Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на їх користь суму заборгованості за кредитним договором № МL 702/128/2006 від 03.08.2006 року в розмірі 8\~360,76 дол. США, з яких 7\~723, 24 доларів США заборгованість по сплаті кредиту, 637,52 доларів США заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 05.10.2015р. по 13.07.2016р., а також покласти на відповідачів судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.08.2006 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» було укладено кредитний договір МL 702/128/2006, у відповідності до умов якого, банк надав позичальнику кредит в розмірі 21\~000,00 дол. США на купівлю нерухомого майна строком до 03.08.2021р., а позичальник зобовязався повернути банку суму отриманого кредиту, та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки, передбачені кредитним договором. Банк виконав зобовязання, передбачені кредитним договором і надав позичальнику кредитні кошти згідно кредитної заявки від 03.08.2006р. Відповідач порушив строки оплати передбачені кредитним договором платежів, у результаті чого виникла прострочена заборгованість. Крім того, 03.08.2006р. в забезпечення виконання вищезазначеного кредитного договору між [PERSON] та позивачем укладено договір поруки № SМL-702/128/2006. 18.07.2016р. позивачем на адресу [PERSON] направлено повідомлення/вимогу вих.. № 89-6-700-01-12-4-8/2461 від 15.07.2016р. із вимогою про дострокове виконання боргових зобовязань, яка у встановлений строк адресатом не виконана. 18.07.2016р. позивачем на адресу [PERSON] направлено вимогу про дострокове виконання зобовязань за вих.. № 89-6-700-01-12-4-8/2462 від 15.07.2016р. із вимогою про дострокове погашення боргових зобовязань, яка отримана адресатом 20.07.2016р., особисто та у встановлений строк не виконана. Станом на 14.07.2016 року заборгованість за кредитним договором складає 8\~360,76 дол. США, з яких: 7\~723,24 доларів США заборгованість по сплаті кредиту; 637,52 доларів США заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 05.10.2015р. по 13.07.2016р. Уповноважений представник позивача [PERSON] яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявилася, подала до канцелярії суду письмову заяву, в якій позивач підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглянути у відсутність представника. В разі неявки на судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання не зявляються, про причину неявки суд не повідомили, про день та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовою рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Доказів, що підтверджують поважність причини неявки, не представили. Представника, який би діяв від їх імені, до суду не направили. Заяви про перенесення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутністю, не надали. Повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Оскільки з причини неявки відповідачів неодноразово відкладалися судові засідання, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи у відповідності до вимог ст. 191 ЦПК України, відсутні та продовжує розгляд справи за відсутністю відповідачів. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 03.08.2006 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» було укладено кредитний договір МL 702/128/2006. Копія договору міститься в матеріалах справи. У відповідності до умов кредитного договору, банк надав позичальнику кредит в розмірі 21\~000,00 дол. США на купівлю нерухомого майна строком до 03.08.2021р., а позичальник зобовязався повернути банку суму отриманого кредиту, та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки, передбачені кредитним договором. АКБ «Райффайзенбанк Україна» виконав зобовязання, передбачені кредитним договором і надав позичальнику кредитні кошти згідно кредитної заявки від 03.08.2006р. Відповідач [PERSON] порушила строки оплати передбачені кредитним договором платежів, у результаті чого виникла прострочена заборгованість. 03.08.2006р. в забезпечення виконання вищезазначеного кредитного договору між [PERSON] та позивачем укладено договір поруки № SМL-702/128/2006. Копія договору поруки міститься в матеріалах справи. 15.07.2016р. за вих. № 89-6-700-01-12-4-8/2461 позивачем на адресу [PERSON] направлено повідомлення із вимогою про дострокове виконання боргових зобовязань, однак у встановлений строк дана вимога адресатом не виконана. 15.07.2016р. за вих. № 89-6-700-01-12-4-8/2462 позивачем на адресу поручителя [PERSON] направлено вимогу про дострокове виконання зобовязань із вимогою про дострокове погашення боргових зобовязань, яка отримана адресатом особисто 20.07.2016р., що підтверджується поштовим повідомленням особисто, однак у встановлений строк вимога не виконана. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Станом на 14.07.2016 року за відповідачами рахується заборгованість за кредитним договором в розмірі 8\~360,76 дол. США, з яких: 7\~723,24 доларів США заборгованість по сплаті кредиту; 637,52 доларів США заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 05.10.2015р. по 13.07.2016р., що підтверджується розрахунком заборгованості, який знаходиться в матеріалах справи. Вимогами ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а крім того, якщо за порушення зобовязання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України. Відповідно до пункту 1 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення Відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14, у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. На день ухвалення рішення сума заборгованості в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 16.05.2017 року (1 долар США = 26,47 грн.) становить: (8360,76 x 26,47 = 221 309,31 грн.). Таким чином, суд прийшов до висновку, що з відповідачів [PERSON], та [PERSON] підлягає солідарному стягненню на користь позивача ПАТ «ОТП Банк» сума заборгованості за кредитним договором № МL 702/128/2006 від 03.08.2006 року у розмірі 221 309,31 грн., оскільки відповідач всупереч діючому законодавству та умовам договору не виконав у повному обсязі обов'язки по вказаному вище кредитному договору. Крім того, судові витрати, понесені позивачем при зверненні з позовом до суду, що підтверджені документально, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного ,

Outcome: approved