Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Спадковий житловий будинок №27, разом з господарським прибудовами, по пров. Транспортному в с. Покровське Мангушського району Донецької області був побудований бабусею позивача в 1936 році на земельній ділянці площею 0,30 га., яка була виділена їй як члену колгоспу «Шлях Ілліча» і мав статус колгоспного двору. Після ліквідації колгоспу і розпаювання землі, ділянка стала належати Покровський сільської раді Мангушського району Донецької області . Після смерті бабусі головою колгоспного двору і власником садиби стала її донька, мати позивача, член того ж колгоспу « Шлях Ілліча» [PERSON]. Після смерті матері позивача , 22.03. 2013 року відкрилася спадщина за законом на вказану садибу. Відповідно до положень статей 1220, 1221,1261,1268, 1269, 1270 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину , але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців з часу відкриття спадщини,нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Право на спадкування земельної ділянки за приписами ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позивач, донька спадкодавця, єдина спадкоємиця. У строк шість місяців .після відкриття спадщини, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Але , нотаріус прийнявши мою заяву про прийняття спадщини за законом у видачі свідоцтва на право власності на неї відмовив. Підставою для відмови стало те, що у порушення п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту майна. Дійсно за гл. 7 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 4.14,4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус обов'язково перевіряє склад спадкового майна та видає свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, лише після подання спадкоємцями правовстановлюючих документів щодо його належності спадкодавцеві, тобто, якщо право власності спадкодавця на це майно було зареєстровано ним за життя. За відсутності у спадкоємця правовстановлюючих документів нотаріус роз'яснює йому процедуру оформлення спадщини в судовому порядку . Документи про право власності на спірне спадкове домоволодіння відсутні у зв'язку з тим, що домоволодіння мало статус колгоспного двору і за діючим на тої час законодавством України,не передбачало видачі свідоцтва про право власності на такі двори. За ст. 563 ЦК Української РСР 1963 року, в редакції,що діяла до 1994 року у розі смерті члена колгоспного двору успадкування на майно двору не відкривалося. За статтею 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Єдиними документами, які підтверджували право власності на колгоспний двір тоді були записи у книгах по господарського обліку в сільських Радах. Порядок запису регламентувався наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5, а згодом - аналогічними вказівками щодо ведення по господарського обліку в сільських Радах, затверджених постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року №69. Отже, при оформленні спадщини на будинок, який мав статус колгоспного двору, в суді, підтвердженням приналежності будинку спадкодавцю в сільській місцевості можуть бути архівні довідки чи витяги з рішень сільради про надання земельної ділянки чи дозволу на будівництво будинку спадкодавця, довідки виконавчого комітету сільської ради , записи у погосподарських книгах, реєстрація місця проживання спадкодавця у будинку за паспортом, технічний паспорт на будинок, сплата за комунальні послуги по цьому будинку, документи з колгоспу про відведення в установленому порядку земельної ділянки під забудову тощо. На підтвердження приналежності спадкового домоволодіння спадкодавцеві позивач надала суду виписку з по господарської книги Іллічівської сільської Ради Першотравневого району Донецької області про те, що домоволодіння , розташоване в с. Іллічівське пров. Транспортний,27 належало [PERSON], згідно із записом в книзі №8 а/с №03561; довідку Іллічівської сільської Ради Першотравневого району Донецької області про те, що згідно земельно- кадастровій книги під домоволодінням за адресою с.Іллічівське пров. Транспортний, 27, на законних підставах , закріплена земельна ділянка площею 0,30га. Технічним паспортом на спадкове домоволодіння підтверджено, що він збудований на земельній ділянці площею 0,30га, що домоволодіння збудовано із шлакоблоку і саманного кирпичу і складається із житлового будинку,в складі якого дві жили кімнаті, кухня, сіней,сараю, вбиральні. Квитанціями про сплату комунальних платежів, податку ,також підтверджується проживання в цьому домоволодінні. Право спорідненості із спадкоємицею підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], в якому в графі мати записана [PERSON]. Час відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом про смерть спадкодавиці від 22.03. 2013року. Представник позивача за дорученням [PERSON] у судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи у письмовому провадженні і просить задовольнити позовні вимоги, а саме: визнати за [PERSON] право власності на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], яка сталася 22 березня 2013 року, на домоволодіння №27 по пров. Транспортному в с.Покровське Мангушського району Донецької області. Представник відповідача голова Покровської(Іллічівської) сільської ради Першотравневого району Донецької області [PERSON], надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Третя особа нотаріус [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд дослідивши матеріали справи , виходить з наступного: За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який опинається з часу відкриття спадщини (ч. З ст. 1222. ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини іч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені іа часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тобто, свідоцтво про право на спадщину не створює ніяких нових прав у спадкоємців на майно, а тільки підтверджує вже існуюче право на нього, бо право на спадкове майно у них виникає з моменту відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої (нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такою обов'язку у вигляді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації. Частиною першою статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав. їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме ай по та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Згідно п. З ч. 1 ст. 27 зазначеного Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката. З урахуванням встановленого суд вважає, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] і відсутність реєстрації її права власності на спадщину: домоволодіння №27 по пров. Транспортному в с.Покровське Мангушського району Донецької області, не є підставою для відмови у визнанні права власності [PERSON]М спадщину на вказане домоволодіння.

Outcome: approved