Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 вересня 2021 року позов [PERSON] до ТОВ «ФК «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. - про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. та зареєстрований у реєстрі за № 62359, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» грошових коштів в сумі 16137,35 грн. Стягнуто з ТОВ «ФК «Аланд» на користь [PERSON] витрати на сплату судового збору в сумі 908 гривень за подання позовної заяви та 454 гривні за подання заяви про забезпечення позову. 17 вересня 2021 року позивачем направлено до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, яка 22 вересня 2021 року надійшла на адресу суду. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначала про те, що під час ухвалення рішення не було повністю вирішено питання про розподіл судових витрат, в частині витрат на судовий збір в сумі 908 грн за одну вимогу майнового характеру та коштів в сумі 6000 грн, сплачених за надання правової допомоги товариством з обмеженою відповідальністю «ЮК «ПІК, також питання щодо повернення коштів в сумі 10401,34 грн, стягнутих за виконавчим написом, вчиненим 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. №62359. Сторони в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши надані сторонами докази, дійшов наступних висновків. Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Судом встановлено, що позивач подала до суду клопотання про уточнення позовних вимог, до якого приєднала квитанцію про сплату судового збору в сумі 908 грн, договір про надання послуг №707-м-24-06/21, укладений нею та ТОВ «ЮК ПІК», акт наданих послуг №707 до договору про надання послуг №707-м-24-06/21 з детальним описом робіт на суму 6000 грн, а також квитанції про сплату за послуги за договором №707-м-24-06/21 на суму 6000 грн., прте дані вимоги судом не розглянуті. На підтвердження вимог про стягнення з відповідача коштів в сумі 10401,34 грн, стягнутих за виконавчим написом, вчиненим 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. №62359 позивач додала лист Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому вказано про те, що за період з березня 2021 року до червня 2021 року Головним управлінням стягнуто з пенсії [PERSON] та перераховано на рахунок приватного виконавця виконавчого округу м Києва Мельника Ю.А. 10401,34 грн. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За правилами ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, витрати, понесені [PERSON] на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн підлягають стягненню з відповідача, оскільки наявні в матеріалах справи документи, надані позивачем є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу, адже цей розмір доведений позивачем та документально підтверджений. Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн, сплачені позивачем під час подання заяви про уточнення позовних вимог за одну вимогу майнового характеру. Що стосується вимог [PERSON] про стягнення з відповідача коштів в сумі 10401,34 грн, то слід зазначити наступне. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлено (частина 5 статті 82 ЦПК України). Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 вересня 2021 року задоволено позов [PERSON] до ТОВ «ФК «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. - про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. та зареєстрований у реєстрі за № 62359, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» грошових коштів в сумі 16137,35 грн. Крім того, [PERSON] надала належні та допустимі докази того, що з її пенсії стягнуто кошти в сумі 10401,34 грн, за виконавчим написом, вчиненим 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. №62359. Главою 83 ЦК України визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Предметом регулювання цього інституту є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Отже, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Ураховуючи те, що кошти, стягнуті з пенсії [PERSON] за виконавчим написом нотаріуса, який рішенням суду визнано недійсним, набуті без достатньої правової підстави, і чинним законодавством не передбачено іншого способу повернення цих коштів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення з ТОВ«ФК «Аланд» повернути позивачу утримані з її пенсії кошти в сумі 10401,34 грн. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved