Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач - [PERSON] звернувся до Любашівського районного суду з позовом до Зеленогірської селищної ради про встановлення факту , що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що [INFO] померла його баба [PERSON] , після смерті якої залишилося в спадщину право на земельну частку (пай) розміром 4,6 умовно-кадастрових гектари із земель КСП «Ясенівське». Він являється спадкоємцем за законом, але нотаріус не може видати свідоцтво на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай) та відсутні документи, що підтверджують родинні відносини. Вказуючи на зазначені обставини, позивач просив встановити факт, що він є онуком [PERSON] , яка померла [INFO] та визнати за ним право на спадкове майно: право на земельну частку (пай) розміром 4,6 умовно-кадастрових гектари із земель КСП «Ясенівське, яке залишилося після смерті його баби [PERSON] . Позивач згідно письмової заяви просив справу розглянути у його відсутність, позов просив задовольнити. Відповідач: Зеленогірська селищна рада Одеської області просила справу розглянути у відсутність представника, заперечень по справі не має. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 02 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному порядку. Ухвалою від 11 листопада 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. [INFO] померла [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть та довідками Ясенівського старостинського округу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 4,6 умовно-кадастрових гектари із земель колишнього КСП «Ясенівське» Любашівського району вартістю 142 678 грн. 20 коп. Судом встановлено, що державний акт на право колективної власності на землю був виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Ясенівське» 25 березня 1996 року /а.с.16/. Відповідно до довідки відділу у Любашівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, [PERSON] була включена у списки членів КСП «Ясенівське», які мали право на земельну частку (пай) розміром 4,6 умовно-кадастрових гектари, сертифікат не отримала (а.с.11). Із листа нотаріуса, адресованого [PERSON] , вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалася та нотаріус рекомендував звернутися до суду з питання визнання права на спадкове майно, оскільки правовстановлюючі документи на право на земельну частку (пай) відсутні. (а.с.8). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановити факт родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину... Факт, що [PERSON] являється онуком [PERSON] , яка померла [INFO] підтверджується матеріалами справи, а саме: довідками Ясенівського старостинського округу, актом обстеження, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про розірвання шлюбу. Оцінивши усі наявні докази по справі, суд приходить до висновку, що належить постановити рішення про встановлення факту родинних відносин. Що стосується позовної вимоги про визнання права на спадкове майно, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 частини 3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08.08.1995 року визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства є рівними. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай). Також документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (абз. 2) член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Отже, судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 4,6 умовно-кадастрових гектари із земель колишнього КСП «Ясенівське» Любашівського району вартістю 142 678 грн. 20 коп., але як вбачається із листа нотаріуса, позивач позбавлений можливості отримати у нотаріуса свідоцтво на спадщину. Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем за законом другої черги, інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися та оскільки [PERSON] до дня смерті проживав разом із [PERSON] , в силу ст..1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті , а саме право на земельну частку (пай) розміром 4,6 умовно-кадастрових гектари із земель колишнього КСП «Ясенівське» Любашівського району вартістю 142 678 грн. 20 коп., а тому в сукупності вищевикладеного слідує, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Позивач не просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а отже підстави для відшкодування витрат відсутні. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного та

Outcome: approved