Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Свої позовні вимоги позивачі мотивують тим, що [INFO] помер [PERSON] , який був зареєстрований та проживав за адресою: с. Кудлаї, Немирівського району Вінницької області, після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 1,9968 га., кадастровий номер 0523080200:01:001:0328, розташованої на території Байраківської сільської ради Немирівського району Вінницької області. Рішенням Немирівського районного суду від 31.03.2017 року за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,9968 га., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на яку мала право спадкодавець [PERSON] , померла [INFO] , на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії ВН№ 0291426. Спадкоємцями на майно після смерті [PERSON] є його дружина спадкодавця - [PERSON] та його мати - [PERSON] , інших спадкоємців за законом та заповітом немає, які прийняли спадщину та подали заяви про прийняття спадщини до Немирівської державної нотаріальної контори . Однак, 15.12.2020 року державним нотаріусом Немирівської нотаріальної контори Кнап Л.П. винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дій № 1314/02-31, № 1315/02-31, а саме: видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину на за законом на частку земельної ділянки площею 1.9968 га., розташовану на території Байраківської сільської ради Немирівського району Вінницької області та належну померлому [PERSON] . Підставою відмови є розбіжність в наданих спадкоємицями документах, щодо площі земельної ділянки, при огляді рішення Немирівського районного суду № 140/329/1 від 31 березня 2017 року згідно якого за [PERSON] визнали право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, 1.9968 га., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Байраківської сільської ради Немирівского району Вінницької області площа земельної ділянки - 1,9968 га., а згідно Витягу з державного земельного кадастру № НВ-0518668392020, виданий відділом Держгеокадастру Немирівському районі 12 лютого 2020 року, площа земельної ділянки зазначена в розмірі 1,9969 га. За вказаних обставин позивачі звернулися в суд з даним позовом. Позивачки [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак їх представник - адвокат Примакова В.В. надіслала до суду заяву, в якій позов підтвердила, просить його задовольнити, справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача Немирівської міської ради - міський голова Качур В.М. в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За вказаних обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Кудлаї Немирівського району Вінницької області, про що 30.07.2019 складено актовий запис №9, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 10.07.2015, між [PERSON] та [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON] ) було укладено шлюб, про що 10.07.2015 складено відповідний актовий запис №1542. Відповідно до довідки №462 від 22.11.2019, виданої виконкомом Боблівської сільської ради Немирівського району, покійний [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS] та разом із ним в житловому будинку була зареєстрована його мати - [PERSON] , 1956 року народження. Рішенням Немирівського районного суду від 31.03.2017 року за [PERSON] , [INFO] визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1.9968 га., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на яку мала право спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії ВН № 0291426. Відповідно до постанови державного нотаріуса Немирівської нотаріальної контори Кнап Л.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дій № 1314/02-31 від 15.12.2020 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 1.9968 га., розташовану на території Байраківської сільської ради Немирівського району Вінницької області та належну померлому [PERSON] , у зв`язку з розбіжністю в документах щодо площі земельної ділянки, оскільки при огляді рішення Немирівського районного суду № 140/329/1 від 31 березня 2017 року згідно якого за [PERSON] визнали право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, площею 1,9968 га., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Байраківської сільської ради Немирівского району Вінницької області площа земельної ділянки - 1,9968 га. , а згідно Витягу з державного земельного кадастру № НВ-0518668392020, виданого відділом Держгеокадастру Немирівського району 12 лютого 2020 року, площа земельної ділянки зазначена в розмірі 1,9969 га. За правилами ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів щодо визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом є такими, що засновані на законі, знайшли своє підтвердження вході судового розгляду, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268 - 1270 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд-

Outcome: approved