Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем в шлюбі, який 21.02.2005 розірвано. За час \~ шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON],[INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання вказаних дітей не надавав, тому рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.07.2005 року з відповідача на користь позивача присуджено аліменти на утримання зазначених дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення вказаними дітьми повноліття. Крім спільних дітей, відповідач має на утриманні ще 2 неповнолітніх дітей. Позивач зазначає, що відповідач є здоровим працездатним чоловіком, забезпеченим, проживає у власному двоповерховому будинку, має у власності 1/4 частку житлового будинку, в якому проживає позивач, він є підприємцем, займається заготівлею шкірсировини, у вільний час розважається полюванням, для чого придбав коштовне спорядження, спеціальний автомобіль та зброю. Однак, відповідач ухиляється від виховання дітей, не піклується про їхні здоровя, фізичний, духовний розвиток, а також не виконує зобовязання по сплаті аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 27.12.2016 року складає 7\~986,61 грн. за період з 01.06.2014 року по 27.12.2016 року включно. З урахуванням ст. 196 СК України розмір пені за вказаний період становить 22 390,29 грн. ( за 2014 рік пеня 1% від суми боргу становить 4 354,07 грн., за 2015 - 2016 роки 18 036,22 грн.); інфляційні збитки за вказаний період становлять 736,49 грн. Позивач зазначає, що вона працює вчителем у Саджавській ЗОШ. Дочка сторін [PERSON] навчається в 9-му класі і після закінчення школи планує продовжити навчання, у звязку з чим потребує чималих коштів на утримання та розвиток. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання вищевказаних дітей за період з 01.06.2014 року по 27.12.2016 року в загальному розмірі 22 390,29 грн., а також 736,49 грн. інфляційних збитків. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, вказаних в позовній заяві, та просить позов задовольнити. Вона також зазначила, що не вимагатиме від відповідача сплати заборгованості по аліментах, пені та будь-яких інших, пов'язаних з цим, платежів за умови, що він відчужить на користь їхніх дітей нгалежну йому частку житлового будинку. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, однак, ствердив, що він має намір відчужити на користь вказаних дітей належну йому 1/4 частку вказаного житлового будинку. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до даних свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.7). Судом встановлено, що 21.02.2005 року шлюб між сторонами розірвано, що стверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 21.02.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №28 (а.с.9). Згідно з рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.07.2005 року з відповідача на користь позивача присуджено аліменти на утримання дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення цими дітьми повноліття (а.с.8). Відповідно до довідки №2049, виданої 20.12.2016 року Саджавською сільською радою Надвірняського району Івано-Франківської області, вказані діти після розірвання шлюбу між сторонами проживають з позивачем (а.с. 5). Даними довідки Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 27.12.2016 року стверджується, що позивач з 01.06.2014 року по 27.12.2016 року не отримувала аліментів від відповідача згідно з виконавчим листом №2-1420, виданим 29.08.2005 року Надвірнянським районним судом. Заборгованість по аліментах станом на 27.12.2016 року становить 7 986,61 грн. (а.с. 6). Згідно із частинами 2 і 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Згідно з положеннями ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. В п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розяснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно з правовими позиціями, висловленими в постановах Верховного Суду України від 11.09.2013 року в справі №6-81цс13 та від 01.10.2014 року в справі №6-149цс14, оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що позивачем вірно проведено розрахунок пені з врахуванням кожної суми щомісячного платежу, шляхом множенням суми платежу за місяць на кількість прострочених днів місяця та на 1 відсоток суми боргу. Загальний розмір пені за період з 01.06.2014 року по 27.12.2016 року - 22\~390,29 грн., інфляційні збитки за вказаний період становлять 736,49 грн. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі наведеного і,

Outcome: approved