Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство Комерційний банк Приват Банк, як правонаступник Закритого Акціонерне Товариство Комерційний банк Приват Банк (далі Позивач) звернулося до суду із названим позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] (далі Відповідач) заборгованість за кредитним договором в сумі 12517,41 грн. та судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивує тим, що 15.09.2008 року між Позивачем та Відповідачем було укладено кредитний договір № без номера у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 6900.00 гривень, на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначає, що Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. На виконання умов даного договору банк свої зобовязання виконав належним чином, надавши Відповідачеві кредит в сумі 6900.00 гривень. Проте, в порушення умов кредитного договору, і умов та правил надання банківських послуг Відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобовязань і станом на 12.06.2016 року має заборгованість по кредитному договору на загальну суму 12517.41 гривен, яка складається з: 6624.69 грн.-заборгованість за кредитом, 4658,56 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 400.00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 250.00 грн. штрафу (фіксована частина) і 584.16 грн. штрафу (процентна складова). В судове засідання представник Позивача не прибув, але в заяві на імя суду просить справу розглядати без участі представника, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, але в заяві просить справу слухати без її участі та до даного спору застосувати строки позовної давності, оскільки позовна давність обчислюється з моменту настання строку чергового погашення платежу. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 15.09.2008 року між Позивачем та Відповідачем був укладений кредитний договір № без номера про надання кредиту у розмірі 6900.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Крім того Відповідач був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві на отримання кредиту. Відповідно до умов кредитного договору Відповідач зобовязувався повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяв та Умов. Проте Відповідач порушував умови кредитного договору щодо повернення кредиту та інших платежів і станом на 12.06.2016 року має заборгованість по кредитному договору на загальну суму 12517.41 гривен, яка складається з: 6624.69 грн.-заборгованість за кредитом, 4658,56 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 400.00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 250.00 грн.- штрафу (фіксована частина) і 584.16 грн штрафу (процентна складова). Також із довідки про умови кредитування з використанням кредитки Універсал, 55 днів пільгового періоду, по договору з Відповідачем судом установлено, що щомісячні платежі Відповідач повинен був проводити до 25 числа місяця, наступного за звітним періодом. За невчасне погашення заборгованості та інші порушення договору передбачені пеня та штраф. Як вбачається із розрахунку заборгованості Відповідач, починаючи з 26.10.2008 року порушував умови кредитного договору від 15.09.2008 року, не проводив щомісячні платежі до 25 числа місяця, та не погашав інші платежі. Встановлені в судовому засіданні обставини підтверджуються: копією кредитного договору та Умовами до нього (а.с.13-20), копією розрахунку заборгованості ( а.с.4-12) . Аналізуючи установлені обставини суд приходить до слідую чого висновку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Із заяви [PERSON] на видачу кредитної картки від 15.09.2008 року встановлено, що їй було видано платіжну кредитну картку з кредитним лімітом 6900 грн. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг визначено термін дії договору - 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про зупинення дії Договору, він автоматично пролонговується на цей же строк. (а.с.15-20). Відповідно до п. 3.1 Умов та правил надання банківських послуг, банк відкриває клієнту картрахунки і видає клієнту карти, їх вид і строк дії визначається в заяві і памятці клієнта,підписанням якої банк і клієнт укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, вказана у заяві. Відповідно до п. 3.1.1 Правил користування платіжною карткою на лицьовому боці картки вказаний місяць і рік дії картки. Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. Відповідно до п.п. 3.1.3 Умов та правил надання банківських послуг, по закінченню строку дії, відповідна карта продовжується банком на новий строк\~шляхом надання клієнту картки з новим строком дії. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг строку позовної давності ( ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки ( ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Такої правової позиції дійшов Верховний Суд України у постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України. Відомості про кредитну картку, дату її отримання і строк дії, надання клієнту ( [PERSON]І.) картки з новим строком в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки тощо). Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість за договором б/н від 15.09.2008 року Позивач почав нараховувати з 26.10.2008 року, тобто з цього періоду Позивачу було відомо про порушення його права, з звязку з чим починається дія трьохрічного строку права звернення до суду з вимогою захисту своїх інтересів, проте банк звернувся з позовом до суду лише 30.06.2016 року. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає за необхідне застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, і в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Outcome: dismissed