Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Своїм позовом до суду позивач просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на цілий житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Шевченка (Пушкіна), 31 в с. Гарячківка, Крижопільського району Вінницької області. Вказав, що у 2001 році він почав проживати у житловому будинку по вул. Шевченка (Пушкіна), 31 в с. Гарячківка, Крижопільського району Вінницької області, який нікому не належав. З 2001 року і по теперішній час він зареєстрований і фактично проживає у житловому будинку по вул. Шевченка (Пушкіна), 31 в с. Гарячківка, Крижопільського району Вінницької, інвентаризаційна вартість будинку згідно з оцінкою комунального підприємства «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» складає 27482 гривень. Вказаний житловий будинок належав на праві власності [PERSON] на підставі Свідоцтва № 118 про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом Гарячківської сільської Ради народних депутатів 13 грудня 1989 року на підставі рішення виконкому Крижопільської районної Ради народних депутатів № 122 від 21 квітня 1987 року і рішення виконкому Гарячківської сільської Ради народних депутатів 21 лютого 1989 року № 122. Згідно з довідкою виконавчого комітету Гарячківської сільської ради від 26.09.2016 року № 1183 за погосподарською книгою № 11, особовий рахунок 822, житловий будинок № 31 по вул. Шевченка (Пушкіна) в с. Гарячківка, Крижопільського району Вінницької області відноситься до суспільної групи колгоспників, і станом на 15 квітня 1991 року склад двору слідуючий: власник [PERSON], який помер 06.05.1993 року, його дружина [PERSON], яка померла 19.05.1995 року. Після смерті [PERSON] та [PERSON] спадщину ніхто не приймав. У житловому будинку по вул. Шевченка (Пушкіна), 31 в с. Гарячківка, Крижопільського району [PERSON] зареєстрований та проживає з 2001 року, тобто п'ятнадцять років, про що відомо відповідачу, та підтверджується довідкою виконкому Гарячківської сільської ради Крижопільського району від 26.09.2016 року № 1184. Також до будинку позивачем було проведено електрику та за весь час проживання у будинку він сплачував за користування електроенергією, що підтверджується договором № 20270528 про користування електричною енергією, та квитанціями про сплату послуг за надання електроенергії. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій позов підтримав, просив вимоги задовольнити та розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання також не зявилася, подавши до суду заяву в якій позов визнала, не заперечує проти задоволення позову на користь позивача та просила провести слухання справи без її участі. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права чи свободи інших осіб, а тому приймається судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що з 2001 року і по теперішній час позивач [PERSON] зареєстрований та проживає у житловому будинку по вул. Шевченка (Пушкіна), 31 в с. Гарячківка, Крижопільського району Вінницької області, що підтверджується довідкою Гарячківської сільської ради № 1184 від 26.09.2016 року (а.с. 19). Вказаний житловий будинок належав на праві власності [PERSON] на підставі Свідоцтва № 118 про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом Гарячківської сільської Ради народних депутатів 13 грудня 1989 року на підставі рішення виконкому Крижопільської районної Ради народних депутатів № 122 від 21 квітня 1987 року і рішення виконкому Гарячківської сільської Ради народних депутатів 21 лютого 1989 року № 122 (а.с. 17). Згідно з довідкою виконавчого комітету Гарячківської сільської ради від 26.09.2016 року № 1183 за погосподарською книгою № 11, особовий рахунок 822, житловий будинок № 31 по вул. Шевченка (Пушкіна) в с. Гарячківка, Крижопільського району Вінницької області відноситься до суспільної групи колгоспників, і станом на 15 квітня 1991 року склад двору слідуючий: власник [PERSON], який помер 06.05.1993 року, його дружина [PERSON], яка померла 19.05.1995 року (а.с. 18). Після смерті [PERSON] та [PERSON] спадщину ніхто не приймав. До будинку позивачем було проведено електрику та за весь час проживання у будинку він сплачував за користування електроенергією, що підтверджується договором № 20270528 про користування електричною енергією (а.с. 22, 23) та квитанціями про сплату послуг за надання електроенергії (а.с. 24, 29-52). Проживаючи в [INFO] (Пушкіна), 31 в с. Гарячківка, Крижопільського району з 2001 року і по даний час позивач добросовісно заволодів майном і з того часу він безперервно володіє нерухомим майном протягом більше 10-ти років. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно. Відповідно до п.п. 9, 11 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за\~ набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Враховуючи положення\~статей 335\~і\~344 ЦК, право власності за\~набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Відповідно до розяснень Міністерства юстиції України від 13.10.2011року «Деякі аспекти набуття права власності на обєкти безхазяйного нерухомого майна» право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду у випадках, якщо є всі підстави вважати, що власник майна тривалий час не виявляє наміру визнати певну річ своєю, він погодився з її втратою - вона може бути визнана власністю фактичного добросовісного володільця. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не могла знати, що володіє річчю незаконно. Частиною 1 ст. 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Outcome: approved