Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «СЕБ Банк» звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], ТОВ «ВП Електрум» про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначили наступне. 28.08.2008 року між Акціонерним Банком «Факторіал - Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 578-в/37 на придбання автотранспорту. У зв'язку з реорганізацією Акціонерний Банк «Факторіал - Банк» було приєднано до Відкритого акціонерного товариства «СЕБ Банк», внаслідок чого ВАТ «СЕБ Банк» є правонаступником всіх прав та обов'язків АБ «Фікторіал - Банк». Найменування Банку змінено з ВАТ «СЕБ Банк» на ПАТ «СЕБ Банк» у зв'язку з державною реєстрацією 26.01.2012 року Статут Банку(нової редакції). На підставі п. 1.1. договору кредиту Банк при наявності вільних кредитних ресурсів надає [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 36047,00 доларів США на строк з 28.08.2008 року по 27.08.2013 року, а позичальник приймає його та зобов'язується повернути кредит не пізніше встановленого договором кредиту строку, сплатити проценти, комісійні, можливі неустойки та інші витрати в порядку та на умовах, що передбачені договором кредиту. За користування кредитом, відповідно до п. 2.3.1. договору кредиту, позичальник сплачує проценти у розмірі 13% процентів річних у валюті кредиту. За надання кредиту відповідно до п. 2.3.2 Договору кредиту було встановлено одноразову комісійну винагороду в розмірі 0,99% від суми кредиту. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту 28 серпня 2008 року між АБ «Факторіал-Банк» та [PERSON] було укладено договір застави № 578-в/37/01, відповідно до якого в забезпечення виконання зобов'язання було прийнято транспортний засіб, а саме: автомобіль марки SUBARU, модель FORESTER, 2008 року випуску, колір сірий, тип ТЗ легковий універсал, зареєстрований Запорізьким ВРЕВ № 1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області 27 серпня 2008 року, реєстраційний № [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого Запорізьким ВРЕВ № 1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області 27 серпня 2008 року. Також в забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту, 28 серпня 2008 року між АБ «Факторіал-Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки, на підставі якого поручитель зобов'язався солідарно в повному обсязі відповідати перед кредитором за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за договором кредиту. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором Кредиту, 23.04.2010 року між ПАТ «СЕБ Банк» та ТОВ «ВП Електрум» було укладено Договір поруки № 578-в/37/03, на підставі якого поручитель зобов'язався солідарно в повному обсязі відповідати перед кредитором за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до умов договору, Банк виконав свої зобов'язання у повному обсязі, надавши позичальнику грошові кошти в розмірі 36047 доларів США. Взяті на себе зобов'язання, згідно п.п. 3.3.2, 3.3.4 Кредитного договору [PERSON] не виконує належним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 01.07.2011 року складає: прострочені нараховані проценти - 1610,65 доларів США або 12839,62 грн. по курсу НБУ (1 USD = 7,9717 UAH); нараховані проценти за період з 30.06.2011 року по 01.07.2011 року включно - 3,14 долари США або 25,03 грн. по курсу НБУ (1 USD = 7,9717 UAH); пеня за несвоєчасну сплату кредиту та несвоєчасну сплату процентів, розрахована за період з 01.05.2010 року по 30.06.2011 року включно - 1300 гривень 93 копійки; залишок строкової заборгованості станом на 01.07.2011 року - 8705,13 доларів США або 69394,68 грн. по курсу НБУ (1 USD = 7,9717 UAH), а всього 83560,26 грн. 17.02.2012 року ПАТ «СЕБ Банк» подали через канцелярію суду уточнену позовну заяву, в якій просять суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ «СЕБ Банк» суму заборгованості в розмірі 90923,83 грн., державне мито в розмірі 822,59 грн. та витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн. Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2012 року позов задоволено. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2013 року заочне рішення суду скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. В ході судового розгляду справи, позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ФІДОБАНК» заборгованість в розмірі 94615,30 грн., а також понесені судові витрати. Представник позивача ПАТ ««ФІДОБАНК»» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача ПАТ ««ФІДОБАНК»» без проведення фіксації судового процесу, підтримав викладене в позовній заяві, наполягав на уточнених позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові конверти, заперечень проти уточнених позовних вимог не надали, поважних причин неявки суду не повідомили. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Представник позивача згідно наданої заяви не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку вищевикладеним, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 28 серпня 2008 року між Акціонерним Банком «Факторіал-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК», що підтверджується Статутом ПАТ «СЕБ Банк» і Статутом ПАТ «ФІДОБАНК» (а.с. 6-7, 138) та [PERSON] було укладено договір кредиту № 578-в/37 на придбання автотранспорту у сумі 36 047,00 доларів США з кінцевим строком погашення до 27.08.2013 р. (а.с. 9-12). Відповідно до п. 3.3.3 договору кредиту позичальник зобов'язаний щомісячно проводити часткове погашення кредиту в строки та у сумі згідно Графіка погашення заборгованості (додаток № 1 до договору кредиту). Крім того, пунктом 2.3.1 договору кредиту передбачено обов'язок відповідача сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13% процентів річних у валюті кредиту. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за договором кредиту 28.08.2008 р. між банком та [PERSON] було укладено договір застави № 578-в/37/01 (а.с. 13-14), відповідно до умов якого [PERSON] передала у заставу банку автомобіль марки SUBARU FORESTER, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який належить їй на праві власності. Крім того, 28 серпня 2008 року між банком, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки (а.с. 15). Відповідно до п. 1.1 договору поруки поручитель - [PERSON], взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати за виконання боржником - [PERSON], умов щодо сплати кредиту, коштів за користування кредитом, комісійних винагород, а також можливих неустойок та інших витрат у розмірі, в строк та на умовах, передбачених договором кредиту № 578-в/37 від 28 серпня 2008 року. Відповідно до пункту 1.2 договору поруки поручитель ознайомлений з умовами договору кредиту, ніяких заперечень, а також непорозумінь щодо його умов у нього немає. Відповідно до пункту 2.3 договору поруки порукою за цим договором є забезпечення виконання боржником - [PERSON] зобов'язань перед кредитором (банком) згідно з умовами договору кредиту в повному обсязі щодо: повернення боржником отриманого кредиту в сумі, що передбачена п. 2.1 цього договору в строк не пізніше 27 серпня 2013 р.; сплати боржником нарахованих процентів в розмірі 13 % річних в валюті кредиту не пізніше останнього робочого дня кожного місяця та у день повернення кредиту; сплати комісійної винагороди у випадках та у розмірі, передбачених договором кредиту; сплати інших витрат, передбачених договором кредиту. Відповідно до пунктів 3.1.1, 3.1.2 договору поруки поручитель зобов'язаний протягом одного робочого дня від дати отримання повідомлення кредитора про невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, виконати відповідне зобов'язання, у випадку невиконання боржником та поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, відповідати перед кредитором як солідарні боржники будь-яким своїм майном, на яке згідно з чинним законодавством України може бути звернено стягнення. [PERSON] зобов'язання за договором кредиту перед банком належним чином виконані не були. Так, згідно з наданим позивачем розрахунком (а.с. 154), який іншими матеріалами справи не спростовується і з яким суд погоджується, станом на 25.09.2013 р. заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 11837, 27 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (1 долар США = 7,993 грн.) складає 94615, 30 грн., в тому числі 8 705, 13 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (1 долар США = 7,993 грн.) складає 69 580, 10 грн. - борг за несплаченою (простроченою) частиною кредиту, 3 132, 14 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (1 долар США = 7,993 грн.) складає 25 035, 20 грн. - прострочені нараховані проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення, параграфу 1 (які регулюють відносини позики) глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 зазначеної глави і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. При цьому, відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Крім того, відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 542 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Оскільки [PERSON] є поручителем перед позивачем за виконання позичальником - [PERSON] договору кредиту № 578-в/37 від 28.08.2008 р., то у зв'язку з невиконанням [PERSON] вимог зазначеного договору, позивач має право, а [PERSON] та [PERSON] зобов'язані відповідати перед позивачем як солідарні боржники. При цьому, будь-яких належних доказів виконання своїх зобов'язань перед позивачем, припинення цих зобов'язань, або погашення заборгованості перед позивачем іншими особами або за рахунок інших способів забезпечення виконання зобов'язань, відповідачі суду не надали. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved