Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Рішенням Харцизького міського суду від 23 квітня 2014 року у задоволенні позовних вимог Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Харцизьку до ДП «Донецька залізниця», Іловайського будівельно - монтажного експлуатаційного управління ДП «Донецька залізниця», [PERSON] про скасування акту проведення розслідування нещасного випадку на виробництві форми Н-5 та акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, форми Н-1 відмовлено. Позивач не погодився з таким рішенням суду, приніс апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі ВВДФСС в м. Харцизьку оспорює обґрунтованість судового рішення, ставить питання про його скасування та ухвалення нового про задоволені позовних вимог, оскільки вважає, що у порушенні вимог п. 14 Порядку та у зв'язку з тим, що інформація про настання нещасного випадку у 2009 році була прихована постраждалою, то членами комісії, утвореної у 2013 році, не було обстежено місце настання нещасного випадку. Крім того, згідно виписці із історії хвороби Торезької центральної міської лікарні за період з 30.05.2009 року по 19.06.2009 року відповідачка знаходилась у травматологічному відділенні. Причина госпіталізації - травма у побуті 29.05.2013 року. З 30.05.2009 року по 11.11.2009 року [PERSON] знаходилась на лікарняних листах. Причина непрацездатності - невиробнича травма. Зазначає, що обставини нещасного випадку, які визначені у пункті 3 Акту за формою Н-5 від 19.12.2013 року суперечать письмовим поясненням [PERSON] та тим фактам, які були встановлені самою комісією з розслідування нещасного випадку. В засіданні апеляційного суду представники ВВДФСС в м. Харцизьку доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити. Відповідач [PERSON] у засіданні апеляційного суду проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила її відхилити, рішення суду залишити без зміни. Інші учасники судового розгляду у засідання апеляційного суду не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши доповідача, сторони, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи суд встановив, що відповідач [PERSON] працювала на підприємстві ДП «Донецька лізниця» з 01.10.1996р. по 10.02.2014р., зокрема з 01.10.1996р. по 19.07.2013р. на дільниці поточного ремонту та утримання будівель та споруд ст. Торез Дебальцевського БМЕУ, з р.07.2013р. по 10.02.2014р. - на дільниці поточного ремонту та утримання будівель та споруд ст. Торез Іловайського БМЕУ (а.с.54-56). ДП «Донецька залізниця» є юридичною особою і в її склад як відокремлений підрозділ входить Іловайське будівельно-монтажне експлуатаційне управління, а до липня 2013р. - і Дебальцевське будівельно-монтажне експлуатаційне управління (а.с.36,42-45). Наказом ДП «Донецька залізниця» від 19.04.2013р. № 283/н останнє реорганізовано та виключено зі складу ДП «Донецька залізниця» з 19.07.2013р., 25 штатних одиниц дільниці поточного ремонту та утримання будівель та споруд ст. Торез, які входили до складу Дебальцевського БМЕУпередані Іловайському БМЕУ (а.с. 44-46). Наказом по Іловайському БМЕУ № 375 від 19.07.2013р. [PERSON] включена до особового складу даного підприємства з 19.07.2013р. разом з іншими працівниками (а.с.48). 20.11.2013р. [PERSON] звернулась на адресу керівництва Іловайського БМЕУ з заявою проведення розслідування нещасного випадку, що стався з нею під час виконання посадових обов'язків 29.05.2009р. Наказом начальника Іловайського БМЕУ № 546 від 20.11.2013р. для організації розслідування випадку травмування [PERSON] було створено комісію у складі: голови комісії Агєєвої О.В., членів комісії - Дмітрієвої Л.М., Носко О.О., Стецької Т.Ф., Лащонової С.В. і зобов'язано провести розслідування протягом місяця (а.с.48). Згідно акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 29.05.2009р. з [PERSON] форми Н-5, який затверджений начальником Іловайського БМЕУ 19.12.2013р., комісія прийшла до висновку, що випадок травмування 29.05.2009р. [PERSON] стався з причин порушення постраждалою вимог ст. 14 Закону України «Про охорону праці», яка передбачає, що працівник зобов'язаний дбати про особисту безпеку і здоров'я, перебуваючи на території підприємства, а також, що цей нещасний випадок слід вважати пов'язаним з виробництвом та скласти акт за формою Н-1, який підлягає обліку (а.с.9-12). Акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, що стався з [PERSON] 29.05.2009р., форми Н-1 затверджений начальником Іловайського БМЕУ 19.12.2013р. (а.с 5-8). Акти за формою Н-1 та Н-5 підписані усіма членами комісії, член комісії - страховий експерт з охорони і відділення виконавчої дирекції Фонду в м.Харцизьку Дмітрієва Л.М. підписала акти з окремою думкою (а.с13-15). Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що діючим законодавством не передбачено право Фонду оскаржувати та скасовувати акти за формою Н-5 та Н-1. Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного. Право відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Харцизьку на оскарження актів розслідування нещасного випадку по формі Н-1 та Н-5 передбачено ч. 2 ст. 124 Конституції України, підтверджено Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Кампус Коттон клаб» щодо офіційного тлумачення положення ч. 2 ст. 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002). Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року, в редакції, чинній на час настання нещасного випадку, (далі - Закон) страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг. Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Відповідно до ст. 35 Закону для розгляду справ про страхові виплати до Фонду соціального страхування від нещасних випадків подаються, зокрема, акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та (або) висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть. Тобто акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акт про нещасний випадок за формою Н-1 в сукупності з іншими необхідними документами підтверджують право потерпілих або членів їх сімей на відшкодування шкоди, виплата якої проводиться органами виконавчої дирекції Фонду. Відсутність вказаних актів або їх невідповідність вимогам законодавства щодо форми або змісту, чи з інших підстав, не дає права потерпілому на відшкодування шкоди. Так, згідно ч. 2 ст. 37 Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків може відмовити у виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний пов'язаним з виробництвом. Крім того, у абз. 1 п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року № 3 роз'яснено, що спори щодо суми страхових внесків, а також щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань вирішуються у судовому порядку (стаття 55 вказаного Закону). Суд першої інстанції, не врахувавши вищезазначених норм матеріального права, помилково дійшов висновку, що позивач не має права вимоги за даним позовом. Що стосується правомірність складання актів форми Н-1 та Н-5 щодо нещасного випадку, який стався з [PERSON] 29.05.2009 року , то слід зазначити наступне. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про охорону праці», Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на бництві та професійних захворювань», Порядком розслідування та ведення обліку нещасних ків, професійних захворювань і аварій на виробництві (надалі - Порядок), затвердженим ановою КМУ від 30 листопада 2011 р. № 1232. Так, згідно ст. 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням українськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії работодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною і, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку. На момент проведення розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON], діяв Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій виробництві (надалі - Порядок), затверджений Постановою КМУ від 30 листопада 2011 р. № 1232. Згідно з цим Порядком п.7 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного ничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків. П.8. - Про кожний нещасний випадок потерпілий або працівник, який його виявив, чи інша особа - свідок нещасного випадку повинні негайно повідомити керівника робіт, який безпосередньо здійснює контроль за станом охорони праці на робочому місці, чи іншу уповноважену особу підприємства і вжити заходів до надання необхідної допомоги потерпілому. Крім того, згідно п. 23 Порядку нещасний випадок, про який своєчасно не повідомлено керівника підприємства чи роботодавця потерпілого або внаслідок якого втрата працездатності ала не одразу, розслідується і береться на облік згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження заяви потерпілого чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтреси (незалежно від строку настання нещасного випадку). Згідно п.10 Порядку роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок (крім випадків, передбачених п.37 цього Порядку), зобов'язаний: 1) протягом однієї години передати з використанням засобів зв'язку та протягом доби на паперовому носії повідомлення про нещасний випадок згідно з додатком 2: Фондові за місцезнаходженням підприємства, на якому стався нещасний випадок; керівникові первинної організації профспілки незалежно від членства потерпілого в профспілці (у разі наявності на підприємстві кількох профспілок - керівникові профспілки, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки - уповноваженій найманими працівниками особі з питань охорони праці); керівникові підприємства, де працює потерпілий, якщо потерпілий є працівником іншого підприємства; органові державного пожежного нагляду за місцезнаходженням підприємства у разі настання нещасасного випадку внаслідок пожежі; закладові державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством (у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння); 2) протягом доби утворити комісію у складі не менш як особи та організувати проведення розслідування. Члени комісії мають право одержувати усні чи письмові пояснення щодо нещасного випадку та проводити опитування роботодавця, посадових осіб, інших працівників підприємства, у тому числі потерпілого, та опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб, робити необхідні запити, пов'язані з проведенням розслідування. Згідно п.14 Порядку комісія зобов'язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення: -обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; -визначити відповідність умов праці та її безпеки згідно вимогам законодавства про охорону праці; -з'ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; -вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства. амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); - визначити, пов'язаний чи не пов'язаний випадок з виробництвом; - установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним випадкам; -скласти у п'яти примірниках акт проведення розслідування нещасного за формою Н-5 (далі - акт за формою Н-5) згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження; - скласти у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння), пов'язаного з виробництвом, крім актів за формою Н-5 і Н-1, у шістьох примірниках картку обліку професійного захворювання (отруєння) за формою П-5 (далі - картка- формою П-5) згідно з додатком 5. Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою та всіма членами комісії. У разі незгоди із змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою Н-5 як його невід'ємну частину. У разі коли нещасний випадок визнаний комісією таким, що не пов'язаний виробництвом, складається акт за формою Н-5. Обставини, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, визначені в п.15 Порядку, а за якими не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом, - п.16 Порядку. Згідно п.ЗЗ Порядку контроль за своєчасністю та об'єктивністю проведення розсідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду її робочі органи відповідно до компетенції. Зазначені у цьому пункті органи та особи мають право вимагати відповідно до компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, і складення акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено порушення вимог цього Порядку. Згідно п.34 Порядку посадова особа органу Держгірпромнагляду в разі відмови работодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов'язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду (у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно) приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності ведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1. Рішення посадової особи органу Держгірпромнагляду може бути оскаржено у судовому порядку. Судом встановлено, що акти форми Н-5 та Н-1 від 19 грудня 2013 року складені на підставі повно і об'єктивно досліджених обставин нещасного випадку та відображають його дійсні обставини. Пунктом 14 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві № 1232 від 30 листопада 2011 року, передбачено, що саме відповідна комісія з розслідування нещасного випадку повинна зясувати обставини і причини настання нещасного випадку, вивчити первинну медичну документацію, амбулаторну куртку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу (служби) охорони праці, а також документацію відділу кадрів та визначити, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом/. Посилання в скарзі на ті обставини, що у медичних документах [PERSON] зазначено , що вона отримала побутову травму суд не може прийняти до уваги, оскільки під час розслідування нещасного випадку компетентною комісією було встановлено, що [PERSON] наказом по підприємству № 295 від 12 травня 2009 року була відряджена на станцію Сартана Донецької області для виконання робіт у складі бригади штукатурів під керівництвом виконуючого обов'язки майстра [PERSON] , 29 травня 2009 року знаходилася на робочому місці , виконувала роботу на висоті приблизно два метри, не утрималася на висоти, почала подати та вдарилася коліном о стійку лісів. Одразу був викликаний фельдшер для надання першої медичної допомоги, яка і була надана їй саме на станції, а потім [PERSON] була госпіталізована. Свідки нещасного випадку [PERSON], [PERSON] Наказом по підприємству № 389 від 30.05.2009 року відрядження [PERSON] було закрито. Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що правові підстави для скасування актів за формою Н-5 та Н-1 від 19 грудня 2013 року відносно [PERSON] відсутні та у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального права. Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог відділення Фонду, але з інших правових підстав.

Outcome: partial