Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» 24.12.2013р. звернулося до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивачем вказано на те, що 24.03.2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступник\~\~- ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11320118000 . Відповідно до умов вказаного договору банк надав відповідачу кредит\~\~в іноземній валюті в сумі 22500 доларів США, а [PERSON] зобов`язалася повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 27 березня 2015 року, згідно із графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13 % річних. На забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором\~\~\~\~24.03.2008 року укладено договір поруки № 190545 між банком та\~\~ [PERSON] .. Відповідачі\~\~свої зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом належним чином не виконували, в зв`язку з чим станом на 05.12.2013 року утворилась заборгованість у сумі\~\~\~\~15191,11 доларів США.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06.03.2014р. було задоволено позовні вимоги\~публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк». 26.11.2015 року ухвалою суду заяву [PERSON] , [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено, рішення скасовано. Ухвалою суду від 12.10.2016 року залучено\~ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» як правонаступника\~ПАТ «УкрСиббанк»\~по цивільній справі за первісним позовом. 17.08.2016 року судом прийнято зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про визнання договорів недійсними до сумісного розгляду з первісним позовом. Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 01.12.2016 р. позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором задоволено, в \~ задоволенні зустрічного позову відмовлено. Постановою Верховного Суду від 25.09.2019\~року рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 01.12.2016р. та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 06.06.2017р. в частині вирішення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором скасовано та справу в цій\~частині передано на новий розгляд до Суворовського районного суду м. Одеси. 18.10.2019 р. справу було розподілено в автоматизованому порядку відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді 22.10.2019 р. справу в частині позову ТОВ\~«ФК «Довіра та Гарантія»\~до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором прийнято до розгляду. Представник ТОВ\~«ФК «Довіра та Гарантія»\~надав до суду заяву, в якій первісні позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог вказуючи на те, що відповідачка частково оспорює договір факторингу укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», справу не розглянуто. Крім того, вона заперечує проти представленого позивачем розрахунку, оскільки не було враховано платежі в березні, квітні, травні та червні 2013 року\~,\~сплатили\~\~1200 дол. США згідно із квитанціями. Станом на 29.06.2013 року сплачено суму боргу в розмірі 22 766,50 дол. США, у тому числі також сплачено за користування кредитом проценти 13 % у розмірі\~\~2 925 дол. США, що підтверджується копіями квитанцій про сплату доданими під час судового розгляду справи. Відповідач [PERSON] в засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.03.2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого на підставі Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 р., з 21.12.2009 року стало публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11320118000. За умовами кредитного договору банк надав [PERSON] в кредит грошові кошти в іноземній валюті в сумі 22500 доларів США, а вона в свою чергу зобов`язалася повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 27.03.2015 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,00% річних. Погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4. Кредитного договору відбувається з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за тим, за які були нараховані проценти. Пунктом 7.1 договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11320118000 від 24.03.2008 року чітко визначено, що підписанням цього Договору Банк підтверджує, що має всі необхідні ліцензії та дозволи НБУ, необхідні для видачі та обслуговування кредиту за Договором. Для забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11320118000 від 24.03.2008 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №190545 від 24 березня 2008 року. 20.04.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» був укладений Договір факторингу № 17, за умовами якого всі права та обов`язки за кредитним договором № 11320118000 від 24.03.2008 року та договорами забезпечення укладеними між ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] , перейшли від ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за користування. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі. [PERSON] , всупереч умов кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Згідно зі\~ст.525\~ЦК України\~одностороння відмова\~від виконання\~зобов`язань не\~допускається. За нормами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 543 Цивільного кодексу України визначено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Пунктом 4.1 Кредитного договору за порушення відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених «Кредитним договором», зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, позивач має право вимагати від відповідача додатково сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Станом на 05.12.2013 року заборгованість [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені, становить 15\~191 долари США 11 центів, що за курсом НБУ станом на 05.12.2013 року становить 121 422 гривні 55 копійок, з яких: 11 819,50 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05.12.2013 року становить 94 473,26 гривень заборгованість за простроченим кредитом; 2 388,18 доларів США (19 088,72 грн.) заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 782,53 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05.12.2013 року становить 6 254,77 гривень пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 200,90 доларів США (1 605,80 грн.) пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 1.4 вищевказаного договорів поруки передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору. Згідно з пунктом 1.3 договору поруки поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і позичальник за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язань в повному обсязі. Згідно з частиною четвертою\~статті 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання відповідно до частини четвертої\~статті 559 ЦК України\~порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Зазначений висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12. У пункті 3.1 договору поруки визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним договором. Порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої\~статті 251 ЦК України\~строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша\~статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті\~251,\~252 ЦК України). Умовами кредитного договору визначено, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься відповідно до графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною цього договору (пункт 1.2.2). Згідно з графіком розрахунків, який міститься в додатку № 1 до кредитного договору від 24.03.2008 року, повернення кредиту та сплата процентів за його користування здійснюється щомісячними платежами. Відповідно до довідки-розрахунку останній платіж за кредитним договором за тілом кредиту було враховано від 01 листопада 2011 року. Згідно з квитанціями наданими відповідачем останній платіж 01.07.2013 р., розподіл платежів після 01.11.2011 р. здійснювався на погашення процентів, пені. 21.10.2013 року відповідачам було направлено вимоги про погашення простроченої заборгованості. З наданих доказів є лише підтвердження про отримання вимоги поручителем, тоді як отримання [PERSON] не знайшло свого підтвердження. Як видно із змісту вимоги банком було вказано на те, що в разі неотримання вимоги строк виконання умов настає через 41 день з дня її відправки, тобто 23.11.2013 р. З довідок розрахунків видно, що останній раз банком було враховано платіж на тіло кредиту -01.11.2011 р. При цьому необхідно приймати до уваги, що у разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання відповідно до частини четвертої\~статті 559 ЦК України\~порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Оскільки порушення умов договору вже відбулося 01.12.2011 р. після несплати необхідного розміру, а вимога до поручителя не була пред`явлена протягом шести місяців, тому дія поруки припинилася 01.06.2012 р. . Таким чином, враховуючи встановлені обставини та враховуючи вимоги ч.4 ст.559 ЦК України, вимоги до поручителя [PERSON] є безпідставними, тому не підлягають задоволенню. Необхідно звернути увагу, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та пеню припинилися 23.11.2013 р., оскільки звернувшись до боржника\~\~з вимогою про повернення грошових коштів, кредитор використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки. Таким чином, у справі, яка переглядається, позовні вимоги банку про стягнення процентів та пені після пред`явлення 23.11. 2013 року до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Права й інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, враховуючи суму заборгованості по тілу кредиту 11819,50 дол.США та змінену дату вимоги виконання договору 23.11.2013 р., заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом складає 1972,58 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом -752,17 дол.США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 192,36 дол.США. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Частинами першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вказано судом вище умовами договору та графіком платежів було передбачено розподіл сплачених коштів в разі порушення строків виконання. Заперечуючи проти розрахунку заборгованості відповідач лише надала перелік сплачених за квитанціями платежів, однак належного доказу щодо невідповідності зарахованих платежів не надала, клопотання про призначення судової експертизи також не заявляли. Враховуючи вказані вище розрахунки загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] складає -14736,61 дол. США. Відповідно до ч.1 статті 533 ЦК України визначено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Частиною 2 вказаної статті також передбачено - якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Частиною 3 статті 533 ЦК України - використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Отже, стягнення необхвдно проводити з урахуванням курсу НБУ станом на час проведення розрахунку. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно задоволеній сумі, у розмірі 1177,89 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial