Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.08.2011 р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4 500 гривень зі сплатою відсотків у розмірі 36 % річних. Відповідач по справі зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені кредитним договором. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідача станом на 30.05.2014 р. виникла заборгованість у розмірі 12 211 грн. 66 коп., з яких: 4 497 грн. 32 коп. заборгованість за кредитом, 6 656 грн. 64 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 557 грн. 70 коп. штраф (процентна складова). Відповідач свої зобов'язання, щодо погашення заборгованості за наданим кредитом та сплати процентів за користування ним, не виконала, у зв'язку з чим, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду. До початку судового засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, крім того зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 50). На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запит до органів реєстрації місця проживання фізичної особи (а.с. 39), згідно отриманої відповіді відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а. с. 40). Згідно ст. 74 ЦПК України судові повістки - про виклик та телеграми зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місця проживання фізичної особи - відповідача. У разі ж їх відсутності за даною адресою, вважається, що судовий виклик вручений належним чином. Відповідач в судові засідання не з'явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Так, в судове засідання відповідач викликалася судовими повістками зі зворотнім повідомленням на 22.08.2014 р., 11.09.2014 р., 03.10.2014 року (а.с. 43, 45, 47 - 49, 54 - 57). У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень представника позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, 09.08.2011 р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4 500 гривень зі сплатою відсотків у розмірі 36 % річних (а.с. 6), з умовами та правилами надання банківських послуг відповідач був ознайомлений. Відповідач по справі зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені кредитним договором. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідача станом на 30.05.2014 р. виникла заборгованість у розмірі 12 211 грн. 66 коп., з яких: 4 497 грн. 32 коп. заборгованість за кредитом, 6 656 грн. 64 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 557 грн. 70 коп. штраф (процентна складова), що підтверджено наданим розрахунком (а.с. 5). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Розрахунки позивача відповідачем спростовані не були. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплаті процентів у разі прострочення повернення чергової частини позики. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України. На основі з'ясованих обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором, процентами та комісії у розмірі 12 211 гривень 66 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved