Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У квітня 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») в особі свого представника Гребенюка Олександра Сергійовича звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] звернувся до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б / н від 26 квітня 2010 року. Відповідач при підписанні заяви-анкети підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». У порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, чим порушила умови кредитного договору. Станом на 12.03.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 17 248, 78 грн, яка складається з наступного: 9 539, 27 грн - заборгованість за кредитом (простроченим тілом кредиту), 3 595, 48 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 2 816, 47 грн - пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500, 00 грн - штраф (фіксована частина), 797, 56 грн - штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. Участь сторін та інших учасників справи у розгляді справи У судове засідання представник позивача не з`явився, просив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутністю не подав. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2020 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви усунуті. 05 травня 2020 року, згідно положень частини шостої статті 187 ЦПК України, отримана інформація відповідно до якої зареєстроване місце проживання (перебування) у встановленому порядку відповідача відповідає територіальній юрисдикції (підсудності) Харківського районного суду Харківської області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 травня 2020 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] звернувся до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б / н від 26 квітня 2010 року Крім того, відповідачем 26 квітня 2010 року підписана довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», з умовами якої погодився відповідач та якою передбачена базова процентна ставка в місяць 2,5 % , яка нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів в році; розмір щомісячних платежів (що включають плату за користування кредитними коштами у звітному періоді) 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн і не більше залишку заборгованості; термін внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. Відповідальність за порушення зобов`язання: пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: пеня = пеня (1) + пеня (2), де: пеня (1) = (базова процентна ставку за договором)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1 процент від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентах 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн, розмір штрафів при порушенні термінів по будь-якому з грошових заборгованості по кредитному ліміту: 250 грн +5 % від суми позову. Згідно анкети-заяви позичальника [PERSON] від 26 квітня 2010 року було оформлено платіжну кредитну картку. Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» відповідач 26 квітня 2010 року отримав кредитну картку № [NUMBER] зі строком дії до 09/13, в подальшому яка перевипускалась, остання 07 березня 2019 року № [NUMBER] зі строком дії до 01/23. Згідно Довідки про зміну умов кредитування, [PERSON] неодноразово змінювався кредитний ліміт, остання зміна відбулась 16.02.2019 року. Факт користування [PERSON] кредитним рахунком підтверджується випискою по картковому рахунку. Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 26 квітня 2010 року, укладеного між ПриватБанком та [PERSON] , станом на 12.03.2020 року загальна сума заборгованості становить 17 248, 78 грн, яка складається з наступного: 9 539, 27 грн - заборгованість за кредитом (простроченим тілом кредиту), 3 595, 48 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 2 816, 47 грн - пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500, 00 грн - штраф (фіксована частина), 797, 56 грн - штраф (процентна складова). Як зазначено в анкеті-заяві, відповідач погоджується з тим, що підписана ним заява, разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також, у анкеті-заяві вказано, що відповідач ознайомлений і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банка, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Мотиви суду. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір заборгованості за тілом (простроченим тілом ) кредиту складає 9 539, 27 грн, який відповідачем не спростовано. Також, Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» в позовній заяві пред`явив вимогу щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами з підстав та у розмірах, встановлених статтею 625ЦКУкраїни. Згідно із частиною другою статті 625ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. За змістом частини другої статті 625ЦК Українинарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, у статті 625ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим наявні підстави для застосування частини 2 статті 625 ЦК України. Відсотки за статтею 625 ЦК України нараховуються з 01 жовтня 2019 року, коли тіло стало повністю простроченим. Розмір заборгованості за відсотками, нарахованими відповідно до статті 625 ЦК України відповідачем не спростовано. Таким чином сума відсотків, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України складає 3 595, 48 грн , що підлягає стягненню з відповідачки на користь банку. Крім того, довідкою передбачені штрафи при порушенні термінів по будь-якому з грошових заборгованості по кредитному ліміту: 250 грн +5 % від суми позову, а також відповідальність за порушення зобов`язання - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: пеня = пеня (1) + пеня (2), де: пеня (1) = (базова процентна ставку за договором)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1 процент від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентах 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України). Сума заявленого банком штрафу складає 1 297, 56 грн, де: 500, 00 грн - фіксована частина штрафу, 797, 56 грн - процентна складова. Разом з тим, підписаною відповідачем 26 квітня 2010 року довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» встановлений розмір фіксованої частини штрафу у розмірі 250, 00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафів, а саме у розмірі 250,00 грн (фіксована частина) та 797,56 грн -(процентна складова). Підставою для стягнення пені з відповідача за умови нарахування штрафів відсутні, оскільки це є подвійним стягненням. З огляду на викладене, правові підстави для 26 квітня 2011 року б / н у розмірі 2 816, 47 грн відсутні. Враховуючи викладене, позов АТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26 квітня 2011 року № б/н підлягає частковому задоволенню та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом (простроченим тілом кредиту) у розмірі 9 539, 27 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 3 595, 48 грн, а також штрафи у розмірі 250,00 грн (фіксована частина) та 797, 56 грн (процентна складова), що разом становить 14 182 (чотирнадцять тисяч сто вісімдесят дві) гривні 31 копійка. Щодо судових витрат. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з положень, передбачених Законом України «Про судовий збір» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (який діяв станом на день подання позову), сума судового збору, яка підлягала сплаті при пред`явленні позову до суду, складає 2 102, 00 гривень. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення частини позовних вимог на суму 14 182, 31 гривень, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 728, 30 гривень (14 182,31 х 2 102 /17 248,78 =1 728, 30).

Outcome: partial