Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивач) подав до суду позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , Ходорівської міської ради (відповідачі), у якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить: визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серія II-ЛВ № 000746 від 14 листопада 2000 року, виданий Ходорівською міською радою на ім`я [PERSON] ; визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серія II-ЛВ № 000745 від 14 листопада 2000 року, виданий Ходорівською міською радою на ім`я [PERSON] , визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серія II-ЛВ № 000753 від 15.03.2001 року, виданий Ходорівською міською радою на ім`я [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований у [ADDRESS] , який він успадкував після смерті діда [PERSON] . Даний житловий будинок знаходився на земельній ділянці розміром 1057 метрів квадратних, що належала померлому [PERSON] на підставі рішення нарсуду Ходорівського району від 06 червня 1950 року. Саме такий розмір земельної ділянки зазначено і у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 27.10.1987. Загальна площа земельної ділянки, закріпленої за [PERSON] складала 4400 метри квадратних, що підтверджується відповідними записами у будинковій книзі. Рішенням Ходорівської міської Ради № 440 від 15.12.1995 йому передано земельну ділянку площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку, а також земельну ділянку площею 0,10 га, для ведення особистого підсобного господарства. Обидві земельні ділянки розташовані у [ADDRESS] . На підставі цього на його ім`я було видано Державний акт про право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №000746 від 14.11.2000, де площа земельної ділянки зазначена 0,0947 га замість визначених 0,10 га. З архівної копії рішення Ходорівської міської Ради № 440 від 15.12.1995 вбачається, що площа земельної ділянки становила 0,20 га, у тому числі 0,10 га для обслуговування житлового будинку та 0,10 га для ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS] . Державний акт про право приватної власності на землю серії II-ЛВ №000746 від 14.11.2000 є незаконним, виданий з порушенням норм земельного та цивільного права, а тому підлягає скасуванню. Ознайомившись із технічним звітом про виконані роботи, він виявив, що підпис на заяві-договорі йому не належить і зроблений від його імені іншою особою. Повноважень, щодо вчинення даного підпису від його імені він нікому не давав. У матеріалах технічного звіту міститься акт про встановлення та узгодження меж земельної ділянки [PERSON] , який жодного відношення до нього немає. Окрім того, у матеріалах технічного звіту стверджується про те, що акт узгодження і встановлення меж суміжних землекористувачів підписав і суміжний землекористувач [PERSON] , однак він цього фізично не міг зробити, оскільки перебував за кордоном на заробітках. На рішенні № 440 від 15.12.1995 відсутній підпис міського голови. Щодо недійсності Державного акту серія ІІ-ЛВ № 000745 від 14.11.2000, зазначає, що згідно того ж рішення Ходорівської міської Ради № 440 від 15.12.1995 його матері [PERSON] 14.11.2000 було видано Державний акт про право приватної власності на землю. Однак площі земельних ділянок, переданих матері у власність, не відповідають площам зазначеним у рішенні Ходорівської міської ради. Таким чином, вищезгаданий державний акт про право приватної власності на землю є незаконним та підлягає скасуванню. Відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 10.12.1957 його матері [PERSON] було надано земельну ділянку для будівництва житлового будинку площею 600 квадратних метрів, яка розташована по [ADDRESS] . Відповідно до державного акту [PERSON] передано у приватну власність 0,10 га для обслуговування житлового будинку та 0,1173 га для ведення підсобного господарства. Згідно рішення Ходорівської міської ради №440 від 15.12.1995 року, наданого архівним відділом Жидачівської РДА, [PERSON] надано у власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,06 га в [ADDRESS] . Підтвердженням незаконності правовстановлюючого документа, виданого на ім`я [PERSON] , є акт прийняття в експлуатацію індивідуального будівництва від 14.05.1987. Комісія встановила, що площа земельної ділянки, яка фактично знаходиться у користуванні [PERSON] складає 600 квадратних метрів, про що і зазначила у пункті 3 акту. Під час вивчення технічного звіту про виконані роботи по підготовці та видачі державного акту про право приватної