Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду міста Донецька від 25 грудня 2013 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 2203/1084 від 05.06.2008 року станом на 05.12.2013р. у розмірі 65331,80 гривень. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Судом встановлено, що 05.06.2008 року між відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 2203/1084, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 111185,00 грн. на придбання автомобіля, на строк з 05.06.2008 року по 04.06.2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,0 % річних. Відповідно до п. 3.3.3 кредитного договору відповідач зобов'язаний був повертати суму кредиту щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем кредиту, в розмірі не менш ніж 1/84 від суми отриманого кредиту, що становить 1323,63 гривні, а останній платіж 1323,71 гривня сплачується не пізніше 04.06.2015 року. З метою забезпечення повернення кредиту, 05.06.2008 року позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 781/1. Задля погашення заборгованості за кредитним договором, за згодою позивача відповідачами було реалізовано заставне майно, відповідно до договору застави № 781 від 05.06.2008 року, яке належить відповідачу [PERSON] 25.06.2012 року було реалізоване заставне майно, яке виступало забезпеченням за кредитним договором у розмірі 42000,00 гривень. Відповідачами повністю не погашена заборгованість за кредитом, станом на 05.12.2013 року заборгованість становить 65331,80 гривень, з яких: строкова заборгованість за кредитом - 25149,05 гривень; прострочена заборгованість за кредитом - 15136,11 гривень; заборгованість за процентами поточна - 748,12 гривень; заборгованість за простроченими нарахованими процентами - 10732,26 гривень; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 6227,22 гривень; заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів - 7339,04 гривень. В апеляційній скарзі [PERSON] просить змінити рішення та визнати припиненим договір поруки № 781/1 від 5 червня 2008р., посилаючись на те, що він не укладав з Банком договір поруки № 781/1 від 5 червня 2008р., про наявність якого йому стало відомо перед початком розгляду справи у суді першої інстанції. Банк без згоди поручителя збільшив обсяг його відповідальності, а саме замість процентної ставки 19 % застосував до поручителя процентну ставку 20 %. В судове засідання [PERSON] не з»явився, повідомлений належним чином за місцем позбавлення волі , про що свідчить надісланий лист про вручення йому повістки. Заслухавши доповідача, пояснення апелянта [PERSON], який просив рішення суду змінити, визнати припинений договір поруки, посилаючись на те, що він його не підписував, заперечення представника Банку, який просив рішення суду залишити без зміни, дослідивши матеріли справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні а таких підстав. Відповідно до вимог ст.. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Згідно розрахунку заборгованості ( а.с.10-12) розмір пені визначений за період з 2008 року по 05.12.2013 року, що не відповідає вимогам закону. З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги Банком заявлені 24.01.2013 року. Заборгованість визначена банком станом на 05.12.2013 року ( згідно уточненої позовної заяви). Згідно розрахунку, наданому представником Банку, пеня за несвоєчасне погашення кредиту за період з 24 січня 2012 року по 05.12.2013 року складає 4925,56 грн. гривень, а заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів - 5058,89 грн. гривень. Таким чином, підлягає зміні рішення суду в частині визначення розміру пені . Крім того, в мотивувальній частині рішення суду визначена загальна сума заборгованості і з чого вона складається. Разом з тим, в резолютивній частині рішення суду стягнута лише загальна сума заборгованості і не визначені складові вказаної суми, тому і в цій частині рішення підлягає зміні. Таким чином, резолютивну частину рішення суду слід визначити в такій редакції: стягнути солідарно з [PERSON], [INFO] ІПН [NUMBER], [PERSON] , [INFO], ІПН [NUMBER] на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 2203/1084 від 05.06.2008 року станом на 05.12.2013 року у розмірі 61749 / шістдесят одна тисяча сімсот сорок дев'ять/ грн..99 коп., яка складається з строкової заборгованості за кредитом - 25149 (двадцять п'ять тисяч сто сорок дев'ять) грн. 05 коп.; простроченої заборгованості за кредитом - 15136 (п'ятнадцять тисяч сто тридцять шість) 11 коп.; заборгованості за процентами поточна - 748 (сімсот сорок вісім)грн. 12 коп.; заборгованості за простроченими нарахованими процентами - 10732 (десять тисяч сімсот тридцять дві) грн., 26 коп., пені за несвоєчасне погашення кредиту - 4925/ чотири тисячі дев'ятсот двадцять п'ять/ грн..56 коп. заборгованості по пені на несвоєчасну сплату процентів - 5058/ п'ять тисяч п'ятдесят вісім/ грн.89 коп. Доводи апелянта про визнання договору поруки припиненим не можуть бути прийняті до уваги, оскільки таких вимог відповідач в суді першої інстанції не заявляв. Посилання апелянта на те, що він не підписував договір поруки не може бути прийнято до уваги, оскільки ні в суді першої інстанції , ні в апеляційному суді апелянт такого клопотання не заявляв, навпаки, посилався на те, що окремо від вказаної справи звернувся до суду про визнання договору іпотеки недійсним в зв»язку з тим, що не підписував вказаний договір. Клопотання про зупинення вказаної справи апелянт не заявляв. Посилання апелянта на те, що був проданий автомобіль за занижену ціну не впливає на розгляд справи по суті. Посилання апелянта на те, що не вся сума після продажу автомобіля була зарахована і про збільшення процентної ставки до 20% не найшла свого підтвердження по справі, оскільки з розрахунку , наданому позивачем вбачається, що 25.06.2012 року була зарахована вся сума. Пункт 1.1.Кредитного договору передбачає 19% річних за користування кредитом, і іншого не передбачено. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не є підставами для скасування рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального закону і підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Outcome: partial