Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 21.11.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ПрАТ «ПівнГЗК», ТОВ «Шляхбуд КР» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок нещасного випадку на виробництві, в якій просила стягнути з відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» моральну шкоду заподіяну внаслідок смерті її батька [PERSON] у розмірі 90 000 грн. та з відповідача ТОВ «Шляхбуд КР» моральну шкоду заподіяну внаслідок смерті її батька [PERSON] у розмірі 90 000 грн. Вказує, що її батько [PERSON] , [INFO] , на протязі 3 років 8 місяців пропрацював машиністом тепловоза на маневрових та господарчих роботах в ТОВ «Шляхбуд КР». 15.10.2018 під час виконання його трудових обов`язків машиніста тепловоза на маневрових та господарчих роботах на території ПрАТ, локомотивна бригада в складі Федоренко М.В. і [PERSON] не впоралася з керуванням поїзду, і 16.10.2018 о 02-53 год. допустила зіткнення з тяговим агрегатом ОПЄ1А спеціалізованого поїзда, внаслідок допущеного зіткнення в кабіні тепловоза були смертельно травмовані [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Відповідно до матеріалів розслідування про груповий нещасний випадок, що стався 16.10.2019 о 02-53 год. в ТОВ «Шляхбуд КР», під час якого загинув [PERSON] визнано причинами нещасного випадку: основна - організаційне - порушення вимог безпеки під час експлуатації транспортних засобів, а саме - не проведення повного випробування гальм сформованого поїзда, з перевіркою стану гальмівної магістралі та дії гальм у всіх вагонів, а також незабезпечення належного утримання транспортних засобів - відсутність гнучкого троса привода швидкостеміра тепловоза ТЄМ-2, в результаті чого не здійснювалась реєстрація параметрів швидкості руху і роботи гальм господарського поїзда встановленим на тепловозі швидкостеміром, чим порушено вимоги глави XIII розділу 5 п.5.4, глави IX розділу 1 п.1.2 та X розділу 1 п.1.5 «Правил технічної експлуатації залізничного транспорту промислових підприємств», затверджених наказом Міністерства промислової політики України 15.02.2010 №70; супутні - організаційні: невиконання вимог інструкцій з охорони праці в частині необхідності проведення повного опробування гальм господарського поїзда на працездатність після його формування, яке не було виконане локомотивною бригадою, контролю за виконанням своїх обов`язків, як машиніст тепловоза, по проведенню опробування гальм поїзда помічником машиніста тепловоза та занесенням результатів розрахунків забезпеченості гальмами поїзда у Журналі випробування гальм, який знаходиться на локомотиві, оформлення необхідних записів в відповідний Журнал та підтвердження їх достовірності своїм підписом, а також необхідності проведення перевірки ефективності дії гальм при русі поїзда, чим порушено вимоги п. 1.7, 1.9 (п/п 1.9.5.) глави 1; п. 3.1.3 розділу 3.1 та п. 3.8.1 розділу 3.8 глави 3 Інструкції з охорони праці для машиніста тепловоза на маневрових і господарчих роботах ОТ-0009-18, затвердженої наказом по ТОВ «Шляхбуд КР» від 06.03.2018 № 35. Невиконання вимог інструкцій з охорони праці в частині необхідності проведення повного опробування гальм господарського поїзда на працездатність після його формування локомотивною бригадою. Невиконання своїх обов`язків по проведенню опробування гальм поїзда у встановленому порядку, чим порушено вимоги п. 1.7, 1.9 (п/п 1.9.5.) глави 1; п. 3.1.3 розділу 3.1 та п. 3.8.1 розділу 3.8 глави 3 Інструкції з охорони праці для помічника машиніста тепловоза на маневрових і господарчих роботах ОТ-ООІО-18, затвердженої наказом по ТОВ «Шляхбуд КР» від 06.03.2018 № 35.