Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, посилаючись на те, щона ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» покладений обов'язок - забезпечення тепловою енергією населення, організацій та підприємств всіх форм власності. Статтями 67, 68 Житлового Кодексу України та пунктами 14, 17, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 встановлено, що плата за використання теплової енергії власниками квартир (будинків), наймачами, орендарями вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами щомісяця не пізніше 10 числа, наступного за розрахунковим, місяця. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] (о/р 65317030). За вказаною адресою отримує послуги з тепловодопостачання від ВП «Черкаська ТЕЦ», але ухиляється від перерахування щомісячної оплати за опалення та гаряче водопостачання. 03.12.2009 року між підприємством та відповідачем був укладений договір № 34094 «Про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води», який вважається пролонгованим на наступні роки. Пунктом 9 договору передбачено здійснення оплат щомісячно протягом року. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Станом на 01.02.2014 року відповідач заборгував за послуги ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» 18752,22 грн. Позивач звертався до Соснівського районного суду м. Черкаси із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиту теплову енергію. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 березня 2014 року у справі № 712/4353/14-ц ВП «Черкаська ТЕЦ» в особі ПАТ «Черкаське хімволокно» було відмовлено у задоволенні заяви про видачу судового наказу відносно відповідача в порядку ст. 100 ЦПК України. Ухвала позивачем не оскаржувалась і вступила в законну силу 01.04.2014 року. Попередження з вимогою погасити борг, пропозиції укласти договір на його реструктуризацію позитивного результату не дали. Просять суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» борг, який виник станом на 01.02.2014 року в сумі 10883,62 грн. та 1600 грн. у якості відшкодування сплаченого судового збору. 12 травня 2017 року до суду скеровано заяву про збільшення позовних вимог, в якій просять суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» борг, який виник станом на 01.05.2017 року в сумі 24073,43 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, скерував суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить задоволити вимоги з підстав викладених в заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не зверталася. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, матеріали справи № 712/4353/14-ц, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В судовому засіданні встановлено, що на ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», покладений обовязок із забезпечення тепловою енергією населення, організацій та підприємств всіх форм власності. Статями 67, 68 ЖК України та пунктами 14, 17, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572 встановлено, що плата за використання теплової енергії власниками квартир (будинків), наймачами, орендарями вноситься за затвердженими у встановленому порядку тарифами та строки. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] (о/р 65317030). За вказаною отримує послуги з тепловодопостачання, які їй надає Відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно», але ухиляється від перерахування щомісячної оплати за опалення та гаряче водопостачання. 03.12.2009 року між підприємством та відповідачем був укладений договір № 34094 «Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води», який вважається пролонгованим на наступні роки. Пунктом 9 вказаного Договору передбачено здійснення оплат щомісячно протягом року. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. З оборотної відомості особового рахунку по нарахуванню і оплаті за опалення та підігрів води гр. [PERSON] (о/р 65317030) вбачається, що станом на 01.02.2014 року [PERSON] має заборгованість перед ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» за надані їй послуги з централізованого опалення та підігріву води в сумі 10883,62 грн., оскільки проведені нею оплати за надані послуги не відповідали нарахованим сумам та носили нерегулярний характер. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІV житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги. Статтями 14, 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ електрична енергія, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами. Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обовязки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обовязком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обовязком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. В судовому засіданні встановлено, що попередження з вимогою погасити борг, пропозиції укласти договір на його реструктуризацію позитивного результату не дали. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач [PERSON] отримує послуги з централізованого опалення та підігріву води, які їй надає ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно», але всупереч вимогам чинного законодавства здійснює їх оплату частково (останній платіж здійснено в травні 2013 року), що сприяє накопиченню боргу та порушує права та законні інтереси позивача, з відмовою від отримання послуг до позивача не зверталася, до того ж відповідачкою не надано суду доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих їй послуг, як і не доведено фактів невиконання позивачем обовязку з надання вищевказаних послуг, а тому приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», заборгованості за спожиту теплову енергію станом на 01.02.2014 року в сумі 10883,62 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.03.2014 року ПАТ «Черкаське хімволокно», яке діяло в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ», було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 10883,62 грн., на підставі ст. 100 ЦПК України. Тобто, на підставі ч. 2 ст. 101 ЦПК України, у заявника виникло право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні, а саме про стягнення заборгованості у розмірі 8066,39 грн., а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ Черкаське хімволокно» заборгованості в розмірі 10883,62 грн. Позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» боргу, який виник станом на 01.05.2017 року в сумі 24073,43 грн. до задоволення не підлягають, ос [PERSON] кільки позивач не звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 24073,43 грн., що суперечить вимогам ч. 3. ст. 118 ЦПК України, відповідно до якої позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір в розмірі 1600 грн. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial