Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: У липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати неправомірними дії начальника відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Ковельської міської ради Мурай Л.Л. щодо відмови їй у погодженні будівельного паспорта та внесення змін до нього та зобов`язати відповідача видати будівельний паспорт з внесеними змінами до нього в частині добудови до житлового будинку паливної, площею 3,6 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власником домоволодіння по [ADDRESS] . Восени 2014 року самочинно добудувала до житлового будинку приміщення паливної, площею 3,6 кв.м. Протягом 2016-2017 років неодноразово зверталась до начальника відділу містобудування та архітектури Мурай Людмили Любомирівни із заявами про внесення змін до будівельного паспорта на будівництво житлового будинку в частині добудови паливної. Проте її заяви безпідставно залишені відповідачем без задоволення, що зумовило звернення до суду з даним позовом. Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2017 року позов задоволено. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено. Постановою касаційної інстанції від 12.03.2020 року рішення апеляційної інстанції скасовано, провадження у справі закрито. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 року справу передано до Ковельського міськрайонного суду Волинської області для розгляду в порядку цивільного судочинства. Позивач [PERSON] у поданих до суду процесуальних документах раніше заявлені вимоги підтримала, додатково вказала, що за самочинно проведену добудову її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 196 КУпАП, одночасно інспектором ДАБІ винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, усно повідомлено про необхідність виготовити будівельний паспорт щодо реконструкції індивідуального житлового будинку в частині самовільної добудови, з наступним його погодженням у начальника відділу містобудування Мурай Л.Л. Однак, 27 червня 2017 року відповідач повернула виготовлений будівельний паспорт без погодження, мотивувавши наявністю ознак самочинного будівництва житлового будинку, добудови до нього, невідповідність проведеного будівництва вимогам ДБН 360-92** стосовно відстані від стіни будинку до проїзду. Позивач [PERSON] вважає, що наявність правовстановлюючих документів на будинок свідчить про його відповідність будівельним нормам, при обстеженні будинку представниками ДАБІ жодних порушень не виявлено, тому добудова паливної в межах контурів будинку не може розцінюватись як порушення правил містобудування. Крім того, при будівництві паливної дотримано необхідну до проїзду відстань в 1 метр. На переконання позивача відмова відповідача погодити будівельний паспорт реконструкції пов`язана із тривалими судовими процесами з приводу спорів між сусідами щодо розміру проїзду та порядку його використання. Просить припинити неправомірне обмеження її права власності та зобов`язати відповідача видати будівельний паспорт з внесеними змінами до нього в частині добудови паливної. Стислий виклад заперечень відповідача. Представник відповідача проти позову заперечив, у відзиві на позов та в запереченнях зазначив, що при розгляді пакету документів для видачі будівельного паспорта на реконструкцію житлового будинку по [ADDRESS] та добудову паливної відділом містобудування та архітектури вказано на невідповідність проведеного самочинного будівництва вимогам містобудівної документації та будівельним нормам, стандартам і правилам. А саме зазначено, що при будівництві будинку та паливної не дотримано вимог проекту забудови цього району, зокрема генерального плану забудови земельної ділянки затвердженого 11.06.2010 року та який був основою для відведення земельної ділянки у власність позивачу для будівництва. Генеральним планом забудови передбачено забудову житлового будинку по [ADDRESS] на віддалі 5,78 м від проїзду та 7 м від [ADDRESS] . Проте житловий будинок, а згодом паливну побудовано позивачем в порушення вимог пунктів 3.19* і 3.22 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» в частині відступів житлових будинків на присадибних ділянках від червоних ліній вулиць та проїздів. Відстань від будинку до проїзду має складати не менше 5 м., а не 1 м , як вважає позивач. Вимога щодо відстані в 1 м. стосується відстані від найбільш виступаючої конструкції стіни до межі сусідньої ділянки. Також, відповідач зазначив, що житловий будинок позивач побудувала самочинно, право власності на самочинне будівництво набула на підставі декларації, поданої відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорії складності, які побудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.06.2011 №91. Отже позивач не отримувала будівельний паспорт на будівництво будинку і не реєструвала декларацію про початок будівельних робіт. Посилання позивача на прийняття будинку в експлуатацію не змінює Генерального плану забудови земельної ділянки і не надає право продовжувати самовільно здійснювати добудови. У задоволенні позову просить відмовити покликаючись на положення Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України №103 від 05.07.2011 року, які не передбачають можливості видачі будівельного паспорту на самовільну добудову та самовільну реконструкцію нерухомого майна. Рух справи в суді. Справа надійшла до суду 26.05.2020 року. Провадження у справі відкрито 29.05.2020 року. Визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 16.06.2020 року відповідачем подано відзив на позов. 19.06.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив. 26.06.2020 року відповідачем подані заперечення. Рішення у справі ухвалено 06.07.2020 року. Фактичні обставини справи, встановлені судом. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1000 кв.м. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] , що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 293556 від 04.10.2011 року. Позивач [PERSON] самочинно побудувала на цій земельній діялнці житловий будинок без оформлення будівельного паспорта та реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Житловий будинок прийнято в експлуатацію на підставі декларації, поданої забудовником відповідно до «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибулої до них, громадських будинків І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкції та інженерних мереж» затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 №91. Відповідно до п. 16 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітні 2011 року №461, замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначенні у поданій ним декларації. Реєстрація права власності на об`єкт здійснюється на підстав декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої органом державної архітектурно-будівельного контролю, на підставі даних внесених до неї забудовником. Отже, позивачка не отримувала будівельний паспорт на будівництво жилого будинку і не реєструвала декларацію про початок будівельних робіт. Право власності на житловий будинок зареєстровано за позивачкою 11.02.2013 року за наслідками процедури «будівельної амністії». Пізніше позивачем самочинно добудовано до житлового будинку приміщення паливної, площею 3,6 кв.м. За проведення такої самочинної добудови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 196 КУпАП. та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 4250 грн. На замовлення позивача виготовлено будівельний паспорт щодо реконструкції індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] в частині добудови до існуючого житлового будинку приміщення паливної. 10.08.2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про внесення змін до будівельного паспорту ( а.с.9). Згідно останньої відповіді відповідача від 27.06.2017 (а.с.43) [PERSON] повернуто поданий пакет документів з покликанням на п.2.4 Порядку видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки, затв. Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №103 від 05.07.2011 через невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації, зокрема детальному плану території. Додатково роз`яснено, що будівництво житлового будинку проведено самочинно без правовстановлюючих документів на земельну ділянку та з відхиленням від затвердженої містобудівної документації. Зазначено, що у 2012 році вона вже зверталась із заявою про видачу будівельного паспорта на житловий будинок, однак їй було відмовлено у зв`язку із самовільним будівництвом та порушенням генерального плану, рекомендовано звернутись до інспекції ДАБК для прийняття в експлуатацію самочинно побудованого будинку. У 2016 році позивачем повторно порушено вимоги законодавства та самочинно проведено добудову паливної без оформлення будівельного паспорту на забудову земельної ділянки та реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Згідно п. 2.2. Порядку зміни в будівельний паспорт могли бути внесені у разі його видачі забудовнику відповідачем при первинному будівництві та у ситуації зміни забудовником намірів будівництва до його початку в межах допустимих параметрів. За обставин, які склались, відповідач не уповноважений видавати будівельний паспорт на самочинне будівництво. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов задоволенню не підлягає з наступних мотивів. Відповідно до вимог статті 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, що в свою чергу свідчить про виключне право позивача визначати предмет та підстави позову. За своєю юридичною природою позов - це матеріально-правова вимога до суду заінтересованої особи (позивача) про здійснення правосуддя на захист прав, свобод чи інтересів, порушених чи оспорюваних іншою особою (відповідачем). Позивач звернулась до суду з даним позовом з метою набути право власності на самочинно проведену добудову та внесення змін в документацію щодо право власності на житловий будинок, його параметрів та площі. В силу статті 5 ЦПК України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод здійснюючи правосуддя суд застосовує лише ефективні засоби юридичного захисту. Під ефективним засобом захисту слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та бути адекватним наявним обставинам. За змістом позовних вимог позивач бажає набути право власності на самочинно проведену добудову до житлового будинку. Однак, законодавство України передбачає різні механізми для реалізації громадянами намірів на забудову належних їм на праві власності земельних ділянок та для набуття права на експлуатацію самочинного будівництва чи самочинної реконструкції. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки. Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів. За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі. Згідно ч.3 цієї статті надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Відповідно до пунктів 2.1 - 2.4 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №103 від 05.07.2011 видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: - заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; - засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію; - ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо); - проект будівництва (за наявності); - засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову. Уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з підстав неподання повного пакета документів, або невідповідності намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Відповідно до п.2.2 Порядку в разі зміни намірів забудови земельної ділянки (розміщення нових або реконструкція існуючих об`єктів), реалізація яких не перевищує граничнодопустимих параметрів, до будівельного паспорта можуть вноситись зміни. Внесення змін до будівельного паспорта здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у порядку та на умовах, визначених для його отримання, протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: заява на внесення змін до будівельного паспорта за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; примірник будівельного паспорта замовника; ескізні наміри змін (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, фасади та плани поверхів нових об`єктів із зазначенням габаритних розмірів тощо); засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову. Таким чином, будівельний паспорт може бути виданий лише органом містобудування та архітектури, лише перед початком будівництва. Погодження будівельного паспорту, виготовленого іншим суб`єктом, не передбачено, як не передбачено погодження будівельного паспорту на самочинне будівництво. Судом встановлено, що самочинно побудований [PERSON] житловий будинок прийнято в експлуатацію в порядку, визначеному пунктом 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», на підставі заяви відповідача до інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю від 23.11.2012 року. Вказаною нормою передбачалось, що прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт і заяви про прийняття в експлуатацію будинків здійснюється безоплатно органами державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких об`єктів за наявності документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, протягом 30 днів з дня подання заяви. Порядок прийняття в експлуатацію житлових будинків, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт був деталізований у чинному на той час наказі Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 року №91, яким зокрема визначено, що : - п.3.2. Замовник або його уповноважена особа подає до Інспекції за місцезнаходженням об`єкта заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку, до якої додаються: два примірники заповненої декларації; звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта з висновком про їх відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації (крім індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, прибудов до них загальною площею до 300 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них загальною площею до 100 квадратних метрів включно) -п.3.10. Датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації. -п.3.11. Зареєстрована декларація є підставою для оформлення права власності на нього. 11 лютого 2013 року реєстраційною службою Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області проведено в Державному реєстрі прав на нерухоме майно реєстрацію за [PERSON] права власності на житловий будинок по [ADDRESS] та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Самочинно побудована паливна не включена до складу прийнятого в експлуатацію об`єкта. За приписами ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На час розгляду справи в суді діє Порядок проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт , затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку , будівництва та житлово-комунального господарства України №158 від 03.07.2018 року, яким врегульовані питання отримання дозволу на експлуатацію самочинного будівництва і вона не передбачає отримання будівельного паспорту. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивач обрав невірний спосіб захисту прав, які вважає не реалізованими, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити. Дії відповідача відповідають приписам законодавства і не порушують прав позивача.

Outcome: dismissed