Не виконання посадових інструкцій в частині незабезпеченості виконання підлеглим персоналом (локомотивною бригадою у складі машиніста тепловоза [PERSON] та помічника машиніста тепловоза [PERSON] ) своїх обов`язків при експлуатації тепловоза та формуванні рухомого складу, а також не виконання ними нормативних документів з охорони праці та безпеки руху, чим порушено вимоги п. 4.2 розділу 4 Посадової інструкції електромеханіка дільниці №7.3 підйомно-транспортного устаткування залізничного цеху з обслуговування об`єктів ПАТ «ПівнГЗК», затвердженої 12.06.2015. Не виконання посадових інструкцій, в частині забезпеченості надійної роботи тепловоза, контролю за якістю його технічного обслуговування та за виконанням підлеглим персоналом (електромеханіком [PERSON] ) вимог Правил технічної експлуатації залізничного транспорту, які зобов`язують експлуатувати тепловоз з працюючим швидкостеміром, що забезпечує реєстрацію параметрів швидкості руху та режимів роботи автоматичних гальм поїзда, чим порушено вимоги п. 2.1 (п/п 2.1.1), 2.5 та 2.10 розділу 2 Посадової інструкції головного механіка залізничного цеху з обслуговування об`єктів ПАТ «ПівнГЗК», затвердженої 12.06.2015. Внаслідок смерті батька, їй завдано моральну шкоду, яка полягає у тому, що вона отримала сильне нервове потрясіння коли дізналась про смерть батька, тривалий час перебувала у пригніченому стані, не могла спати по ночам, довгий час не могла повірити в те, що більше ніколи вона не зможе бачити батька, радіти його увазі, чути його сміх, разом проводити час. Після його смерті її життя повністю змінилося, у зв`язку із чим вона просить стягнути з кожного відповідача по 90 000 грн. завданої моральної шкоди. Стислий виклад заперечень відповідача. 20.12.2019 представник відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» Курочкіна І.С. надала суду відзив на позовну заяву. Вказує, що батько позивача працював машиністом тепловоза на маневрових та господарчих роботах ТОВ «Шляхбуд КР», тобто ПрАТ «ПівнГЗК» не є роботодавцем. Актом про проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 16.10.2018 в ТОВ «Шляхбуд КР» не встановлена вина ПрАТ «ПівнГЗК». Більш того, постановою слідчого Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 31.07.2019 закрито кримінальне провадження № 12018040230001931 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.276 КК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення. Також, згідно висновку експертизи від 12.02.2019, гальмівні прилади, які підлягали випробуванням були справними та відповідали вимогам діючих інструкцій на залізниці ЦТ-0058 та ЦВ-ЦЛ-0013. Натомість, локомотивна бригада у складі машиніста тепловозу [PERSON] та помічника машиніста [PERSON] не виконали вимог п.п.5.4 та п.5.8 розділу 5 Правил технічної експлуатації залізничного транспорту промислових підприємств в частині невиконання своїх обов`язків по з`єднанню гальмівної магістралі поїзду між всіма вагонами, перевірки щільності магістралі та проведенню повного випробування гальм під час формування поїзду перед його відправленням зі станції. Крім того, позивачем не надано будь-яких доказів завданої моральної шкоди, та які б підтверджували її негативний психологічний стан, у зв`язку з цим, вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПрАТ «ПівнГЗК» слід відмовити. 15.01.2020 представник відповідача ТОВ «Шляхбуд КР» Савотченко І.М. надав відзив на позовну заяву, у якому вказує, що відповідно до Акту проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 16.10.2018 о 02-53 год. в ТОВ «Шляхбуд КР» форми Н-5 від 01.04.2019 про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом форми Н-1 №1 від 01.04.2019, смерть батька позивача настала від травми, несумісної з життям. Нещасний випадок на виробництві настав, у зв`язку з діями та грубою необережністю локомотивної бригади, яку очолював сам батько позивача. Таким чином, наряду з роботодавцем, сам працівник повинен нести безпосередню відповідальність щодо додержання вимог нормативно-правових актів з охорони праці. Винні дії батька позивача призвели до настання нещасного випадку на виробництві й отримання ним травм, які несумісні з життям, а тому між нещасним випадком на виробництві і діями батька позивача існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. Профілактична робота з охорони праці на підприємстві ТОВ «Шляхбуд КР» проводилась згідно з вимогами чинного в Україні законодавства і ПрАТ «ПівнГЗК» вживав усі можливі та необхідні превентивні методи у сфері охорони праці, які передбачені законодавством, задля недопущення настання нещасного випадку на виробництві. Крім того, з боку загиблого машиніста тепловозу [PERSON] на зустріч з адміністрацією ТОВ «Шляхбуд КР» прибула донька - [PERSON] , [INFO] , відомості щодо якої містилися у копії паспорту загиблого, яка мешкала з ним однією сім`єю та підтримувала близькі родинні взаємовідносини. Саме [PERSON] , брала участь у організації поховання [PERSON] . За клопотанням ТОВ «Шляхбуд КР», витрати за ритуальні послуги з організації поховання [PERSON] у розмірі 16205,00 грн. взяв на себе профспілковий комітет ПО ПМГУ ТОВ «Шляхбуд КР», членом якого був батько позивача. 