власності на землю та постійного користування землею [PERSON] , він виявив акт про встановлення та узгодження меж земельної ділянки [PERSON] . Такий у звіті міститься в оригіналі, тому він фізично не може знаходитися у звіті про підготовку та видачу державного акту для [PERSON] . Окрім того, він не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки не містить дати його складання. Щодо недійсності Державного акту серія ІІ-ЛВ № 000753 від 15.03.2001, зазначає, що на земельній ділянці, якою користувався його дід [PERSON] , було виділено земельну ділянку для будівництва житлового будинку чоловікові його сестри [PERSON] . У 2001 році [PERSON] приватизовано вищезгадану земельну ділянку та отримано Державний акт на право приватної власності на землю. Згідно цього акту [PERSON] на підставі того ж рішення Ходорівської міської ради №440 від 15.12.1995 передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,1416 га, з них 0,10 га для обслуговування житлового будинку та 0,0416 га для ведення особистого підсобного господарства. Згідно архівної довідки від 16.04.2019 [PERSON] отримав у приватну власність тільки одну земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,06 га. Земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства [PERSON] згідно рішення Ходорівської міської ради №440 від 15.12.1995 у приватну власність не надавалося. Як вбачається із вищеописаного, [PERSON] отримав Державний акт Серія II-ЛВ №000753 від 15.03.2001 на земельну ділянку площею 0,0416 га для ведення особистого підсобного господарства без законних на те підстав та йому неправомірно передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,1 га замість 0,06 га, передбачених рішенням Ходорівської міської ради №440 від 15.12.1995. За таких обставин, зважаючи на безпідставність отримання [PERSON] . Державного акту Серія II-ЛВ №000753 від 15.03.2001, а також через невідповідність площ земельних ділянок, зазначений Державний акт підлягає скасуванню Відповідач Ходорівська міська рада подала відзив на позовну заяву (а.с.151), в обґрунтування якого покликаючись на те, що Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ №000746 від 14.11.2000 року видано (позивачу) [PERSON] . Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ №000745 від 14.11.2000 видано (відповідачу) [PERSON] . Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ №000753 від 15.03.2001 видано (відповідачу) [PERSON] . Відтак просить суд розглянути дану справу та винести рішення за наявними в ній матеріалами. Крім цього, представник відповідача Ходорівської міської ради подав до суду клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності (а.с.32), в обґрунтування якого покликаючись на те, що позивач про порушення свого права дізнався ще у 1995 році і знав про існування оскаржуваного рішення, яке він на даний час просить визнати недійсним та яке на його думку порушує його права. Крім того, ще у 2000 році позивач знав про існування відповідного державного акту, у якому вказана земельна ділянка площею 0,0947 га і який виготовлявся за його безпосереднім замовленням. Саме з 14.11.2000 для позивача почався перебіг строку позовної давності, який сплив 14.11.2003. Відповідач [PERSON] подав до суду клопотання (а.с.33), в якому просить позовну заяву залишити без розгляду з причин пропущення строків позовної давності, в обґрунтування якого покликаючись на те, що у 1995 році було постановлено рішення Ходорівської міської ради про передачу у приватну власність земельних ділянок . Отже текст рішення, його зміст, значення та обставини, які були у ньому зазначені, були відомі відповідачу з часу його отримання, тобто з 1995 року. Отримавши державний акт на право приватної власності на землю, позивач у 2000 році знав і був проінформований, яка земельна ділянка і якою площею йому надавалась у користування. На час постановлення рішення виконавчого комітету Ходорівської міської ради жодних претензій до його змісту та значення позивач не висловлював, що підтверджується відсутністю будь-яких скарг по його скасуванню чи уточненню. Позивач звернув вказане рішення виконкому Ходорівської міської ради до виконання та у подальшому отримав Державний акт на право приватної власності на землю. Дана обставина мала місце у 2000 році. Отримавши державний акт на землю позивач не оспорював та не оскаржував ні площі земельної ділянки, а ні жодних інших обставин стосовно виготовлення державного акту. З часу постановлення рішення виконавчого комітету Ходорівської міської ради та виготовлення державного акту на право приватної власності на землю минуло понад 14 років. Позивач пропустив встановлені законом строки позовної давності для звернення до суду, не вказавши у позовній заяві причин пропущеного такого строку та не звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку позовної давності. Представник відповідачки\~ [PERSON] \~ адвокат\~Гивель В.П.\~подав до\~суду заяву\~про застосування\~позовної давності\~у справі\~(а.с.211-212),\~в обґрунтування\~якої покликається\~на те,\~що згідно\~Державного акту\~на право\~приватної власності\~на землю\~серія ІІ-ЛВ\~№000746\~від 14.11.2000,\~виданий Ходорівською\~міською радою\~на ім`я\~ [PERSON] ,\~позивачу передано\~у приватну\~власність земельну\~ділянку площею\~0,0947 га для обслуговування житлового будинку. Цей Державний акт позивач отримав на підставі рішення Ходорівської міської ради від 15.12.1995 року за №440 у 2000 році, а позов подано 21.08.2015. Отже, з моменту отримання позивачем Державного акту сері ІІ-ЛВ №000746 від 14.11.2000 року до подачі позовної заяви пройшло понад 14 років. Також, з поданої Позивачем позовної заяви вбачається, що [PERSON] був усвідомлений про те, що йому виділяється під обслуговування житлового будинку 0,10 га, а не 0,0947 га, як вказано у його державному акті. Свідченням цього є доводи Позивача, які вказують на його особистій присутності при прийнятті рішення щодо передачі у приватну власність земельних ділянок йому та його мамі, [PERSON] на сесії Ходорівської міської ради, яка відбулась 15.12.1995. Крім того, для замовлення і виготовлення Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ №000746 від 14.11.2000, позивачу необхідно було особисто отримати рішення Виконавчого комітету Ходорівської міської ради №440 від 15.12.1995 року. У судовомузасіданні позивач позов підтримав повністю. Представник позивача позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, суду зазначив, що в оригіналі рішення Ходорівської міської ради та рішеннях, які знаходяться у технічній документації на земельні ділянки містять різні формулювання. План зовнішніх меж земельної ділянки доводить порушення права позивача. Земельні ділянки сторін є суміжними, відтак позивач не має можливості збільшити свої межі, оскільки вони зайняті відповідачами. У площі земельних ділянок відповідачів є належна позивачу недоотримана частина земельної ділянки, відтак його інтерес порушено. Також порушено його право як спадкоємця, оскільки він не згідний спадкувати на підставі незаконних документів щодо належних спадкодавцю земельних ділянок. Додаткових рішень про передачу земельних ділянок відповідачам немає. Поважною причинами пропуску строку для звернення до суду вважає те, що про факт порушення його прав та інтересів він дізнався із запізненням. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] позов не визнали, проти задоволення позовних вимог заперечили. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Гивеля В.П. позов не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечив, суду пояснив, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки про порушення свого права дізнався ще у 2000 році, і жодних поважних причин пропуску не навів. Позивачем не доведено, яким чином порушено його право відповідачами і відсутні документи на підтвердження факту порушення права позивача. Аргументи позивача ґрунтуються на припущеннях. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.162). Відповідачем [PERSON] подано заяву про долучення до матеріалів справи свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.148), заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.207). Представником відповідачки [PERSON] подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.208), заяву про застосування позовної давності у справі та відмови у задоволенні позову (а.с.211-212), Представником відповідача Ходорівської міської ради подано заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами (а.с.26). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 05.08.2020 прийнято цивільну справу до розгляду та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.130-131). Ухвалою підготовчого засідання від 23.11.2020 зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступників померлої [PERSON] (а.с.158, 159-160). Ухвалою від 13.01.2021 поновлено провадження у справі (а.с.183). Ухвалою підготовчого засідання від 18.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.216-217). Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до договору надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 04.01.1957 та акту прийняття в експлуатацію індивідуального будівництва від 14.05.1987, [PERSON] передано на праві безстрокового користування земельну ділянку загальною площею 600 кв.м. для будівництва індивідуального житлового будинку (а.с.17-18, 19-20). Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27.10.1987 встановлено, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , померлого [INFO] , є [PERSON] . Спадкове майно складається із житлового будинку та господарських будівель, що знаходяться в [ADDRESS] та розташовано на земельній ділянці розміром 1057 м.кв. (а.с.12). Рішенням ВК Ходорівської міської ради №440 від 15.12.1995 передано у приватну власність земельні ділянки: для обслуговування житлового будинку площею 31,87 га згідно додатку №1 та для ведення особистого підсобного господарства площею 1,79 га згідно додатку №2 (а.с.123). Як вбачається з додатку №1 та №2 до рішення Ходорівської міської ради, у списку громадян, яким передано у приватну власність земельні ділянки для обслуговування житлового будинку під [ADDRESS] значиться [PERSON] , якому передано 0,1 га, під №384 значиться [PERSON] , якій передано 0,06 га, під №410 значиться [PERSON] , якому передано 0,06 га; у списку громадян, яким передано земельну ділянку у власність для ведення особистого підсобного господарства під [ADDRESS] значиться [PERSON] , якому передано 0,1 га (а.с.16, 122). Технічним звітом про виконані роботи по підготовці та видачі державного акту на право приватної власності на землю та постійного користування землею [PERSON] встановлено, що [PERSON] 12.03.2000 звернувся із заявою про виготовлення технічної документації для видачі державного акту на право приватної власності на землю, яка розташована в [ADDRESS] . З наявного у документації рішення Ходорівської міської ради №440 від 15.12.1995, йому передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] площею 0,094 га та 0,094 га для ведення особистого підсобного господарства. У технічній документації [PERSON] наявний акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] , у якому наявні підписи суміжних землекористувачів. Згідно з планом земельної ділянки [PERSON] , земельна ділянка розміщена по [ADDRESS] площею всього 0,0947 га (а.с.9, 105-120). Технічним звітом про виконані роботи по підготовці та видачі державного акту на право приватної власності на землю та постійного користування землею [PERSON] встановлено, що [PERSON] 20.06.2000 звернулася із заяво про виготовлення технічної документації для видачі державного акту на право приватної власності на землю, яка розташована в [ADDRESS] . З наявного у документації рішення Ходорівської міської ради №440 від 15.12.1995, їй передано у приватну власність земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] площею 0,10 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,117 га. У технічній документації [PERSON] наявний акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] , у якому наявні підписи суміжних землекористувачів. Згідно з планом земельної ділянки [PERSON] , земельна ділянка розміщена по [ADDRESS] площею всього 0,21727 га (а.с.193-202). Згідно з Державним актом на право власності на землю ІІ-ЛВ №000746 від 14.11.2000, [PERSON] на підставі рішення Ходорівської міської ради народних депутатів №440 від 15.12.1995 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0947 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території м.Ходорова і призначена для обслуговування житлового будинку. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №697 (а.с.10). Відповідно до Державного акту на право власності на землю ІІ-ЛВ №000745 від 14.11.2000, [PERSON] на підставі рішення Ходорівської міської ради народних депутатів №440 від 15.12.1995 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,2173 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території м.Ходорова і призначена для ОЖБ 0,10 га, ОПГ 0,1173 га. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №696 (а.с.11). Державним актом на право власності на землю ІІ-ЛВ №000753 від 15.03.2001 встановлено, що [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Ходорівської міської ради народних депутатів №440 від 15.12.1995 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1416 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території м.Ходорова і призначена для обслуговування житлового будинку 0,10 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,0416 га. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №711 (а.с.121). Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №9444243 від 16.09.2013 встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинкуА-2, загальною площею 58,7 кв.м., житловою площею 44,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с.13,14). Згідно з актовим записом про смерть №177 від 19.05.2020 та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] у м. Ходорів Жидачівського району Львівської області (а.с.147). З наданої Жидачівською державною нотаріальною конторою спадкової справи після смерті [PERSON] , вбачається що із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] , 31.05.2013, все своє майно вона заповіла [PERSON] (а.с.164-182). Допитаний у судовому засіданні як свідок позивач [PERSON] надав суду показання, за змістом яких станом на 1995 рік він був членом виконкому, на засіданні якого вирішувалося питання приватизації земельних ділянок. Зокрема, йому було вирішено надати земельні ділянки площею 0,10 га для обслуговування будинку та 0,10 га для ведення особистого підсобного господарства. Його матері [PERSON] та [PERSON] було вирішено надати земельні ділянки по 0,06 га для обслуговування житлового будинку. У 2000 році сестра надала йому Державний акт на його ім`я, у якому було зазначено площу земельної ділянки 0,0947 га. Він не вчитувався у сам акт, хоча перешкод у цьому в нього не було, і підписав документи про його отримання, після чого сестра забрала цей Державний акт. Де він знаходиться не цікавився і не знав. У 2011 серед документів матері він знайшов Державний акт на своє ім`я та ім`я матері. У 2013 році він детально ознайомився зі своїм Державним актом, у 2015 році він дізнався про невідповідність документів на землю на ім`я матері, а у 2018 році йому стало відомо про невідповідність документів на землю на ім`я [PERSON] . Його сестра ввела в оману. Виготовлення технічної документації на його земельну ділянку він не ініціював і жодних заяв чи інших документів у ній не підписував. Вважає, що його мати та [PERSON] заволоділи частиною його земельної ділянки незаконно. Земельна ділянка, з якої були виділені земельні ділянки йому та відповідачам, перебувала у користуванні ще його діда, майно якого успадкував саме він. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникнули у зв`язку з невідповідністю розмірів виділених їм земельних ділянок у рішенні органу місцевого самоврядування з розмірами цих земельних ділянок, які вказані у державних актах на право власності на землю. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Земельного кодексу України (далі ЗК України). Так,\~нормою частин\~2\~та 4\~статті 373\~ЦК України\~передбачено,\~що право\~власності на\~землю (земельну\~ділянку)\~набувається і\~здійснюється відповідно\~до закону, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Відповідно до\~статті 393\~ЦК України,\~правовий акт\~органу державної\~влади,\~органу влади\~Автономної Республіки\~Крим або\~органу місцевого\~самоврядування,\~який не\~відповідає законові\~і порушує\~права власника,\~за позовом\~власника майна\~визнається судом\~незаконним та\~скасовується. Якщо інше не встановлено законом, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За змістом положень частини 1 статті 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Відповідно до приписів частини 1 статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Положеннями норм частини 3-5 статті 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Згідно з\~положеннями частин\~1\~та 2\~статті 152\~ЗК України,\~держава забезпечує\~громадянам та\~юридичним особам\~рівні умови\~захисту прав\~власності на\~землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Нормою частини\~1\~статті 155\~ЗК України\~встановлено,\~що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що рішенням Виконавчого комітету Ходорівської міської ради №440 від 15.12.1995 передано у приватну власність земельні ділянки: для обслуговування житлового будинку площею 31,87 га згідно додатку №1 та для ведення особистого підсобного господарства площею 1,79 га згідно додатку №2. Згідно з додатком №1 до згаданого рішення [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] передано земельні ділянки для обслуговування житлового будинку: [PERSON] у розмірі 0,1 га, [PERSON] у розмірі 0,06 га та [PERSON] у розмірі 0,06 га. Також, відповідно до додатку №2 до згаданого рішення [PERSON] передано земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства у розмірі 0,1 га. На ім`я [PERSON] 14.11.2000 на підставі рішенням Ходорівської міської ради №440 від 15.12.1995 видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №000746, яким передано у його приватну власність земельну ділянку площею 0,0947 га для обслуговування житлового будинку. На ім`я [PERSON] 14.11.2000 на підставі рішенням Ходорівської міської ради №440 від 15.12.1995 видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №000745, яким передано у її приватну власність земельну ділянку площею 0,2173 га для обслуговування житлового будинку (ОЖБ) 0,10 га, для особистого підсобного господарства (ОПГ) 0,1173 га. На ім`я [PERSON] 15.03.2001 на підставі рішенням Ходорівської міської ради №440 від 15.12.1995 видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №000753, яким передано у його приватну власність земельну ділянку площею 0,1416 га для обслуговування житлового будинку (ОЖБ) 0,10 га, для особистого підсобного господарства (ОПГ) 0,0416 га. [PERSON] померла [INFO] і її правонаступником є [PERSON] . Сторона позивача, аргументуючи обґрунтованість поданого позову, покликається на невідповідність площ земельних ділянок, які передані йому, [PERSON] та [PERSON] площам, які зазначені у виданих на їх ім`я державних актах на право приватної власності на землю, а також на відсутність інших додаткових рішень уповноваженого органу, на підставі яких [PERSON] та [PERSON] були б надані додаткові площі земельних ділянок, не охоплені рішенням ВК Ходорівської міської ради №440 від 15.12.1995. Крім цього, покликається на порушення [PERSON] та [PERSON] його прав та інтересів, оскільки за рахунок незаконного збільшення площ їхніх земельних ділянок його позбавлено належної частини земельної ділянки та можливості, у подальшому, оформити право приватної власності на земельну ділянку для особистого підсобного господарства. Водночас, відповідачі, заперечуючи повністю проти позову, покликаються на сплив строків позовної давності та відсутність жодних доказів на підтвердження порушення з боку відповідачів [PERSON] (як правонаступника прав та обов`язків [PERSON] ), [PERSON] прав та інтересів позивача. Надаючи оцінку аргументам сторін, суд зазначає таке. Суд звертає увагу на наявністю невідповідності у розмірі (площі) земельної ділянки, яка виділена позивачу згідно з рішенням Виконавчого комітету Ходорівської міської ради №440 від 15.12.1995 (0,1 га) та розміром (площею) земельної ділянки, яка передана йому у приватну власність відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №000746 (0,0947 га). Однак, звертає увагу на технічну документацію, яка розроблялася для видачі зазначеного Державного акта. У цій документації наявне рішення Виконавчого комітету Ходорівської міської ради №440 від 15.12.1995 на передачу [PERSON] земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] площею 0,094 га, яке за своїм змістом не відповідає оригінальному рішенню Виконавчого комітету Ходорівської міської ради №440 від 15.12.1995 з додатками №1 та №2. Але у ньому наявні підписи міського голови та секретаря, які скріплені гербовою печаткою, збігаються номер, дата та орган, який його ухвалив. Також матеріали справи не містять фактичних даних, які б вказували на підробленість цього документа, тому таке рішення зважаючи на об`ємність додатків №1 та №2 до основного рішення, на переконання суду, є витягом з основного рішення, хоч у них і не збігається розмір переданої позивачу земельної ділянки. У технічній документації [PERSON] наявна заява-договір (а.с.108), а у технічній документації [PERSON] наявний акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки [PERSON] (а.с.196), у яких наявні підписи від імені [PERSON] і матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що ці підписи зроблені іншою особою. Таким чином, суд зазначає, що технічна документація [PERSON] розроблялася на земельну ділянку площею саме 0,0947 га. Суд погоджується з тим, що [PERSON] на стадії виготовлення технічної документації на земельну ділянку міг не знати про невідповідність розміру її площі у вихідних документах, оскільки у наявних в технічній документації документах, які містять його підпис, площа земельної ділянки не зазначалася, відтак суд доходить переконання, що такою невідповідністю дійсно порушено право власності позивача, так як фактично відбулося зменшення площі переданої йому земельної ділянки у приватну власність для обслуговування житлового будинку на підставі рішення Виконавчого комітету Ходорівської міської ради №440 від 15.12.1995 (оригіналу рішення) з 0,1 га до 0,0947 га. Водночас, суд констатує, що [PERSON] достеменно стало відомо про невідповідність площі (її зменшення) переданої йому земельної ділянки саме у 2000 році, після складання Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №000746 від 14.11.2000 на його ім`я та особистого отримання ним цього державного акта, про що він ствердив у своїх показаннях як свідок. З огляду на звернення за захистом свого права до суду лише 21.08.2015, про що свідчить відповідний штамп на позовній заяві, суд вважає обґрунтованими заяви відповідачів про пропуск позивачем строку позовної давності щодо вимоги про визнання недійсним та скасування Державного акта на право приватної власності на землю серія II-ЛВ № 000746 від 14.11.2000, виданого Ходорівською міською радою на його ім`я. Зазначену стороною позивача причину пропущення строку позовної давності, а саме: поінформованість [PERSON] про факт порушення його прав та інтересів із запізненням, суд вважає неповажною, оскільки така повністю спростовується показаннями самого [PERSON] , який однозначно вказав, що про невідповідність площі земельної ділянки (її зменшення) він дізнався у момент отримання Державного акта на право приватної власності на землю на його ім`я у 2000 році, так як бачив зазначені у Державному акті цифри площі переданої йому земельної ділянки. Зважаючи на викладене та беручи до уваги те, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачами, і яка знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, є підставою для відмови у позові, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним та скасування Державного акта на право приватної власності на землю серія II-ЛВ № 000746 від 14.11.2000, виданого Ходорівською міською радою на ім`я [PERSON] , слід відмовити. Суд погоджується з аргументами сторони позивача про наявність невідповідності у розмірі (площі) земельних ділянок, які виділені [PERSON] (правонаступником якої є [PERSON] ) та [PERSON] згідно з рішенням Виконавчого комітету Ходорівської міської ради №440 від 15.12.1995 та відсутність будь-яких додаткових рішень уповноваженого органу на земельні ділянки, передані [PERSON] та [PERSON] , що не охоплені первинним рішенням. Так, відповідно до основного рішенням Виконавчого комітету Ходорівської міської ради №440 від 15.12.1995 з додатками №1 та №2 до нього, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,06 га. Водночас, відповідно до наявного у технічній документації витягу з основного рішення [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] площею 0,10 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,117 га. Технічна документація на земельну ділянку [PERSON] розроблена саме з такими площами і Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №000745 від 14.11.2000 засвідчує передання у приватну власність їй земельної ділянки площею саме 0,2173 га для обслуговування житлового будинку (ОЖБ) 0,10 га та для особистого підсобного господарства (ОПГ) 0,1173 га. Відповідно до основного рішенням Виконавчого комітету Ходорівської міської ради №440 від 15.12.1995 з додатками №1 та №2 до нього, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,06 га. Водночас, Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №000753 від 15.03.2001 засвідчує передання у приватну власність йому земельної ділянки площею саме 0,1416 га для обслуговування житлового будинку (ОЖБ) 0,10 га та для особистого підсобного господарства (ОПГ) 0,0416 га. Однак суд зауважує, що стороною позивача не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження порушення права власності [PERSON] на землю саме відповідачами [PERSON] (як правонаступниці [PERSON] ) та [PERSON] , а саме того, що за рахунок переданих [PERSON] та [PERSON] у приватну власність земельних ділянок було зменшено площу належної [PERSON] земельної ділянки. За наведених обставин, суд вважає позовні вимоги про визнання недійсними та скасування Державних актів на право приватної власності на землю серії серії ІІ-ЛВ №000745 від 14.11.2000 та серії ІІ-ЛВ №000753 від 15.03.2001, виданих на ім`я [PERSON] та [PERSON] , необґрунтованими, тому такі задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що у задоволенні позову слід відмовити повністю. На підставі статей 257, 260, 261, 267, 373, 393 Цивільного кодексу України, статей 152, 155 Земельного кодексу України та

Outcome: dismissed