Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № HEH2G100000099 від 26.07.2007 року в загальній сумі 109596,77 доларів США, що еквівалентно 2351946 грн. 65 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 28704,23 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 25521,87 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 3542,16 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 46598,52 доларів США, штрафу (фіксована частина) у сумі 11,65 доларів США та штрафу (процента складова) у сумі 5218,34 доларів США, посилаючись на невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором та поручительством відповідача [PERSON] перед банком по зобов'язанням [PERSON], які випливають з кредитного договору. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання недійсним кредитного договору № HEH2G100000099 від 26.07.2007 року, укладеного між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення банком його прав як споживача, оскільки всупереч ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та п.п. 3.2, 3.4 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного Банку України № 168 від 10 травня 2007 року, умови кредитного договору не містять детального розрахунку сукупної вартості кредиту, відсутній періодичний графік погашення щомісячних платежів, умови оспорюваного договору є несправедливими, існує істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду [PERSON] як споживача. В судовому засіданні представник позивача Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підтримав заявлені вимоги позивача за підставами вказаними у позові. Зустрічний позов [PERSON] не визнав, заперечував проти його задоволення, посилаючись на його необґрунтованість, пояснивши при цьому, що умови оспорюваного кредитного договору відповідають вимогам чинного законодавства, позивач на момент укладення вказаного договору був обізнаний в його умовах та розумів їх, кредитний договір містить всі умови, передбачені Законом України «Про захист прав споживачів» в редакції 2007 року на момент укладення кредитного договору, при цьому просив застосувати строк позовної давності. В судовому засіданні представник [PERSON] вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на їх необґрунтованість та невірний розрахунок заборгованості, та банком пропущено строк позовної давності звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості, оскільки останній черговий платіж за кредитом здійснено 12.09.2012 року. Підтримав вимоги [PERSON] за підставами вказаними у зустрічному позові. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на припинення поруки [PERSON] перед банком по зобов'язанням [PERSON], які випливають з кредитного договору № HEH2G100000099 від 26.07.2007 року, оскільки банк збільшив процентну ставку за кредитом без згоди поручителя [PERSON], окрім того просив застосувати строк позовної давності. Зустрічний позов [PERSON] просив задовольнити. Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов ПАТ КБ «ПриватБанк» не підлягає задоволенню, та позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 60, 61 ЦПК України, сторони зобов'язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» і [PERSON] 25.07.2007 року був укладений в письмовому вигляді кредитний договір № HEH2G100000099, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] споживчий кредит на придбання нерухомого майна шляхом надання грошових коштів через касу у вигляді не поновлювальної кредитної лінії в сумі 37450,00 доларів США, а останній в свою чергу зобов'язався погасити його в строк по 25.07.2037 року включно, з періодом сплати щомісячних платежів з 20 по 27 число кожного місяця. Згідно договору поруки № HEH2G100000099 від 25.07.2007 року відповідач [PERSON] взяла на себе зобов'язання перед Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» відповідати по зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № HEH2G100000099 від 25.07.2007 року. Також судом встановлено, що 25.07.2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» і [PERSON] був укладений іпотечний договір, згідно з умовами якого в забезпечення виконання його зобов'язань перед банком за вищевказаним кредитним договором [PERSON] надано в іпотеку належну йому квартиру № 114 в корпусі № 5 в будинку № 166 по пр. Сенявіна у м.Херсоні. 05.11.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» на адресу [PERSON] направлений лист-повідомлення № 20.1.3.2/6-22855/9169 від 03.10.2008 року про збільшення відсоткової ставки за кредитним договором № HEH2G100000099 від 25.07.2007 року, яку буде змінено автоматично 27.11.2008 року без будь-яких додаткових дій зі сторони позичальника у разі його згоди щодо змін умов кредитування. Згідно Статуту Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» зареєстрованого 17.07.2009 року, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк». Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, поясненнями представника ПАТ КБ «ПриватБанк», представника [PERSON], представника [PERSON], а правовідносини які виникли між сторонами регулюються нормами ЦК України. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до положень вищевказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною першою статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується його обсяг відповідальності. Як встановлено в судовому засіданні, з пояснень представника [PERSON], представника [PERSON] та вбачається з матеріалів справи, що позичальник [PERSON] 12.09.2012 року здійснив останній черговий платіж по кредиту за серпень 2012 року, періодом сплати якого визначено період з 20 по 27 число кожного місяць, про що свідчить квитанція б/н від 12.09.2012 року, а позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № HEH2G100000099 від 25.07.2007 року, лише 07.10.2015 року після спливу строку позовної давності. Крім того, порука відповідача [PERSON] по зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № HEH2G100000099 від 25.07.2007 року, на підставі ч.1 ст. 559 ЦК України є припиненою, оскільки банк не повідомив поручителя про збільшення обсягу її відповідальності по кредитним зобов'язанням позичальника з 28.11.2008 року. За таких обставин, вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню судом, оскільки позивач-банк звернувся до суду з вимогою після спливу строку позовної давності 07 жовтня 2015 року, тобто понад 3 роки з моменту настання строку погашення чергового платежу за зобов'язанням [PERSON] по кредитному договору № HEH2G100000099 від 25.07.2007 року. Вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню судом, оскільки на підставі ч.1 ст.559 ЦК України порука [PERSON] є припиненою у зв'язку зі зміною зобов'язання позичальника [PERSON] без її згоди як поручителя, внаслідок чого збільшується її обсяг відповідальності. Позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору № HEH2G100000099 від 25.07.2007 року не підлягають задоволенню судом, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлена наявність намірів [PERSON] укласти кредитний договір, з пояснень представника ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що [PERSON] добровільно та свідомо уклав оспорюваний договів, був обізнаний в умовах його укладення, у тому числі у всіх істотних умовах кредитного договору. Доводи представника відповідача [PERSON] щодо невірного розрахунку заборгованості за кредитним договором, відсутності інформації для споживача про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, не врахування банком грошових коштів на погашення кредиту не можуть бути прийняті судом до уваги як такі, що спростовані встановленими в судовому засіданні доказами.

Outcome: dismissed