Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.04.2019 відмовлено в задоволенні позову Головного управління Національної гвардії України до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в особі його законного представника [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Орган опіки і піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування службовим житловим приміщенням та примусове виселення без надання іншого житла. Представником відповідачів адвокатом Нежевело В.В. у судовому засіданні до закінчення судових дебатів заявлено про те, що додаткові докази на підтвердження понесених судових витрат стороною позивача будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. 19.04.2019 представник відповідачів звернулася до суду із заявою про розподіл судових витрат між сторонами, вмотивованою тим, що на протязі всього розгляду цивільної справи сторона відповідачів несла витрати по забезпеченню доказами по цивільній справі інших учасників справи на виконання вимог чинного ЦПК та доведення заздалегідь поштою всіх доказів з використанням поштових послуг ПАТ «Укрпошта», загальний розмір яких становить 211,50 грн, з них:19 грн за надіслання відзиву на позовну заяву стороні позивача від всіх відповідачів; 33 грн за надіслання відзиву з додатками третім особам; 65 грн за надіслання заяви про залучення по справі третіх осіб; 49,50 грн за надіслання заперечень на відповідь сторони позивача іншим учасникам справи; 45 грн за надіслання доказів прибуття адвоката відповідачів в судове засідання 16.04.2019. Також стороною відповідачів були понесені витрати, пов`язані з прибуттям автобусним сполученням в судове засідання адвоката 16.04.2019, в сумі 136,90 грн. Тому просить розподілити зазначені судові витрати між сторонами відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Стороною позивача надані заперечення на заяву про винесення додаткового рішення, в яких зазначено, що вказана заява не містить відомостей про те, ким саме понесені витрати та відповідно не містить прохання, кому саме належить відшкодувати понесені витрати. В заяві про винесення додаткового рішення зазначено, що клопотання про приєднання доказів надіслання відзиву на позов та отримання відзиву на позов стороною позивача направлено поштою 22.10.2018, але згідно доданих до вказаного документа поштових квитанцій воно було направлено 16.10.2018, а сума квитанцій не відповідає визначеній в заяві сумі 19,00 грн. Крім того, клопотання про приєднання доказів надіслання відзиву на позов та отримання відзиву на позов стороною позивача підписане фахівцем в галузі права [PERSON] , який на час винесення рішення по справі не є учасником справи чи представником будь-якої особи у справі. Поштові квитанції, які містяться в справі та датовані 22.10.2018 додані до інших документів, що направлялись [PERSON] Поштових квитанцій від 24.10.2018 та від 10.12.2018 в матеріалах справи немає. Квитанції, що додані до заяви про винесення додаткового рішення, сформовані за дві доби до підписання вказаної заяви адвокатом Нежевело В.В. Доказів понесення витрат на поштові відправлення саме відповідачами матеріали додані до заяви адвоката Нежевело В.В. не містять. Доказів відшкодування будь-яких витрат [PERSON] з боку [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] матеріали справи не містять. Зазначено, що витрати на переїзд до іншого населеного пункту представника відповідачів не підлягають відшкодуванню, так як наданий на підтвердження переїзду квиток типу ІІ серії ААВЖ [NUMBER] від 16.04.2019 не може бути визнаний належним підтвердженням вартості проїзду, оскільки був виданий з порушенням норм п. 14 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордоном, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 №59, та п. 2 Наказу Мінтрансзв`язку України від 25.05.2006 №503 «Про затвердження Типових форм квитків на проїзд пасажирів і перевезення багажу на маршрутах загального користування». Квиток у зворотному напрямку, був виданий о 15.50 год. 16.04.2019 за маршрутом Охтирка-Суми з часом відправлення 15.55 год., а згідно протоколу судового засідання від 16.04.2019 судове засідання було завершене о 16.37 год. таким чином, на час закінчення судового засідання адвокат Нежевело В.В. не була присутня в залі суду та відповідно не виконувала покладені на неї обов`язки по наданню правничої допомоги відповідачам. Просив відмовити у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення. Представник позивача в судовому засіданні проти заяви про винесення додаткового рішення заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях, та просив відмовити в її задоволенні в повному обсязі. Від представника відповідачів надійшла заява про проведення судового засідання без її участі та без участі відповідачів, в якій також зазначено, що згідно з реєстраційними даними адреса робочого місця адвоката зазначена за місцем знаходження власності (квартира у спільній частковій власності), але робочим офісом адвоката є адреса по [ADDRESS] . Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, що, відповідно до положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви. Суд вислухав пояснення представника позивача, проаналізував матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Статтею 246\~ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до 1, 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: 1)\~на професійну\~правничу допомогу; 2)\~пов`язані із\~залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням\~експертизи; 3)\~пов`язані з витребуванням доказів,\~проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1, 3 ст. 138 ЦПК України визначено, що витрати,\~пов`язані з\~переїздом до\~іншого населеного\~пункту сторін\~та їхніх представників,\~а також\~найманням житла,\~несуть сторони. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно постанови Кабінету Міністрів України №590 від 27.04.2006 зі змінами від 28.02.2018 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» граничний розмір компенсації витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту стороні, на користь якої ухвалено судове рішення та її представникові не може перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження. Відповідно до п.6 розділу 11 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №59 від 13.03.1998 з наступними змінами, відшкодовуються витрати на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) з урахуванням усіх витрат, пов`язаних із придбанням проїзних квитків і користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на транспорті. Відрядженому працівникові відшкодовуються витрати на проїзд транспортом загального користування (крім таксі) до станції, пристані, аеропорту, якщо вони розташовані за межами населеного пункту, де постійно працює відряджений працівник, або до місцеперебування у відрядженні. За наявності декількох видів транспорту, що зв`язує місце постійної роботи з місцем відрядження, адміністрація підприємства може запропонувати відрядженому працівникові вид транспорту, яким йому слід користуватися. У разі відсутності такої пропозиції працівник самостійно вирішує питання про вибір виду транспорту. Відрядженому працівникові відшкодовуються також витрати на проїзд міським транспортом загального користування (крім таксі) відповідно до маршруту, погодженого керівником, та на орендованому транспорті за місцем відрядження (згідно з підтвердженими документами). Витрати на проїзд до місця призначення (відрядження) і назад відшкодовуються в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування. Стороною відповідачів на підтвердження понесених витрат, пов`язаних з прибуттям автобусним сполученням їхнього адвоката в судове засідання 16.04.2019, надані пасажирські квитки від автостанції м. Суми до автостанції м. Охтирка та в зворотньому напрямку, придбані на загальну суму 136,90 грн (т. 3, а.с. 8-9). Разом з цим, з офіційного письмового документу, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, - ордеру серії СМ №18 від 15.10.2018, ордеру серії СМ №19 від 15.10.2018, ордеру серії СМ №20 від 15.10.2018 (т. 2, а.с. 162, 163, 164), а також договору про правничу допомогу від 25.01.2019 (т. 2, а.с. 212-214) вбачається, що робоче місце адвоката Нежевело В.В. знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, правові підстави для стягнення витрат, пов`язаних з переїздом адвоката з м. Суми в судове засідання до Охтирського міськрайонного суду Сумської області, відсутні. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 140 ЦПК України особа,\~яка надала доказ на вимогу\~суду,\~має право\~вимагати виплати\~грошової компенсації\~своїх витрат,\~пов`язаних із\~наданням такого\~доказу.\~Розмір грошової\~компенсації визначає\~суд на\~підставі поданих\~такою особою\~доказів здійснення\~відповідних витрат. Розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження,забезпеченням доказів та вчиненням\~інших дій,\~пов`язаних з\~розглядом справи\~чи підготовкою\~до її\~розгляду,\~встановлюється судом\~на підставі договорів,\~рахунків та\~інших доказів. Граничний розмір компенсації витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно постанови Кабінету Міністрів України №590 від 27.04.2006 зі змінами від 28.02.2018 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» граничний розмір компенсації витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, не можуть перевищувати 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за сукупність дій, необхідних для розгляду справи. Частинами 1, 9 ст. 83 ЦПК України визначено, що сторони та\~інші учасники справи подають докази\~у справі\~безпосередньо до\~суду. Копії доказів\~(крім речових доказів),\~що подаються\~до суду,\~заздалегідь надсилаються\~або надаються\~особою,\~яка їх\~подає,\~іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЦПК України заявами по\~суті справи\~є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 178 ЦПК України копія відзиву\~та доданих\~до нього\~документів іншим учасникам справи повинна бути\~надіслана (надана)\~одночасно з\~надісланням (наданням)\~відзиву до\~суду. До відзиву\~додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи (п. 2). Відповідно до ч. 3 ст. 180 ЦПК України до заперечення застосовуються правила, встановлені частинами 3-5 ст. 178 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що стороною позивача були подані до суду наступні документи: - 22.10.2018 представником відповідача [PERSON] А. клопотання про приєднання доказів надіслання 16.10.2018 відзиву на позов та отримання відзиву на позов стороною позивача, що підтверджується чеком від 16.10.2018 на суму 16,20 грн (т. 1, а.с. 148); - 24.10.2018 представником відповідача [PERSON] клопотання про приєднання доказів надіслання відзиву на позов залученим третім особам, що підтверджується чеками від 22.10.2018 на загальну суму суму 33 грн (т. 1, а.с. 167); - 24.10.2018 представником відповідача [PERSON] . клопотання про приєднання доказів направлення заяви про залучення по справі третіх осіб, що підтверджується чеками від 22.10.2018 на загальну суму 65 грн (т. 1, а.с. 163-164); - 10.12.2018 відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] клопотання про приєднання доказів надіслання заперечень на відповідь сторони позивача, що підтверджується трьома чеками від 20.11.2018 на суму по 16,50 грн кожний (т. 2, а.с. 7, 9, 11). Також стороною відповідачів 17.04.2019 були надіслані іншим учасникам справи докази прибуття адвоката відповідачів в судове засідання 16.04.2019, що підтверджується чеками від 17.04.2019 на загальну суму 45 грн (т. 3, а.с. 10, 12, 14). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з позивача підлягають стягненню на користь відповідачів витрати, пов`язані з надісланням учасникам справи відзиву на позовну заяву, заперечень, а також доказів витрат на проїзд адвоката. Разом з цим, не підлягають відшкодуванню витрати, пов`язані із надісланням заяви про залучення по справі третіх осіб, так як вказана заява була надіслана вже після її вирішення та часткового задоволення судом в судовому засіданні 22.10.2018, а тому відсутня необхідність у ічиненні такої процксуальної дії. На підставі викладеного,

Outcome: partial