26.12.2018, [PERSON] , яка брала участь у організації поховання батька позивача та постійно підтримувала зв`язок, виражаючи свою стурбованість, було прийнято на роботу у штат ТОВ «Шляхбуд КР». Також, 28.11.2019 відповідач надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 8000 грн. на сплату авансу за виготовлення пам`ятнику батьку позивача. Таким чином, факт родинних зв`язків між позивачем та її загиблим батьком не передбачав наявності між ними близьких взаємовідносин, що ставить під сумнів наявність заподіяної позивачу моральної шкоди, у зв`язку із втратою батька. Також, розмір матеріальних збитків, які відповідач сплатив та які ще підлягають до сплати ПрАТ «ПівнГЗК», у зв`язку з відшкодуванням майнової шкоди, завданої у зв`язку з настанням нещасного випадку на виробництві за вини локомотивної бригади складає значну суму, тому вважає, що розмір моральної шкоди, яку просить стягнути позивач є необґрунтованим, тому просить відмовити в задоволені позову. Заяви, клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просив позов задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених в позові та розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача ТОВ «Шляхбуд КР» Кафтасьєва Г.В. в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій в задоволені позовних вимог просить відмовити, та розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» Курочкіна І.С. в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій в задоволені позовних вимог просить відмовити, та розглядати справу за її відсутності. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 11-00 год. 03.01.2020, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 03.01.2020 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 11-00 год. 03.02.2020, у зв`язку з неявкою представника відповідача ТОВ «Шляхбуд КР» щодо якого у суду відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, та за клопотанням представника відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» Курочкіної І.С. про відкладення розгляду справи. 03.02.2020 справа знята з розгляду до 10-00 год. 25.02.2020, у зв`язку з зайнятістю в іншому провадженні. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої в свідоцтві про народження серії [NUMBER] , записано [PERSON] (а.с. 5). 17.09.2011, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 780 (а.с. 6). [PERSON] , [INFO] , [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Тернівським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1232 (а.с. 7). Згідно Акту проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 16 жовтня 2018 о 02-53 год. в ТОВ «Шляхбуд КР» від 01.04.2019 та Акту №1 від 01.04.2019 про нещасний випадок, пов`язаний із на виробництвом, причина смерті машиніста тепловоза на маневрових та господарчих роботах [PERSON] , яку встановив заклад судово-медичної експертизи встановлено, що смерть його настала від травм, несумісних з життям, які супроводжувалися розтрощенням тіла з розділенням голови, тулуба та кінцівок з повним їх від членуванням. Причинами нещасного випадку було визнано: основна - організаційна: порушення вимог безпеки при експлуатації транспортних засобів; супутня - організаційна: порушення трудової та виробничої дисципліни, а саме не виконання посадових обов`язків, невиконання вимог інструкцій з охорони праці (а.с. 8-18, 19-24). Відповідно до п. 10 вказаного Акту, особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, або орган, який проводив розслідування: [PERSON] , машиніст тепловоза на маневрових господарчих роботах дільниці №7.3 підйомно-транспортного устаткування залізничного цеху з обслуговування об`єктів ПрАТ «ПівнГЗК» ТОВ «Шляхбуд КР», який не виконав вимоги п.5.4, 5.8 Розділу Глави 13; п. 6.1, 6.2, 6.7 Розділу 6 Глави 13 Правил технічної експлуатації залізничного транспорту промислових підприємств; п.7.1, 7.1.4, 7.1.5, 7.1.12 Розділу 7 Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізничному транспорту ПрАТ «ПівнГЗК» та п. 12.2.2 Розділу 12, п. 13.1.1 Розділу 13 Інструкції з експлуатації гальм спеціального рухомого складу ТОВ «Шляхбуд КР», в частині необхідності проведення повного опробування гальм господарчого поїзда на працездатність після його формування, яке не було виконане локомотивною бригадою, не здійснював контроль за виконанням своїх обов`язків по проведенню опробування гальм поїзда помічником машиніста тепловоза [PERSON] та занесенням результатів розрахунків забезпеченості гальмами поїзда у Журналі випробувань гальм, який знаходиться на локомотиві. Разом з [PERSON] не оформив необхідні записи у відповідний Журнал і не підтвердив їх достовірність своїм підписом. Вивчивши висновок експертної комісії, оглянувши місце події та стан гальмівного обладнання вагонів хопер-дозаторів комісія вважає, що локомотивна бригада тепловоза ТЭМ-2 госп.№№79 у складі машиніста тепловозу [PERSON] та помічника машиніста тепловоза [PERSON] не з`єднала гальмівну систему тепловоза з гальмівною системою причеплених вагонів в єдину магістраль та не підготувала гальмівні пристрої до роботи. Вище вказані порушення нормативних документів з безпеки руху та експлуатації гальм рухомого складу стали можливі в результаті невиконання машиністом тепловоза [PERSON] вимог п. 1.7, 1.9 (п/п 1.9.5.) Глави 1; п. 3.1.3 Розділу 3.1 та п. 3.8.1 Розділу 3.8 Глави 3 Інструкції з охорони праці для машиніста тепловоза на маневрових і господарчих роботах ОТ-0009-18; [PERSON] , помічник машиніста тепловоза на маневрових господарчих роботах дільниці №7.3 підйомно-транспортного устаткування залізничного цеху з обслуговування об`єктів ПрАТ «ПівнГЗК» ТОВ «Шляхбуд КР», який не виконав вимоги п.5.4, 5.8 Розділу Глави 13; п. 6.1, 6.2, 6.7 Розділу 6 Глави 13 Правил технічної експлуатації залізничного транспорту промислових підприємств; п.7.1, 7.1.4, 7.1.5, 7.1.12 Розділу 7 Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізничному транспорту ПрАТ «ПівнГЗК» та п. 12.2.2 Розділу 12, п. 13.1.1 Розділу 13 Інструкції з експлуатації гальм спеціального рухомого складу ТОВ «Шляхбуд КР», в частині необхідності проведення повного опробування гальм господарчого поїзда на працездатність після його формування локомотивною бригадою. [PERSON] знехтував своїми обов`язками та не провів опробування гальм поїзда у встановленому порядку. Разом з [PERSON] не оформив необхідні записи у відповідний Журнал і не підтвердив їх достовірність своїм підписом. Вище вказані порушення нормативних документів з безпеки руху та експлуатації гальм рухомого складу стали можливі в результаті невиконання помічником машиністом тепловоза [PERSON] вимог п. 1.7, 1.9 (п/п 1.9.5.) Глави 1; п. 3.1.3 Розділу 3.1 та п. 3.8.1 Розділу 3.8 Глави 3 Інструкції з охорони праці для машиніста тепловоза на маневрових і господарчих роботах ОТ-0009-18; [PERSON] , електромеханік дільниці №7.3 ідйомно-транспортного устаткування залізничного цеху з обслуговування об`єктів ПрАТ «ПівнГЗК» ТОВ «Шляхбуд КР», який відповідно до вимог п. 3.2 Розділу 3 Глави 2 Правил технічної експлуатації залізничного транспорту промислових підприємств, та п. 4.2 Розділу 4 Посадової інструкції електромеханіка дільниці №7.3 підйомно-транспортного устаткування залізничного цеху з обслуговування об`єктів ПрАТ «ПівнГЗК». Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 2.2 (п/п 2.2.1), п. 2.15 Розділу 2 Посадової інструкції для електромеханіка дільниці № 7.3; [PERSON] , головний механік залізничного цеху з обслуговування об`єктів ПрАТ «ПівнГЗК» ТОВ «Шляхбуд КР», який в результаті не виконання своїх обов`язків порушив вимоги п. 2.2 (п/п 2.2.1), п. 2.5 та п. 2.10 Розділу 2 Посадової інструкції головного механіка залізничного цеху з обслуговування об`єктів ПрАТ «ПівнГЗК» (а.с. 19-24). Постановою слідчого Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 31.07.2019, закрито кримінальне провадження № 12018040230001931 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.276 КК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення (а.с. 47-51). