Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 14 грудня 2020 року позивач, акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту АТ КБ «ПриватБанк»), звернулось до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог зазначило, що [PERSON] (далі - відповідач) звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 07 вересня 2017 року, згідно якої відповідач отримав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 20 000.00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір. В свою чергу відповідач, зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує та порушив умови кредитного договору та правила користування платіжною карткою. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, чим порушив умови договору. Станом на 26 жовтня 2020 року заборгованість становить 57 211.77 грн.; яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту - 44 992.49 грн; заборгованість за поточним тілом кредиту - 00.00 грн; заборгованість за простроченим тілом кредиту - 44 992.49; заборгованість по відсоткам (процентам) за користування кредитом - 00.00 грн.; заборгованість за простроченими відсотками - 12 219.28 грн.; заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст..625 Цивільного кодексу України - 0.00 грн.; нарахована пеня - 0.00 грн; нараховано комісії - 00.00 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, яка становить - 57211.77 грн. станом на 26 жовтня 2020 року, та судові витрати пов`язані з розглядом справи, документально підтверджені, в розмірі 2102.00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі в заочному порядку. В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності. В матеріалах справи наявний відзив, згідно якого позовні вимоги визнає частково. Відповідно наданим розрахункам просить стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 20 000 грн., які фактично отримав. Крім того зазначив , що згідно доданих до позовної заяви розрахунків ним позивачу за період з 14 вересня 2017 року по день звернення до суду було сплачено 41 180.00 грн. При цьому банком нараховувались та змінювались відсотки про що йому не було відомо . Тому просить при винесені рішення врахувати сплачені ним кошті та позовні вимоги задовольнити частково. Ухвалою суду від 22 грудня 2020 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У наданий в ухвалі час від відповідача надійшло заперечення (заява) проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 18 січня 2021 року судом постановлена ухвала про подальший розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням та викликом в судове засідання сторін. Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, надали суду відповідні заяви про розгляд справи у своєї відсутності. Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності сторін, що відповідає положенням ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільно-процесуального кодексу України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі. 22 грудня 2020 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін на 18 січня 2021 року з подачею відповідачем заяви з запереченням проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні. Від відповідача надійшла заява із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, яка була задоволена та 18 січня 2021 року постановлена ухвала суду про те, що розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, замінивши засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Ухвалою суду від 04 лютого 2021 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті, з виконанням процесуальних дій. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявне клопотання від нього про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності. В матеріалах справи наявний відзив, згідно якого позовні вимоги визнає частково. За клопотанням відповідача судом в позивача були витребувані додаткові докази, а саме: розрахунок по тілу кредиту відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що відповідач 07 вересня 2017 року, звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 07 вересня 2017 року, згідно якої відповідач отримав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У подальшому по даному кредитному договору, відповідачу було збільшено розмір кредитного ліміту до 20 000.00 грн. За умов наданих послуг (договору) відповідач повинен виконувати правила користування платіжною карткою для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом (тіло кредиту), за відсотками, комісією та інших витрат. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України, згідно якої, договором приєднання - є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит на платіжну картку. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається з розрахунку, станом на 26 жовтня 2020 року заборгованість становить 57211.77 грн.; яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту - 44992.49 грн; заборгованість за поточним тілом кредиту - 00.00 грн; заборгованість за простроченим тілом кредиту - 44992.49; заборгованість по відсоткам (процентам) за користування кредитом - 00.00 грн.; заборгованість за простроченими відсотками - 12219.28 грн.; заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст..625 Цивільного кодексу України - 0.00 грн.; нарахована пеня - 0.00 грн; нараховано комісії - 00.00 грн. Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не впливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилами ч.1 ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 633 статті 638 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Отже, з огляду на зміст статей 633, 634 статті 638 Цивільного кодексу України можна зробити висновок, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У заяві - анкеті позичальника від 07 вересня 2017 року процентна ставка, штрафні санкції за не виконання зобов`язання не зазначені. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками . Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 07 вересня 2017 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору. Проте в обґрунтовування позовних вимог позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Отже, суд дійшов висновку, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 статті 634 Цивільного кодексу України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.рrivatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк», тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов у будь-якій редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів»(далі Закон № 1023-ХІІ). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-ХІІ споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України в Рішенні у справі за конституційним поданням, щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані, не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, у даному випадку анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Стаття 81 Цивільно-процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підтвердження умов договору АТ КБ «ПриватБанк» надав суду копію анкети-заяви відповідача, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості. Разом з тим, вказані документи не підтверджують погодження між сторонами умов кредитування. Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію, але не містить даних про умови кредитування . Умови та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису відповідача. 03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки.Також вона не містить умов та підстав зміни ліміту кредиту. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що за відсутності належних та допустимих доказів погодження умов договору, АТ «КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З урахуванням зазначеної позиції Великої Палати Верховного Суду АТ «КБ «Приватбанк» має право виключно на повернення сум фактично отриманих коштів. З позовної заяви вбачається що позивач збільшов ліміт кредиту до 20000.00 грн., проти стягнення яких не заперечує відповідач по справі. Належних та допустимих доказів того ,що відповідач отримав 44 992.49 грн. позивачем суду не надано , в судовому засіданні такі дані не встановлені. На теперішній час дія отримання кредитних послуг не закінчилась, відповідаем отримана кредитна картка 22 травня 2017 року № 5168755104401449, термін дії якої триватиме до травня 2021 року. За таких обставин, враховуючи надані суду докази, досліджені у їх сукупності суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення тіла кредиту в сумі 20 000.00 грн. В частині стягнення з відповідача, відсотків позовні вимоги задоволення не підлягають, як заявлені безпідставно. Судові витрати. Відповідно до частини 2 пункту 3 статті 141 Цивільно-процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial