Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.08.2020 року, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради; треті особи що не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON] [PERSON] [PERSON] [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; треті особи що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: Колективне проектно-кошторисне бюро побуту; Чернівецька міська рада про визнання протиправними і скасування містобудівних умов та обмежень №1075/15 від 11.08.2015 року, виданих управлінням містобудування та архітектури департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради - Колективному проектно-кошторисному бюро побуту на забудову земельної ділянки по [ADDRESS] - відмовлено. 03.09.2020 року третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Колективне проектно-кошторисне бюро побуту, в особі представника Керницької І.Р. звернулося до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просять стягнути на їх користь з позивача витрати за надання правової допомоги адвокатами - [PERSON] та [PERSON] в загальному розмірі - 15350,00 грн. На вказане клопотання позивачем подано заперечення. В судовому засіданні в режимі відео конференції, представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача, адвокат Керницька О. підтримала заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та просила задовольнити. Позивач [PERSON] в її інтересах представник, адвокат - Кініщук М.П. в судовому засіданні заперечили проти ухвалення додаткового рішення та просили відмовити в заявлених вимогах Колективному проектно-кошторисному бюро побуту по справі. Аналогічно, відмовити в задоволенні заявлених вимогах Колективному проектно-кошторисному бюро побуту, просили відмовити і треті особи на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог - [PERSON] , [PERSON] . Інші учасники процесу, представник відповідача та треті особи що не заявляють самостійних вимог, як на стороні позивача [PERSON] [PERSON] [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; так і на стороні відповідача - Чернівецька міська рада в судове засідання не з`явилися відомостей про поважність причини суду не надали. Частиною 4 статті 270 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.08.2020 року, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради; треті особи що не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON] [PERSON] [PERSON] [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; треті особи що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: Колективне проектно-кошторисне бюро побуту; Чернівецька міська рада про визнання протиправними і скасування містобудівних умов та обмежень №1075/15 від 11.08.2015 року, виданих управлінням містобудування та архітектури департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради - Колективному проектно-кошторисному бюро побуту на забудову земельної ділянки по [ADDRESS] - відмовлено. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідача: Колективним проектно-кошторисним бюро побуту було заявлено про стягнення з позивача судових витрат, зокрема за надання правової допомоги Судом встановлено, що відповідно до договорів, а саме - №9 від 26.02.2019 року та №2 від 17.12.2019 року про надання юридичної (правової) допомоги, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Колективне проектно-кошторисне бюро побуту уклали договір про надання правової допомоги із адвокатами Керницькою І.Р., та [PERSON] . Згідно актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 28.08.2020 року, третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідача: Колективним проектно-кошторисним бюро побуту було сплачено 12350,00 грн. на користь адвоката Керницької О.В. та на користь адвоката Керницької І.Р. 3000,00 грн., що документально підтверджується квитанціями і платіжним дорученням. Разом з цим в засіданні при з`ясуванні обставин і перевірки їх доказами, установлено, що [PERSON] не ознайомлювалася з матеріалами справи, більше трьох засідань перебувала в суді, фактично останньою було підготовлено пояснення і додаткове пояснення з приводу заявлених позовних вимог. Адвокатом Керницькою І.Р. підготовлено позовну заяву, остання знайомилися з матеріалами справи, однак аналізу не проводила, по суті заявлених вимог своїх доводів в засіданні не висловлювала. Отже суд з врахуванням, позиції позивача, в її інтересах представника, та з`явившихся в засідання третіх осіб вважає, що заявлені вимоги третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідача: Колективним проектно-кошторисним бюро побуту підлягають частковому задоволенню. ЦПК України визначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи), тобто, процесуальний алгоритм доведення розміру витрат на професійну правову допомогу передбачає подання стороною судового процесу: попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат - разом із першою заявою по суті спору відповідно до статей 134 ЦПК України не встановлено обов`язку попереднього визначення розміру витрат); доказів понесення судових витрат - до закінчення судових дебатів або, за попередньою заявою, протягом 5 днів після ухвалення судового рішення (у порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України, Представником третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача: Колективним проектно-кошторисним бюро побуту було заявлено в засіданні про подачу протягом 5 днів після ухвалення судового рішення заяви про стягнення витрат на правову допомогу. Заява подана з дотриманням вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Разом з цим, суд звертає увагу, що за досліджених ордерів в матеріалах справи [PERSON] надала ордер в якому зазначила представництво Колективного кошторисного бюро побуту в Господарському суді Чернівецької області та Шевченківському районному суді м. Чернівці, а Керницька О.В. в ордері зазначила представництво в Шевченківському районному суді м. Чернівці Чернівецькому апеляційному суді та Верховному суді. За частинами, першою, третьою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, підтверджуються в порядку, встановленому законом. Положення наведених норм процесуального права дають підстави для висновку, що повноваження адвоката як представника сторони мають бути підтверджені оригіналом ордера або довіреністю (оригіналом) цієї сторони, що посвідчує такі повноваження, або її копією, засвідченою у визначеному законом порядку, зокрема, особою, яка має повноваження на засвідчення копії довіреності. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат має право, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів. Отже, з огляду на те, що долучені до матеріалів справи копії договору про надання правової допомоги та ордеру засвідчені у визначеному законом порядку, а саме у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», вони є належними документами. Згідно ст. 270 ч.1 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з позивача на користь третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача: Колективного проектно-кошторисного бюро побуту судових витрат, суд виходить з наступного. Передбачено ст.141 ч.12 ЦПК України, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включно з підготовкою до її розгляду, збиранням доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються за договором і на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості; - розмір компенсації витрат адвоката встановлюється договором про надання правничої допомоги на підставі доказів; - сума компенсації визначається за детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і витрат, необхідних для надання правничої допомоги; - заявлені витрати на адвоката мають бути співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг і виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Велика Палата Верховного Суду вказала, що із запровадженням з 15 грудня 2019 року змін до ЦПК законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Суд зазначив, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, покладено обов`язок доведення не співмірності витрат з наданням відповідних доказів, що відповідачем не здійснено. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постанові КАС ВС від 11.06.2020р. по справі №821/227/17, а також у постановах КЦС ВС від 09.06.2020р. по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені, доведені та відповідати принципу співмірності. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95). Насамкінець варто зауважити, що чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Суд, вважає недоведеним заявником - Колективним - кошторисним бюро побуту суму в 15.350 грн. витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги з дотриманням визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат та вважає, з урахуванням з`ясованих обставин, позиції позивача і в її інтересах представника, третіх осіб на стороні позивача, які з`явилися в засідання, а також враховуючи пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору, виходячи з критеріїв: їхньої реальності (тобто дійсності та необхідності); розумності їх розміру (за дослідженими обставинами справи та фінансового стану обох сторін), що слід стягнути з позивача на користь третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Колективного проектно-кошторисного бюро побуту витрати на правову допомогу в розмірі 5.350 грн., в задоволені решта заявлених вимог - відмовити за недоведеністю. На підставі викладеного та

Outcome: partial