Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Служба у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації звернулась до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на обліку служби відповідно до наказу № 25 від 13.03.2015 року перебуває малолітній [PERSON], [INFO], як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах. Вказали, що відповідно до свідоцтва про народження матір'ю малолітнього є [PERSON], [INFO], батько дитини записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Зазначили, що [PERSON] неналежним чином виконує батьківські обов'язки, схильна до зловживання спиртними напоями, повністю самоусунулась від виховання дитини, не піклується про стан його здоров'я. При обстеженні житлово-побутових умов проживання родини [PERSON] встановлено, що квартира захаращена сторонніми речами, стоїть неприємних запах від кролів, малолітній [PERSON] не має окремого місця для відпочинку та сну. 30 червня 2016 року малолітнього [PERSON] було тимчасло влаштовано до Київськогг міського будинку «Берізка». З 16 вересня 2016 року по сьогоднішній день дитина перебуває у Центрі допомоги дітям «Місто щасливих дітей». За весь цей час мати жодного разу не поцікавилась сином та не відвідувала його в закладі. У зв'язку з вищевикладеним, оскільки відповідачка самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї дитини [PERSON], Служба змушена була звернутись до суду з метою захисту інтересів та забезпечення прав на повноцінне життя малолітньої дитини, тому просили позбавити батьківських прав відповідача та стягнути з неї аліменти на утримання малолітнього [PERSON] Служба у справах дітей у судове засідання не з'явились, як вбачається з матеріалів справи, про час і місце розгляду була повідомлена належним чином, однак подала до суду заяву, у якій позов підтримали та просили задоволити повністю з підстав, викладених у ньому. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, як вбачається з матеріалів справи, про час і місце розгляду була повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомила, тому суд з урахуванням положення п.5 ст.74, ст.224 ЦПК України та заяви Служби, в якій вони не заперечували проти такого розгляду справи, приходить до висновку про можливість слухати справу у її відсутність на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Прокурор прокуратури Подільського району м.Києва у судове засідання 26.04.2017 року не з'явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, однак подала до суду заяву, у якій підтримала позов та просила його задоволити в повному обсязі, тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність на підставі всіх наявних доказів долучених до матеріалів даної цивільної справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Стаття 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про народження малолітнього [PERSON], [INFO], матір'ю є [PERSON], [INFO]. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька батько малолітнього [PERSON] записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно наказу Служби у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 13 березня 2015 року № 25 малолітнього [PERSON] поставлено на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах та проживають у сім'ї, де батьки ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 08.04.2016 року родини [PERSON] встановлено, що квартира захаращена сторонніми речами, стоїть неприємних запах від кролів, малолітній [PERSON] не має окремого місця для відпочинку та сну. Згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 22 червня 2016 року малолітній був доставлений до дитячої клінічної лікарні № 9. Згідно розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 06 липня 2016 року малолітнього [PERSON] було тимчасово влаштовано до Київського міського будинку дитини «Берізка». З 16 вересня 2016 року по сьогоднішній день дитина перебуває у Центрі допомоги дітям «Місто щасливих дітей». За весь цей час мати жодного разу не поцікавилась сином та не відвідувала його в закладі. Судом встановлено, що [PERSON] неналежним чином виконує батьківські обов'язки, повністю самоусунулась від виховання дитини, не піклується про стан його здоров'я. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України) батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ст.164 Сімейного Кодексу України підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення одного з батьків від виконання обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають: один з батьків; опікун; піклувальник; особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - «ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально-визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти». Відповідно до висновку служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 16 грудня 2016 року за № 106-8060, вбачається, що Подільська районна в місці Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідачки відносно її малолітнього сина [PERSON] Крім того суд вважає, що батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. З урахуванням вищевикладеного, встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що позовні вимоги Служби у справах дітей щодо позбавлення відповідачки відносно неї малолітнього сина - [PERSON] повністю доведені і підлягають задоволенню. У зв'язку з вищевикладеним, також підлягає задоволенню позовна вимога щодо стягнення з відповідачки аліментів на користь державного закладу або фізичної особи, якому будуть переданий [PERSON] у розмірі ? частки усіх видів його доходів або заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від 23 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням викладеного, встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє доведення в ході судового розгляду а тому підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В зв'язку з вищезазначеним з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривні 00 копійок. На підставі викладеного, ст. 141, 150, 155, 164-166 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved