Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У серпні 2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] 07 червня 2019 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на користь доньки померлого - [PERSON] . Після прийняття спадщини позивач дізналась, що 11 жовтня 2018 року третьою особою посвідчено договори дарування Ѕ частки земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3120600000000640160, зареєстровано під номером 932, та Ѕ земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3120600000000640160, зареєстровано під номером 933, укладені між батьком позивача та [PERSON] . [PERSON] зазначає, що право власності на вказані частини земельних ділянок не зареєстровані за [PERSON] та на момент посвідчення вказаних договорів дарування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] не значився запис про право власності, таким чином останній не міг їх відчужити. Отже, позивач вважає, що договори дарування земельних ділянок, укладені та посвідчені з порушенням вимог закону, що є підставою для визнання їх недійсними, просить визнати договори дарування недійсними. 02 грудня 2020 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява про зміну підстави позову, відповідно до якої позивач вказує, що на земельні ділянки, які є предметом договорів дарування були накладені арешти. Дані арешти зняті незаконно, що підтверджується рішенням Київського окружного суду від 22 квітня 2020 року, яким визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Відділу реєстраційних дій [PERSON] про державну реєстрацію припинення обтяження на об`єкти нерухомого майна. Відповідно договори дарування укладені з порушенням вимог законодавства, оскільки на вказані земельні ділянки накладено арешти, а знято їх незаконно, тому є підстави для визнання їх недійсними. Заперечення відповідача на заявлені вимоги позивача 12 листопада 2019 року від відповідача надійшли заперечення проти позову, відповідно до якого [PERSON] заперечує проти задоволення позову, оскільки вважає, що обставини на яких ґрунтується позов є безпідставними. Вказує на те, що відповідно до державних актів на право власності на земельні ділянки від 25 червня 2018 року за [PERSON] зареєстровані земельні ділянки у місті Бровари Київської області, за адресою: [ADDRESS] , та [ADDRESS] . Договори дарування вчинені 3 жовтня 2018 року та 11 жовтня 2018 року, тобто, на момент підписання договорів дарування [PERSON] належали на праві приватної власності по Ѕ частині земельних ділянок за вказаними вище адресами. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позову. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2019 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с37). Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті (том 2, а.с.21). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялись належним чином. Третя особа Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Обставини справи, що встановлені судом 14 квітня 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Шкред Іриною Юріївною винесено постанову про накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження всього рухомого та нерухомого майна, яке належить боржнику. Відповідно до\~рішення Броварського\~міськрайонного суду\~Київської області\~від 16\~грудня 2015\~року у\~справі №361/1987/2015-ц\~про поділ\~майна подружжя,\~видно,\~що між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] поділені\~земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] , та [ADDRESS] , по Ѕ частці кожному. 25 квітня 2016 року [PERSON] на підставі вказаного рішення зареєструвала право власності на Ѕ частки земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3120600000:00:0640159 та Ѕ частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3120600000:00:0640160, про що свідчать витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29 квітня 2016 року. Відповідно до копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29 квітня 2016 року видно, що стосовно земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , міститься запис про обтяження № 14389559, а стосовно земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] номер запису про обтяження 14389625. 11 жовтня 2018 року ( у договорі вказана дата укладення 03.10.2018) приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. посвідченого договір дарування Ѕ частини земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3120600000:00:0640159, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано під номером 933. 11 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. посвідченого договір дарування Ѕ частини земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3120600000:00:0640160, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано під номером 932. 11 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем на підставі вказаних договорів дарування прийняті рішення №43464537 та №43464844 про державну реєстрацію права власності на Ѕ частин вказаних земельних ділянок за [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.06.2019 року державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавською В.В. посвідчено, що спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його донька, [PERSON] . Так, із рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2020 року встановлено, що з Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.09.2019 №180910299 та №180915091 вбачається, що 11.10.2018 року державним реєстратором Броварської районної державної адміністрації Київської області Дорогань Катериною Володимирівною прийнято рішення №43454389 про припинення обтяження на об`єкти з реєстраційними номерами нерухомого майна 9149917312106 та 914987632106. Вищевказаним рішенням визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Відділу реєстраційних дій Броварської районної державної адміністрації Київської області Дорогань Катерини Володимирівни від 11.10.2018 року №43454389 про державну реєстрацію припинення обтяження на об`єкти нерухомого майна з реєстраційними номерами 914987632106 та 914991732106 (номери записів про обтяження 28194661 (спеціальний розділ) та 28193978 (спеціальний розділ)). Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2020 року залишено без змін. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини За змістом ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. А частиною другою цієї статті передбачені загальні умови, додержання яких необхідно для чинності правочину, в тому числі: особа яка вчинила правочин, повинна мати необхідних обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною 1 статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Згідно із частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальним правовим наслідком недійсності правочину (стаття 216 ЦК України) є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли у зв`язку із вчиненням особами нікчемного правочину та внаслідок визнання його недійсним. При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи їх статус як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України). З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб. Згідно із статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим. Частина 1 статті 717 ЦК України передбачає, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1,2,3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, встановлено, що позивач є спадкоємцем усіх прав та обов`язків [PERSON] , в тому числі нерухомого майна та боргових зобов`язань. За більш як місяць до смерті, [PERSON] уклав оспорювані договори дарування, на підставі яких спірні земельні ділянки подарував відповідачу [PERSON] . Судом установлено, що на момент укладення та посвідчення спірних договорів існували обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно: земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , міститься запис про обтяження № 14389559, та земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] номер запису про обтяження 14389625. Проте, в день укладення оспорюваних правочинів, обтяження у вигляді арешту були незаконно зняті, що підтверджується рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2020 року. Отже, на момент посвідчення оспорюваних договорів існували перешкоди до їх укладення, а саме обтяження у вигляді арешту, та без незаконного зняття арешту, такі договори не могли бути укладені. Відтак, враховуючи те, що рішення державного реєстратора Відділу реєстраційних дій Броварської районної державної адміністрації Київської області Дорогань К.В. від 11.10.2018 року №43454389 (щодо зняття обтяження з нерухомого майна - спірних земельних ділянок) скасоване, а на земельні ділянки, які є предметами договорів дарування, та на момент їх укладання та посвідчення існували обтяження у вигляді арешту, суд приходить до висновку, що вказані договори від 11 жовтня 2018 року укладені з порушенням вимог чинного законодавства та підлягають визнанню недійсними. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі\~викладеного,\~та

Outcome: approved