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу за відсутності учасників справи, які надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та на підставі наявних у суду матеріалів. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст.4 Закону України «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини - є головним обов`язком держави. Згідно до ч.3 ст.43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно ч.ч.1,3 ст.13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до ст.264 ЦПК України, суд, під час ухвалення рішення, серед інших питань, вирішує які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або у інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Судом встановлено, що позивачу, яка є донькою загиблого [PERSON] , заподіяно моральну шкоду, внаслідок смерті близької людини. Як роз`яснено в пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної(немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оскільки смерть [PERSON] сталася внаслідок нещасного випадку на виробництві, суд вважає, що саме на відповідачів покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду позивачу. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Нечипорук та Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивача [PERSON] , яка втратила батька, була позбавлена турботи та любові батька, якої потребувала, враховує істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, наслідки, що наступили, та їх невідворотність. Також, при визначені розміру моральної шкоди, суд враховує вину самого потерпілого [PERSON] , який порушив вимоги законодавства про охорону праці та правила про охорону праці та внутрішнього трудового розпорядку, згідно п. 10 Акту, що призвело до нещасного випадку та його загибелі. Так, врахувавши докази, надані до суду, проаналізувавши викладені норми права, та порушення самим загиблим вимог закону про охорону праці, суд вважає необхідним, позов задовольнити частково та стягнути на користь позивача по 70 000 грн. з кожного відповідача моральної шкоди, вважаючи суму, що вимагає позивач завищеною. При цьому, суд зазначає, що підпунктами 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 та п. 18.1 ст. 18 Податкового кодексу України встановлено, що роботодавець - податковий агент зобов`язаний з доходів, що нараховуються (виплачуються) фізичній особі (платнику), нараховувати, утримувати та сплачувати до бюджету податок від імені та за рахунок коштів особи, якій виплачуються такі доходи. Згідно до пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платник податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Таким чином, відшкодування моральної шкоди, завданої в зв`язку із ушкодженням здоров`я та стійкою втратою працездатності, не є об`єктом оподаткування доходу платника податку. Згідно із договором про надання правової допомоги від 19.11.2019, укладеного між адвокатом Залюбовським В.В. та [PERSON] адвокат зобов`язався надати використовуючи всі надані йому цивільно-процесуальним законом права та засоби представництва наступні види правової допомоги клієнту: надання усної консультації, правовий аналіз наданих замовником документів для складання позовної заяви, копіювання документів для складання позовної заяви, формування переліку необхідних документів для забезпечення доказів по справі, вивчення судової практики суду, складання процесуальних документів (а.с.25). У акті виконаних робіт від 19 жовтня 2019 року наведено конкретний перелік наданих клієнту послуг (а.с. 28). Згідно квитанції № 1952 від 19 жовтня 2019 року позивачем було сплачено 3000 грн. за договором про надання правничої допомоги (а.с. 29). Отже, суд вважає, що позивачем доведено і документально підтверджено витрати на правничу допомогу, а також підтверджено розрахунок понесених нею витрат, що є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат, тому з кожного відповідача на користь позивача слід стягнути по 1500 грн. витрат на правову допомогу. Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнена від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому суд вважає необхідним, при частковому задоволенні позову, стягнути з кожного відповідача судовий збір по 768,40 грн. на користь держави. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial