Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У червні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , як єдиного спадкоємця боржника [PERSON] , про стягнення боргу в сумі 8800 доларів США. Позов обґрунтовано тим, що 09.08.2017 року [PERSON] отримав від позивача в позику кошти в розмірі 8800 доларів США, про що вказав у власноручно написаній розписці, та зобов`язався повернути в строк до 09.08.2019 року. На час смерті боржника позика не повернута, пред`явлена через Ковельську державну нотаріальну контору претензія до спадкоємця боржника не задоволена, тому просить стягнути суму боргу з відповідача. Стислий виклад заперечень відповідача. Представник відповідача адвокат Зуб В.В. у відзиві на позов проти задоволення позову заперечив, вказав на відсутність доказів існування між позивачем та спадкодавцем [PERSON] договірних зобов`язань. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 14 червня 2021 року. Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження. В судове засідання сторони та їх представники не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Фактичні обставини справи, встановлені судом. \~ \~ \~ \~Згідно з оригіналом розписки, яка надана представником позивача, 09 серпня 2017 року [PERSON] позичив у [PERSON] 8800 доларів США, які зобов`язався повернути до 09 серпня 2019 року. [INFO] [PERSON] помер. 19 листопада 2018 року [PERSON] направив до Ковельської державної нотаріальної контори вимогу до спадкоємців [PERSON] . За матеріалами спадкової справи син померлого [PERSON] заявою від 23.11.2018 року від прийняття спадщини відмовився. Спадкоємцем за законом є дружина померлого [PERSON] . Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.12.2020 року у справі 159/3888/20 на підставі поданих відповідачем [PERSON] документів встановлений обсяг спадкового майна, до якого включені : 1) Ѕ частина незавершеного будівництвом житлового будинку, готовністю 100 відсотків, який розташований по [ADDRESS] , 2) Ѕ частина гаража № 2 (бокс № 2), який розташований по [ADDRESS] , 3) Ѕ частина автомобіля марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак [NUMBER] , 4) Ѕ частина автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак [NUMBER] . Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких мотивів. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК). Аналіз частини другої\~статті 1047 ЦК України\~дозволяє зробити висновок, що розписка підтверджує укладення договору позики. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) викладено висновок про те, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до вчинення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною першою\~статті 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання зобов`язання частково або в повному обсязі. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора (частини перша, четверта\~статті 545 ЦК України). У цій справі оригінал розписки про позику знаходиться у позивача, що засвідчує факт неповернення боргу. Відповідач, всупереч вимог ст.81 ЦПК України, не надала суду належних та допустимих доказів на спростування обставин укладення між [PERSON] та [PERSON] договору позики. За змістом розписки сума боргу становить 8800 доларів США. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися . Оскільки зі смертю боржника зобов`язання по оплаті боргу за договором позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми\~статті 1281,1282 ЦК України\~ ( в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора. Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Закон \~не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса. Судом встановлено, що позивач своєчасно в межах шестимісячного строку скерував вимогу претензію спадкоємцям через Ковельську державну нотаріальну контору. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У цій нормі закріплений принцип часткової відповідальності спадкоємця перед кредиторами спадкодавця. Особа відповідає лише в межах вартості отриманого у спадок майна. Якщо спадкоємець бажає залишити спадкове майно у своїй власності, він має сплатити кредитору борг одноразовим платежем, в протилежному випадку вимоги кредитора задовольняються за рахунок лише спадкового майна, а не за рахунок власних коштів чи майна спадкоємця. Тому, за наявності кількох кредиторів задоволення вимог за рахунок спадкового майна відбувається почергово та пропорційно в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Позивач при зверненні до суду з вимогою про стягнення з відповідача, як спадкоємця боржника, суми боргу одноразово, зазначених положень законодавства не врахував.

Outcome: partial