Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 08.11.2019 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] третя особа яка не заявляє самостійних вимог об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS], [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про поділ спільного сумісного майна нежитлового приміщення коридору у відокремлені приміщення в будинку [ADDRESS] відмовлено у повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON]., [PERSON] , [PERSON] адвокат Перебиковський В.І. звернувся в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що постановою Чернівецького апеляційного суду від 12 лютого 2020 року вищезазначене рішення суду залишено без змін. Разом з тим, враховуючи те, що рішенням суду першої інстанції відмовлено в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, питання щодо розподілу судових витрат, понесених відповідачам на професійну правничу допомогу пов`язаних з розглядом даної справи не було вирішено. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з`явилися, подали заяву про розгляд додаткового рішення за їх відсутності та просили відмовити у задоволенні заяви про стягнення з неї на користь відповідачів судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу. В судове засідання представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] адвокат Перебиковський В.І. не з`явивися, хоча належним чином повідомлялися про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат. Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 2 частини 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача Встановлено, що рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 08.11.2019 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] третя особа яка не заявляє самостійних вимог об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS], [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про поділ спільного сумісного майна нежитлового приміщення коридору у відокремлені приміщення в будинку [ADDRESS] відмовлено у повному обсязі. Згідно Постанови Чернівецького апеляційного суду від 12.02.2020 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 08.11.2019 року залишено без змін. Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідачів просить стягнути з позивача витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Матеріали справи містять докази понесення позивачем на правничу допомогу адвоката витрат в розмірі 7000 грн. На підтвердження цього відповідачем було надано: - ордера - квитанція до прибуткового касового ордера № 18/12/1 від 11.12.2018 року на суму 2000 грн., - квитанція до прибуткового касового ордера № 18/12/2 від 11.12.2018 року на суму 2000 грн., - попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат., - квитанція до прибуткового касового ордера № 19/03/1 від 12.03.2019 року на суму 3000 грн., Оскільки в задоволенні позовних вимог позивача відмовлено в повному обсязі, понесені відповідачами витрати пов`язані з наданням правничої допомоги мають бути стягнуті з позивача по справі. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 7000 грн. за надану правничу допомогу адвоката.

Outcome: approved