Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачки. [PERSON] (позивачка) подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить розірвати укладений між ними шлюб. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що спільне життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та виховання дітей. Відповідач влаштовує скандали безпричинно. Подружні відносини між ними припинені з липня 2019 року і примирення між ними не можливе. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що вони не проживають разом та зберегти сім`ю не можливо. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечив, суду пояснив, що не бачить сенсу для вжиття заходів щодо збереження сім`ї. Заяви учасників справи. Позивачкою подано заяви про розгляд справи за її відсутності та про залишення за нею після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] » (а.с.23, 29). Процесуальні дії у справі. 20.01.2020 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с.9). Ухвалою від 03.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.10-11). Ухвалою від 21.04.2020 закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.24-25). Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 травня 2011 у Дулібській сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис №8. Після реєстрації шлюбу дружині прізвище змінено на « [PERSON] ». Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 06.05.2011 серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до свідоцтв про народження від 06.06.2013 (серії [NUMBER] ), 12.05.2017 (серії [NUMBER] ) батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,є сторони у справі (а.с.5, 6). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з бажанням позивачки припинити шлюбні відносини та наявності у сторін дітей, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України. Так, за приписом частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 104, 110 та 113 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами позивачки, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не проживають разом та не підтримують жодних стосунків. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, про що сторони ствердили у судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їхнім інтересам, тому позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved