Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 27 листопада 2020 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5\~000 грн. за період з 30 січня 2019 року по 01 листопада 2019 року. В обґрунтування доводів позову позивач посилалася на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 19 червня 2010 року. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2020 року шлюб з відповідачем було розірвано. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач тривалий час не приймає участі в утриманні дитини, позивач була вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідач уникає спілкування з позивачем, у тому числі і щодо утримання дитини, що підтверджує умисні дії відповідача, спрямовані на ухилення від сплати аліментів. Відповідач також ухиляється від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини. На думку позивача у неї виникає право на стягнення аліментів за минулий час (а.с.1-4). У подальшому 25 березня 2021 року від представника позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій остання просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 5\~000 грн., за період з 30 січня 2019 року по 27 листопада 2020 року, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 5\~000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 27 листопада 2020 року і до повноліття дитини (а.с.35-36). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 27 листопада 2020 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.21). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.22). До суду 14 січня 2021 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.24). Ухвалою судді від 18 січня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів (а.с. 26-27). Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.51) Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, який був зареєстрований 19 червня 2010 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом № 389 (а.с.13). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2020 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано (а.с.14-16). Дитина проживає разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181\~СК України\~обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. Частиною 3 ст. 181\~СК України визначено, що\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що cуд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, частина 2 ст. 184 СК України визначає, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано\~Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 184 СК України, а також майновий стан позивача, яка виховує сина, виходячи із встановленого\~законом\~розміру прожиткового\~мінімуму для\~дітей віком\~від 6\~до 18\~років,\~з урахуванням\~обов`язку\~обох батьків\~утримувати дітей, а також те, що відповідач є особою працездатного віку, суд приходить до висновку, що відповідач у змозі сплачувати на користь позивача на утримання малолітньої дитини [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн., щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону. На переконання суду, визначений розмір аліментів є справедливим, виваженим і розумним, він відповідатиме інтересам та потребам дитини, буде необхідним для забезпечення належних умов для фізичного, розумового, морального та соціального розвитку дитини. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Ураховуючи вимоги ст. 191 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини з 25 березня 2021 року (з моменту подання до суду заяви про уточнення позовних вимог). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо стягнення аліментів за минулий час необхідно зазначити наступне. Відповідно до ч. 2\~ст. 191 СК України\~аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. За змістом цієї норми права стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку винятку лише за наявності таких умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати. Тому ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто - це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини. Жодних доказів на підтвердження того, що позивач в період з 30 січня 2019 року по 27 листопада 2020 року років вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача не надано. Отже, доводи позивача в частині спору про стягнення аліментів за минулий час, викладені в позовній заяві, не можуть бути взяті до уваги. Обговорюючи питання розподілу судових витрат,

Outcome: partial