Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] адвокат Курілець А.І. подав до суду позовну заяву до Ходорівської об`єднаної територіальної громади Львівської області, в якій просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивачки покликається на те, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якого входив житловий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами в [ADDRESS] . За життя 11.07.2008 [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла дочці [PERSON] . Як спадкоємець за заповітом дочка звернулася до Жидачівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними спорудами, що належав померлій і є спадковим майном. Позивач постійно проживала з матір`ю, тому вважається такою, що прийняла спадщину. Відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок позбавляє її можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву (а.с.32-33), в якій зазначив про відсутність на час розгляду даної справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення або невизнання позовних вимог. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просить суд позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак у поданому до суду відзиві зазначив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, завідувач Жидачівської державної нотаріальної контори Матусек В.В. у судове засідання не з`явився, однак, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності та незаперечення проти позовних вимог. Заяви, клопотання учасників справи. Представник позивачки подав клопотання про розгляд підготовчого засідання за їх відсутності та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.35). Третя особа подав заяву про розгляд справи за його відсутності та незаперечення щодо позовних вимог (а.с.31). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 17.11.2020 прийнято справу до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.24-25). Ухвалою підготовчого засідання від 18.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.36-37). Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження від 04.11.2020 [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 04.11.2020, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 15.08.1970 р. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] ». Шлюб розірвано 12.08.1975 на підставі рішення Жидачівського районного суду від 01.03.1974 (а.с.19). 11.07.2008 [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Грусятицької сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за №21, яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом буде мати право своїй дочці [PERSON] (а.с.10). [PERSON] померла [INFO] у с. Грусятичі Жидачівського району Львівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] від 05.08.2009 (а.с.9). Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 12.04.2011, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію заповіту, складеного від імені [PERSON] (а.с.11). Довідкою ВК Ходорівської міської ради від 28.11.2019 встановлено, що [PERSON] проживала на день смерті за адресою: [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON] . Заповіт від [PERSON] складений 11.07.2008 (а.с.12). Згідно з витягом з книги погосподарського обліку по с. Грусятичі за 2020 рік станом на жовтень місяць, виданим ВК Ходорівської міської ради 05.10.2020, будинок в [ADDRESS] числиться за [PERSON] (а.с.13). Відповідно до технічного паспорта від 04.12.2018, в [ADDRESS] розташований житловий будинок «А-1» загальною площею 90,1 кв.м., житловою площею 54,5 кв.м., разом з господарськими будівлями і спорудами, а саме: сараєм «Б», літньою кухнею «В», сараєм «Г», погребом «Д», воротами «1», огорожею «2», колодязем «к» (а.с.14-17). Постановою Жидачівської ДНК від 20.08.2018 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , що належав померлій і є спадковим майном (а.с.8). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на спадкування за заповітом після смерті матері і неможливістю реалізації цього права через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Нормою частини 1 статті 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що житловий будинок [ADDRESS] належав на праві особистої власності [PERSON] . За життя [PERSON] 11.07.2008 зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом буде мати право заповіла дочці [PERSON] . З огляду на дату смерті спадкодавця [PERSON] ( [INFO] ) спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України. [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітом, після смерті [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавицею на час відкриття спадщини і не заявляла про відмову від неї. Однак відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , позбавляє її можливості юридично оформити спадщину у визначений законом позасудовий спосіб. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1233, 1235, 1236, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved