Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: 08.07.2019 року, [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Яснозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи її тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у виді домоволодіння, що розташоване у [ADDRESS] . В установлений законом строк позивач звернувся до Черкаської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Натомість у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння, нотаріусом було відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документу. З метою захисту своїх спадкових прав позивач просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] . В судове засідання сторони не зявились, хоча про час і місце його проведення були повідомлені в порядку п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, а тому відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка належно повідомлених сторін не перешкоджає розгляду справи. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: 09.07.2019 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження. 17.07.2019 року на електронну пошту суду надійшла письмова заява від в.о. сільського голови, секретаря Яснозірської сільської ради про розгляд справи без участі представника сільської ради та відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог. 30.07.2019 року від позивача через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, підтримання позовних вимог. Встановлені судом обставини: Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть від [INFO] року, Серія [NUMBER] . [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження останнього № [NUMBER] . За життя [PERSON] склала заповіт від 04.11.2004 року на користь [PERSON] , якому заповіла все її майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, і що належатиме їй на день смерті. Заповіт на день смерті заповідача не змінено та не скасовано. Тобто позивач є спадкоємцем за заповітом. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема і на наступне майно: домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконкому Яснозірської сільської ради Черкаського району від 04.06.2019 року №878 згідно якої за померлою [INFO] року [PERSON] обліковується житловий будинок по [ADDRESS] , в якому вона на момент смерті дійсно проживала та була зареєстрована. На день смерті з нею постійно проживали та були зареєстровані: син - [PERSON] . 07.06.2019 року на замовлення позивача ФОП [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на домоволодіння [ADDRESS] . Дані про наявність самочинно збудованих будівель у технічному паспорті відсутні. Згідно висновку про визнання права власності з відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Черкаської районної державної адміністрації від 07.03.2012 року №93, будинок та господарські споруди по [ADDRESS] відповідають архітектурно-планувальним вимогам даного класу споруд. 02.07.2019 року ПП «ТОВА» було виготовлено висновок щодо вартості домоволодіння [ADDRESS] , згідно якого ринкова вартість останнього становить 70050.00 грн., без врахування ПДВ. Листом Черкаської районної державної нотаріальної контори від 02.07.2019 року №1529/02-14 «Щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину» [PERSON] було фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння по [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Згідно листа Черкаської районної державної нотаріальної контори від 24.07.2019 року № 1642/02-14, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , заведено спадкову справу №381/2011 за заявою про прийняття спадщини, поданою [PERSON] . У видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння відмовлено [PERSON] , проте останньому видано свідоцтво на право на спадщину на земельні ділянки. В матеріалах спадкової справи відсутні дані щодо інших спадкоємців. Отже в судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у виді домоволодіння по [ADDRESS] . Дане домоволодіння обліковується за спадкодавицею. Спадкоємцем за заповітом є син [PERSON] - [PERSON] , який через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно не може реалізувати свої спадкові права. Норми права, що підлягають застосуванню: Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованою Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та повноті, встановивши усі обставини по справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. У зв`язку з тим, що спадкодавець - [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя склала заповіт на усе своє майно на користь [PERSON] , і даний заповіт є чинним, суд вважає за можливе визнати за спадкоємцем/позивачем/ право власності на домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, а не за законом як того просив позивач у своїй заяві, оскільки дане право є переважаючим. В матеріалах справи відсутні дані щодо наявності інших заповітів та спадкоємців, які б зверталися з заявами про прийняття обов`язкової частки у спадщині. Позивач виявив бажання прийняти спадщину, і його право не заперечується законом. Судові витрати: Суд вирішує судові витрати в порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, проте оскільки позивачем не ставиться вимога щодо стягнення з відповідача судового збору і враховуючи, що сільська рада є формальним відповідачем по справі, суд відносить судовий збір за рахунок позивача.

Outcome: partial