Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду про стягнення з [PERSON], [PERSON] солідарно заборгованості за кредитним договором у розмірі 53 924, 40 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] 16.07.2007 року укладено кредитний договір 014/1843/82/110560, відповідно до якого останній надано кредит в розмірі 75 000 грн. строком до 24.05.2017 року, а [PERSON] зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки і в порядку, встановленого кредитним договором. Погашення заборгованості повинна була здійснюватися щомісячно, у разі порушення зобов'язання за кредитним договором, відповідачем Банку сплачуються відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, пеню в розмірі 0,5 % від суми прострочення платежу за кожний день прострочення. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» свої зобов'язання виконав, а саме видав [PERSON] кредит в розмірі 75 000 грн., а остання в свою чергу, свої зобов'язання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором. У зв'язку із зазначеними обставинами, станом на 19.03.2015 року існує заборгованість по кредитному договору в розмірі 53 924, 40 грн., яка складається з : 1) 33 170, 60 грн. - заборгованість за кредитом; 2) 4371, 23 грн. - заборгованість по відсоткам; 3) 16 382, 57 грн. - розрахована пеня; Для забезпечення виконання зобов'язання [PERSON], було укладено договір поруки від 24.05.2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] Відповідно до умов кредитного договору та договору поруки, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором, однак вимога була залишена без задоволення. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав письмову заяву про розгляд справи без його участі та просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що дійсно отримала кредит в сумі 75000 грн., який частково виплатила. На теперішній час має заборгованість, що виникла внаслідок скрутного матеріального стану. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, однак про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] 16.07.2007 року укладено кредитний договір 014/1843/82/110560, відповідно до якого останній надано кредит в розмірі 75 000 грн. строком до 24.05.2017 року, а [PERSON] зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки і в порядку, встановленого кредитним договором. Погашення заборгованості повинна була здійснюватися щомісячно, у разі порушення зобов'язання за кредитним договором, відповідачем Банку сплачуються відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, пеню в розмірі 0,5 % від суми прострочення платежу за кожний день прострочення. При укладенні Кредитного договору відповідач був повідомлений про умови кредитування в Банку. Відповідно до умов Кредитного договору, відповідач зобов'язалась повертати кредит, сплачувати нараховані відсотки, а у разі порушення нею своїх договірних зобов'язань - відсотки та штрафні санкції. [PERSON] власним підписом погодилась з умовами та правилами кредитного договору. 24.05.2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого останній зобов'язався відповідати перед Банком за виконання зобов'язань, взятих на себе [PERSON] за кредитним договором. Однак, в порушення умов Кредитного договору, [PERSON]. своїх договірних зобов'язань не виконувала, у зв'язку з чим, станом на 19.03.2015 року існує заборгованість по кредитному договору в розмірі 53 924, 40 грн., яка складається з : 1) 33 170, 60 грн. - заборгованість за кредитом; 2) 4371, 23 грн. - заборгованість по відсоткам; 3) 16 382, 57 грн. - розрахована пеня; Незважаючи на попередження про виникнення простроченої заборгованості по кредиту та необхідності її погашення відповідачі суму заборгованості не погасили. Правильність проведеного позивачем розрахунку заборгованості відповідачами не оспорювалась, будь-яких клопотань на його спростування відповідачами не заявлено. Дані обставини підтверджуються наданими позивачем до матеріалів справи та дослідженими у судовому засіданні доказами: копією розрахунку заборгованості (а.с.7-9), копією кредитного договору 014\\1843\\82\\110560 (а.с.10-13), копіями додаткових угод № 1 про встановлення позичальнику кредитних канікул на період з 25.05.2009 року до 25.08.2009 року (а.с. 14-16, 20); копією договору поруки від 24.05.2007 року (а.с.17-19), копією вимог та повідомлень (а.с.21,22), копіями паспортів та податкових номерів відповідачів (а.с.23-27), копією витягу статуту ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.35-37), копією банківської ліцензії, копією дозволу (а.с. 28,30). Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, тобто порука є способом забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до положень статей 553-554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит, а відповідачі, в свою чергу, не виконують умов Кредитного договору та договору Поруки. Таким чином, невиконання відповідачами своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по кредиту та заборгованості по відсоткам - є законними, обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню. Згідно доданого до позовної заяви платіжного доручення, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 539,24 грн. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені позивачем при подачі позову та документально підтверджені судові витрати пропорційно з кожного відповідача.

Outcome: approved