Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

рішенням Городоцького районного суду Львівської обл. від 29.12.2016р. стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на дітей [PERSON], 2014р.н. і [PERSON], 2015р.н. в розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину і до їх повноліття, інше. [PERSON] 11.10.2018р. звернулась з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, просила стягувати аліменти на дітей [PERSON], 2014р.н. і [PERSON], 2015р.н. в сумі 1 200 грн. щомісячно, на кожну дитину, мотивуючи тим, що з відповідачем розлучені, коштів, що стягуються із нього за рішенням суду на утримання дітей не достатньо, їй матеріально важко їх утримувати, а відповідач працює за кордоном і взмозі надавати утримання дітям по 1 200 грн. щомісячно. В суді позивачка [PERSON] позов підтримала та уточнила, просить стягувати аліменти на дітей [PERSON], 2014р.н. і [PERSON], 2015р.н. в сумі 1 000 грн. щомісячно, на кожну дитину, також пояснила, що стягнутих із відповідача по рішенню суду коштів на утримання дітей не вистачає, вона не працює, їй матеріально важко забезпечувати дітей усім необхідним - одяг, харчі, інше, що матеріальний стан відповідача покращився, він працює за кордоном і має достатній дохід, щоб надавити утримання дітям в сумі 1 000 грн. щомісячно, на кожну дитину. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належно (а.с. 18). Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з'явився, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позов, а позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, з огляду на положення ст. 280 ЦПК України, приходить висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов, з огляду на наступне. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 і 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Із пояснень позивачки, із долучених до справи копій свідоцтва про народження, із копії рішення Городоцького районного суду Львівської обл. від 29.12.2016р. (а.с. 4, 6, 7) видно, що шлюб між сторонами розірвано, що вони мають двоє дітей [PERSON], [INFO].н. і [PERSON], [INFO] Як видно із пояснень позивачки та довідки Великолюбінської селищної ради Городоцького р-ну Львівської обл. від 18.09.2018р. № 362 (а.с. 8), позивачка зареєстрована та проживає у житловому будинку на [ADDRESS] що остання не працює, діти [PERSON], [INFO].н. і [PERSON], [INFO] проживають при ній. З копії виконавчого листа № 2/441/686/2016 видного 27.01.2017р. Городоцьким районним судом Львівського обл. на виконання рішення цього ж суду від 29.12.2016р. (а.с.5) убачається, що означеним рішенням стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на дітей [PERSON], 2014р.н. і [PERSON], 2015р.н. в розмірі 500 грн. щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 29.08.2016р. і до їх повноліття, інше. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 грн., з 1 липня - 1559 грн., з 1 грудня - 1626 грн. Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що розмір аліментів на одну дитину в сумі 500 грн. не є достатнім для її утримання і забезпечення їй достойного рівня життя, необхідного для розумового, фізичного, духовного, морального і соціального розвитку. Із змісту позову, із пояснень позивачки, а невірити таким суд не має підстав, убачається, що матеріальний стан відповідача [PERSON], після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, покращився, він працює за кордоном і має достатній дохід, щоб надавити утримання дітям в сумі 1 000 грн. щомісячно, на кожну дитину. Мотиви викладені позивачкою [PERSON] у позовній заяві відповідачем не заперечені та не спростовані. Ураховуючи вищенаведене, матеріальний стан позивачки, покращення у майновому стані відповідача, що останній є здоровим і працездатним, інших утриманців не має, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить висновку, що коштів, які стягнуються із відповідача за рішенням суду від 29.12.2016р. на дітей [PERSON], 2014р.н. і [PERSON], 2015р.н. не достатньо, що позивачці матеріально важко, а тому стягує із відповідача на утримання дітей 1000 грн. щомісячно, на кожну дитину і до досягнення ними повноліття. З огляду на вимоги ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави 704 грн. 80 коп. судових витрат.

Outcome: approved