Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 14.03.2019 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] відмовлено. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя задоволено. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Визнано квартиру [ADDRESS], особистою приватною власністю [PERSON] в цілому, як на об'єкт неподільної речі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Визнано за [PERSON] право власності на автомобіль CHEVROLET AVEO, 2006 року випуску (д.н.з. [NUMBER]), дата реєстрації 28.03.2014 року; та автомобільний причіп ПВА-1, 2015 року випуску (д.н.з. [NUMBER]), дата реєстрації 21.03.2015 року, в цілому, як на об'єкт неподільної речі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. \~ \~ \~ \~Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного. Відповідно до частини першої статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. За змістом зазначеної норми закону припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України випадку, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Вказаний правовий висновок міститься й у постановах Верховного Суду\~№ 6-1943цс16від 23 листопада 2016 року,\~6-068цс14\~від 02 липня 2014 року,\~6-81цс11\~від 16 грудня 2012 року. Згідно з правовою позицією судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, наведеною у Постанові від 3 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2\~ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Частиною 2\~ст. 364 ЦК України\~передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим. Відповідно до ч. 2\~ст. 183 ЦК України, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно з правовою позицію, яка міститься у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13 січня 2016 року по справі № 6-2925цс15, право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками й такому його праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов'язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду справи судом. Обов'язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки. При цьому, не передбачається обов'язковість згоди інших співвласників на такий виділ та залежність від мотивів (перешкоди в користуванні спільним майном (квартирою), забезпечення іншим житлом), з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ. Відповідно до ч. 2\~ст. 183 ЦК України, якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації. Отже, законодавство передбачає певні способи поділу судом майна подружжя. Відповідно до статті 71 СК України суд може ухвалити рішення щодо поділу майна в натурі. Такий спосіб застосовується до подільних речей, тобто речей, які можна поділити без втрати їх цільового призначення (стаття 183 ЦК України). Суд може ухвалити рішення про присудження майна одному з подружжя з покладенням на нього обов'язку виплати другому з подружжя компенсацію замість його частки у праві спільної сумісної власності (частини друга, четверта, п'ята статті 71 СК України). При цьому присудження такої компенсації можливе лише за згодою особи, яка її отримує, та за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Такий спосіб застосовується відносно неподільних речей. Таким чином, спірний автомобіль та автомобільний причіп є спільною сумісною власністю подружжя, поділ яких не можливо без втрати їх цільового призначення, у звязку з тим, що право власності на рухоме майног визнано за [PERSON], належить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля CHEVROLET AVEO, 2006 року випуску (д.н.з. [NUMBER]), дата реєстрації 28.03.2014 року та автомобільного причіпу ПВА-1, 2015 року випуску (д.н.з. [NUMBER]), дата реєстрації 21.03.2015 року. Так, згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 9511 від 15.01.2018 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. Засл. проф.. [PERSON] вартість автомобіля CHEVROLET AVEO, 2006 року випуску (д.н.з. [NUMBER]), дата реєстрації 28.03.2014 року та автомобільного причіпу ПВА-1, 2015 року випуску (д.н.з. [NUMBER]), дата реєстрації 21.03.2015 року становить 71845,48 грн, де вартість Ѕ частини зазначених транспортних засобів складає 42\~629,63 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved