Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], Бузівської сільської ради Жашківського району про скасування державного акту на право власності на землю та рішення виконавчого комітету Бузівської сільської ради Жашківського району. В обґрунтування своїх позовних вимог вказало, що у приватній власності відповідачки [PERSON] перебуває земельна ділянка площею 0,3235 га., що розташована на території Бузівської сільської ради Жашківського району, яка отримана нею згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР 3-4-12 від 30.10.2000 року. Через земельну ділянку відповідачки проходить повітряна лінія електропередачі напругою 10 кВ «Острожани», яка належить товариству та є складовою єдиної інженерної інфраструктури, що забезпечує якісне та безперебійне постачання електроенергії споживачам Жашківського району. Позивач вважає, що державний акт про передачу у приватну власність відповідачці [PERSON] відповідної земельної ділянки виготовлений з порушенням вимог чинного законодавства та як наслідок підлягає скасуванню, виходячи з наступних підстав. Земельна ділянка, на якій розташована ПЛ-10 кВ відноситься до земель енергетичної системи. Статтею 112 Земельного кодексу України встановлено, що охоронні зони створюються зокрема і уздовж лінії зв'язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об'єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкоджень, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти. Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України. Ч. 6 ст. 19 ЗУ «Про електроенергетику» встановлено, що в охоронних зонах електричних мереж, а також інших особливо важливих об'єктів електроенергетики діють обмеження, передбачені законодавством України щодо використання земель. Розміщення споруд та інших об'єктів в охоронних зонах електричних мереж без здійснення передбачених нормативними документами технічних заходів безпеки не допускається. Пунктом 4 ч. 2 Правил охорони електричних мереж, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.1997 р. № 209, встановлено, що у межах охоронних зон землі у їх власників та користувачів не вилучаються, а використовуються з обмеженнями, передбаченими цими правилами. Законодавець чітко встановлює певні обтяження щодо земельних ділянок через які проходить електричні мережі у вигляді спеціального режиму їх використання для осіб, що нами володіють. Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43 затверджено Інструкцію про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договір оренди землі, яка була чинна на момент отримання Державного акту відповідачкою [PERSON] В порушення вимог інструкції, в процесі виготовлення державного акту про право приватної власності на землю серії ЧР 3-4-12 від 30.10.2000 року на кадастровому плані та акті перенесення на місцевості меж зон обмежень земельної ділянки, що належить [PERSON], не було відображено обтяження у вигляді охоронної зони ПЛ-10 кВ. Також, в порушення вимог Інструкції, на плані зовнішніх меж земельної ділянки у Державному акті про право приватної власності на землю серії ЧР 3-4-12 від 30.10.2000 року не зазначено межі вкраплених земельних ділянок під опори ПЛ -10 кВ, що належить ПАТ «Черкасиобленерго» Крім того, в порушення вимог п.2.11. Інструкції сторінку Державного акту про право приватної власності на землю серії ЧР 3-4-12 від 30.10.2000 року, на якій зображено план земельної ділянки, підписано не начальником районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України, а інженером-землевпорядником. У державному акті невірно зазначено цільове призначення земельної ділянки, оскільки, враховуючи той факт, що на момент оформлення права власності на земельну ділянку на ній уже існував житловий будинок, то цільове призначення такої земельної ділянки мало бути не «для ведення особистого підсобного господарства», а «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)». При цьому площа такої земельної ділянки не могла перевищувати згідно ч. 2 ст. 67 ЗК України 1990 р. 0,25 га., тоді, як площа земельної ділянки відповідачки [PERSON] згідно державного акту складає 0,3235 га. Крім того, ПАТ «Черкасиобленерго» вважає, що державний акт про право приватної власності на землю серії ЧР 3-4-12 від 30.10.2000 року виданий з порушенням вимог чинного законодавства, а тому, як наслідок підлягає скасуванню. Крім того, з аналогічних підстав позивач вважає, що рішення Виконавчого комітету Бузівської сільської ради народних депутатів № 26 від 26.09. 1999 року є незаконним в частині надання у приватну власність відповідачці [PERSON] вище згаданої земельної ділянки та відповідно підлягає скасуванню у даній частині. В зв»язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засідання представник позивачка Ведмідь Павло Васильович, який діє згідно довіреності № 597/09-03 від 27.01.2014 року, позов підтримав, просив його задовольнити та скасувати державний акт на право власності на землю № ЧР 3-4-12 від 30.10.2000 року, який видано [PERSON], та рішення виконавчого комітету Бузівської сільської ради Жашківського району № 26 від 26.09.1999 року в частині надання у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,3235 га, при цьому суду пояснив, що державний акт потрібно скасувати з зв'язку з тим, що на кадастровому плані не було нанесено обтяження земельної ділянки ПЛ -10 кВ, також невірно зазначено цільове призначення земельної ділянки, а саме: «для ведення особистого підсобного господарства». Так як на момент приватизації був збудований уже будинок, то мало бути зазначене цільове призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», а також площа земельної ділянки в державному акті вказана 0,3235 га., а потрібно згідно діючого законодавства не більше 0, 25 га. Також сторінку державного акту про право приватної власності на землю серії ЧР 3-4-12 від 30.10.2000 року, на якій зображено план земельної ділянки, підписано інженером-землевпорядником, а не начальником районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України. В судове засіданні відповідачка [PERSON] заявлений позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні. В судовому засіданні представник відповідачки [PERSON], який діє згідно довіреності від 16 листопада 2012 року, заявлений позов не визнав, заперечував проти його задоволення. В судовому засіданні адвокат [PERSON], який представляє інтереси відповідачки та діє згідно договору про надання юридичної допомоги від 25.03.2014 року, заявлений позов не визнав, суду пояснив, що заявлений позов не підлягає до задоволення в зв'язку з тим, що державний акт був отриманий [PERSON] згідно вимог чинного законодавства. Щодо цільового призначення земельної ділянки, то це не впливає на право позивача в використанні земель електричної системи. Також позивачем грубо порушено вимоги законодавства як на момент будівництва, так і на даний час. Позивачем не надано дозвіл Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області на будівництво, не встановлено межі охоронної зони, не нанесено обтяження. Крім того, не відведено земельну ділянку, де встановлено лінію електропередач, в передбаченому законодавством порядку, не наведено доказів того, що права позивача взагалі порушено, та й не надано належних доказів того, що вказана лінія електропередач перебуває у віданні (на балансі) позивача. В судовому засіданні представник відповідача Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області Шеремета Бориса Івановича, який діє згідно довіреності від 12 лютого 2014 року, заявлений позов не визнав та заперечував проти його задоволення, суду пояснив, що вважає рішення виконавчого комітету Бузівської сільської ради Жашківського району № 26 від 26.09.1999 року законним та обґрунтованим, яке прийняте без жодного порушення вимог чинного законодавства. А державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] підписаний інженером-землевпорядником, так як на нього в той час були покладені вищезазначені обов'язки. При цьому зазначив, що саме рішення, на підставі якого передавалася у приватну власність земельна ділянка, не збереглося. В судове засідання представник третьої особи - відділу Держземагенства у Жашківському районі - не з'явився по невідомих суду причинах, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. В судовому засіданні представник третьої особи Обойчук Сергій Володимирович, який діє згідно довіреності № 307 від 08 січня 2014 року, заперечував проти задоволення позову та пояснив, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку [PERSON] підприємством, в якому він працює не виготовлялося. Технічна документація по виготовленню державних актів на землю знаходилася в відділі ДЗК, однак вона не передавалася підприємству по акту прийому-передачі, на даний час на земельну ділянку відповідачки [PERSON] техдокументація відсутня. При цьому зазначив, що вважає державний акт на право власності на землю таким, що виготовлений у відповідності до вимог чинного законодавства. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного. Судом установлено, що згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР 3-4-12 від 30 жовтня 2000 року, [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Бузівської сільської ради передається у приватну власність земельна ділянка розміром 0,3235 га. Землю передано для ведення особистого підсобного господарства. Земельна ділянка передана на підставі рішення виконавчого комітету Бузівської сільської ради №26 від 15 вересня 1999 року. Сторонами не заперечується факт наявності повітряної лінії електропередач опори якої знаходяться на незначній відстані від огорожі домоволодіння відповідачки [PERSON] та одна з них знаходиться на городі останньої, однак суд враховує також наступне. Ч.2 ст.76 ЗК України передбачено, що землі енергетичної системи можуть перебувати у державній, колективній та приватній власності. Згідно п.2 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил охорони електричних мереж» від 04 березня 1997 року для створення нормальних умов експлуатації електричних мереж, забезпечення їх збереження та дотримання вимог техніки безпеки серед іншого здійснюються такі заходи: відводяться земельні ділянки; встановлюються охоронні зони; визначаються мінімально допустимі відстані. Відповідно до п.4 цієї ж Постанови на період будівництва та експлуатації електричних мереж земельні ділянки надаються забудовникам відповідно до Земельного кодексу України. Згідно довідки відділу Держкомземагенства у Жашківському районі № 912 від 04.04.2014 року, згідно державної статистичної звітності форми 6-зем. в адмінмежах Бузівської сільської ради Жашківського району земельні ділянки за ПАТ «Черкасиобленерго» не обліковуються. Таким чином, повітряна лінія електропередач напругою 10 кВ «Отрожани» експлуатується з порушенням вимог чинного законодавства, тобто, без відведення земельної ділянки під нею та без встановлення охоронних зон. В п.8 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил охорони електричних мереж» від 04 березня 1997 року та ст.30 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об»єктів» від 09 липня 2010 року передбачені права та обов»язки власників та користувачів земельних ділянок у спеціальних зонах об»єктів енергетики. Позивачем в обґрунтуванні позовних вимог не вказано, які його права порушено відповідачкою [PERSON], не оспорюється її право власності на вказану земельну ділянку. Крім того, позивачем за час розгляду справи в суді не надано жодного належного доказу про те, що повітряна лінія електропередач взагалі перебуває у нього у власності або іншому віданні. Вказане взагалі ставить під сумнів право позивача на даний час звертатися до суду із зазначени м позовом. Що стосується посилання представника позивача на те, що рішенням виконавчого комітету Бузівської сільської ради було надано дозвіл на отримання у власність відповідачкою [PERSON] земельної ділянки більшого розміру, ніж передбачено чинним законодавством, та із неправильним визначенням її цільового призначення, то, на думку суду, дані обставини ніяким чином не можуть порушувати будь-які права позивача, а тому підстави для його скасування, з урахуванням також викладеного і вище, відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed