Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У квітні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батьків [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що розпорядженням органу приватизації виконкому Ковельської міської ради у 1993 році спірна квартира була передана у спільну власність квартиронаймача [PERSON] та членів його сім`ї - відповідачів у справі, однак свідоцтво про право власності видано лише на ім`я [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина за законом, яку прийняли позивач та батько. Після смерті батька відкрилась спадщина за заповітом, яку прийняла позивач. Інший спадкоємець - сестра позивачки [PERSON] спадщину не прийняла. Таким чином, на даний час позивач фактично успадкувала 1/3 частину квартири. Реалізувати своє право власності в позасудовому порядку вона позбавлена можливості, оскільки нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через невірне оформлення первісного свідоцтва про право власності на квартиру, а за умови смерті одного із співвласників, видача державними органами виконавчої влади виправленого реєстраційного документу не передбачена. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Стислий виклад заперечень відповідача. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надійшли заяви про визнання позову. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 09.04.2020 року. Провадження у справі відкрито 13.04.2020 року. Визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.05.2020 року. В підготовче засідання сторони не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Враховуючи визнання відповідачем позову суд відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України у підготовчому засіданні ухвалив рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Як вбачається з матеріалів приватизаційної справи позивач [PERSON] , її батьки [PERSON] , [PERSON] , сестра [PERSON] , діти [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] в порядку Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Свідоцтво про право власності на житло № 2 від 03.03.1993 року видано лише на ім`я [PERSON] . 29.01.2014 року видано повторне свідоцтво про право власності, в якому зазначені усі шість співвласників квартири, однак право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина за законом, про що зазначено у спадковій справі 64901992. Спадщину прийняли позивач [PERSON] та її батько (чоловік спадкодавиці) [PERSON] . Останні були зареєстровані та проживали разом із спадкодавцем на час його смерті, по що зазначено у довідці ОСББ «Ковель Центральний». Інший спадкоємець за законом - сестра позивача (дочка спадкодавиці) [PERSON] спадщину не прийняла. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, про що зазначено у спадковій справі 64902079. Спадкоємцем за заповітом є позивач [PERSON] . Остання спадщину за заповітом прийняла та частково реалізувала своє право власності на окреме спадкове нерухоме майно (гараж) - рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.12.2019 року. Відомості про осіб, які мали би право на обов`язкову частку відсутні. Приватним нотаріусом Мартинюком Є.В. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо частки в спірній квартири з мотивів відсутності реєстрації права власності на нерухоме майно за спадкодавцями. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Як визначено статтею 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. З наданих суду матеріалів вбачається, що спірна квартира передана сторонам у спільну сумісну власність. В силу статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників є рівними. Таким чином, кожному із шести співвласників квартири [ADDRESS] належало на час приватизації право на 1/6 частину квартири. Як передбачено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.ст.1217,1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі відсутності заповіту майно спадкується за законом. Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до вимог ст.1261 ЦК є діти спадкодавця. Відповідно до ч.3, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Після смерті матері [PERSON] позивач успадкувала за законом право на 1/12 частину квартири. Після смерті батька [PERSON] позивач успадкувала за заповітом право на 3/12 частини квартири. В порядку спадкування після смерті обох батьків позивачу належить право на 4/12, що дорівнює 1/3 частині квартири. Нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав невідповідності правовстановлюючих документів на нерухоме майно вимогам законодавства. За вказаних обставин право власності позивача на спадкове майно може бути визнано лише в судовому порядку. Судові витрати у справі слід залишити за сторонами, відповідно до поданих заяв.

Outcome: approved