договору позивач направив відповідачам вимоги від 08.01.2014 року за №30-11/6925 - №30-11/6927 про усунення порушень умов кредитного договору. Однак відповідачі вимоги банку не виконали. Станом на 10.02.2014р. заборгованість за кредитним договором №11082104000 складає 79647,97 дол. США (сімдесят дев'ять тисяч шістсот сорок сім доларів США 97 центів), що за курсом НБУ станом на 10.02.2014 року 8.5282 грн. за 1 дол.США еквівалентно 679253,81 грн., з яких: 62630.09 дол. США (що еквівалентно 534121.93 грн.) - заборгованість за кредитом, у тому числі: 3932.14 дол.США - прострочена заборгованість за кредитом; 15146.68 дол.США (що еквівалентно 129173.92 грн.) - прострочена заборгованість за процентами; 378.36 дол.США (що еквівалентно 3226.73 грн.) - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 1492.84 дол.США (що еквівалентно 12731.24 грн.) - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, згідно з ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Судом встановлено, що між банком та поручителями було укладено окремі договори поруки, тому вони не є солідарними боржниками між собою, кожен з них несе солідарну відповідальність з боржником. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача до відповідачів цілком обґрунтована, та позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 3654,00 грн. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 554, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд -

Outcome: approved