Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Соціальний працівник Нижньостанівецького психоневрологічного будинку-інтернату [PERSON] звернулася до суду із заявою, яку пізніше уточнила, про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним та призначення її опікуном останнього, з тих підстав, що [PERSON] хворіє психічним захворюванням, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, в зв`язку з цим, був направлений на постійне місце проживання в Нижньостанівецький психоневрологічний будинок-інтернат і в даний час знаходиться на повному державному забезпеченні. Оскільки [PERSON] не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує медичного нагляду та лікування, сторонньої допомоги і контролю, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила заяву задовольнити, визнати [PERSON] недієздатним та призначити його опікуном [PERSON] . Заявниця [PERSON] в судове засідання не прибула, однак через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила визнати [PERSON] недієздатним, а її призначити опікуном останнього. Представник зацікавленої особи органу опіки і піклування Брусницької сільської ради в судове засідання не прибув, скерував заяву про розгляд справи за відсутності представника органу, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] , [INFO] , страждає хронічним психічним захворюванням у формі органічної деменції складного ґенезу, епілептичний синдром. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 21.12.2018 року [PERSON] визнано недієздатним. Ухвалою суду від 04.01.2021 року провадження у справі було зупинено до проведення судово-психіатричної експертизи. По справі проведено судово-психіатричну експертизу, про що свідчить Висновок судово-психіатричного експерта № 216 від 22.02.2021 року. Згідно Висновку судово-психіатричного експерта № 216 від 22.02.2021 року, [PERSON] страждає психічним захворюванням у формі деменції органічного генезу. За своїм психічним станом, на даний час, [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до вимог ч.1 ст. 295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом з урахуванням стану її здоров`я . Таким чином є всі підстави для визнання [PERSON] недієздатним. При таких обставинах призначення медичної сестри Нижньостанівецького будинку-інтернату, куди останній направлений на постійне проживання, відповідає інтересам недієздатної особи, перешкод для призначення опікуном заявника суд не встановив, а тому заяву слід задоволити. Відповідно до ч.6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Виходячи з наведеного, ст.ст. 39, 40, 41, 58, 60 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 233, 294, 299, 300 ЦПК України, суд -

Outcome: approved