overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 26.05.1984 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, в якому народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час повнолітні. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що 15 років тому їй стало відомо, що відповідач зраджує їй в подружній вірності та в нього народився син від іншої жінки. В 2009 році сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки та з того часу проживають окремо У зв`язку з тим, що відповідач працює за кордоном та не бажає приїхати розірвати шлюб через органи ДРАЦС, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. При реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », а 04.07.2017 року через Коломийський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області відновила дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 13.09.2019 року подала заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності (а. с. 32). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 28.08.2019 року він подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в його відсутності (а. с. 31). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 26.05.1984 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 13 (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини в 2009 році, не вживають заходів для примирення та вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. Згідно зі свідоцтвом про зміну імені, виданим 04.07.2017 року Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, [PERSON] 04.07.2017 року змінила прізвище на « [PERSON] » (а. с. 5). На підставі ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 26.09.1995 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що сімейне життя не склалося,, останнім часом часто виникали сварки. У вересні 2014 року відповідач повідомила, що не бажає підтримувати шлюбні відносини, та спільно проживати, тому з того часу сторони проживають окремо. Із вказаних причин сім`я сторін розпалася, примирення між ними неможливе, збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому він просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 04.11.2019 року подав письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його відсутності (а. с. 22). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце повідомлена належним чином, про що свідчать поштове повідомлення (а. с. 14). Причин своїх неявок відповідач суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності та не подала відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб (запис поновлено повторно) серії [NUMBER] сторони одружилися 26.09.1995 року, про що Коломийським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 17.01.2019 року складено актовий запис № 1 (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. За таких обставин шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 27.12.2013 року він перебуває з відповідачем в шлюбі. Дітей від шлюбу у сторін немає, однак, від розірвання шлюбу в органі ДРАЦС відповідач ухиляється. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що він та відповідач виявилися людьми різних поглядів на сімю. Вони нодноразово робили спроби налагодити сімейні відносини, однак, виявилося, що подальше проживання однією сімєю неможливе. Між сторонами виникали сварки, протиріччя в питаннях побуту та ведення домашнього господарства. Сторони як подружжя спільно не проживають. Із вказаних причин сім'я сторін розпалася, шлюб носить формальний характер, збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому він просить розірвати даний шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву від 19.12.2016 року, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про одержання нею судової повістки-виклику (а.с.13). Надісланий відповідачу судовий виклик в судове засідання 27.02.2017 року їй не вручено у зв'язку із закінченням терміну зберігання вказаної кореспонденції (а.с. 16). Відповідач не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 27.12.2013 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис № 940 (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, а тому подальше його збереження суперечитиме інтересам позивача. За таких обставин шлюб слід розірвати. Прізвища сторін в зв'язку з укладенням шлюбу не змінювались. На підставі ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 28.01.1979 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них народилось четверо дітей, які на даний час досягли повноліття. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що у них з відповідачем протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім`ї, не може підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях любові, дружби, взаємоповаги. Сторони з 2019 року припини нили спільне проживання та не підтримують будь-яких стосунків, шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить інтересам позивача. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, а також залишити їй прізвище, набуте при реєстрації шлюбу, « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, 18.09.2020 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 14). Відповідач в судове засідання не з`явився, 28.09.2020 року подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в його відсутності (а. с. 17). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] сторони одружилися 28.01.1979 року. Шлюб зареєстровано Малоключівською сільською радою Коломийського району, актовий запис № 1 (а. с.4). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини з 2019 року, не вживають заходів для примирення та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 28.08.2018 року він перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу дітей у сторін немає. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що у сторін відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння. З початку червня 2019 року ведення спільного господарства між сторонами припинено, за переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Із вказаних причин сім`я сторін розпалася, примирення між ними неможливе, збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому він просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 13.01.2020 року подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його відсутності (а. с. 28). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про його час та місце повідомлена належним чином, 13.01.2020 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в її відсутності (а. с. 29). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 28.08.2018 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Печеніжинської селищної ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 22 (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з червня 2019 року, не вживають заходів для примирення та вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. За таких обставин шлюб слід розірвати. Прізвища сторін у зв`язку із укладенням шлюбу не змінювались. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 28.10.2000 року він перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому в них народилася дочка, яка на даний час повнолітня. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що протягом останніх років спільне життя сторін поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю, вони виявилися людьми з цілковито різними характерами. Ведення спільного господарства та проживання сторонами припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини і надії на примирення немає, шлюб носить формальний характер. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, 03.09.2020 року подав до суду заяву, в якій просить позов задовольнити та справу розглядати в його відсутності (а.с. 7). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності та не подала відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно з повторним свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 28.10.2000 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Турківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 11 (а.с. 4). Відповідно до ч.2\~ст.104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2\~ст.112 цього Кодексу\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. Тому вказаний шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст.\~104,\~110,\~112\~\~Сімейного кодексу України\~та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 29.04.1995 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі. Неповнолітніх дітей у сторін немає.Протягом останніх років спільне життя сторін поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю, вони виявилися людьми з різними характерами. Ведення спільного господарства та проживання сторонами припинено вже понад три роки, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини і надії на примирення немає, шлюб носить формальний характер. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати та залишити їй прізвище, набуте при реєстрації шлюбу, « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, 06.02.2020 року подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, справу розглянути в її відсутності та не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 13). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини своїх не неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 і ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 29.04.1995 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Турківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6 (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 29.12.2020 року він перебуває з відповідачем в шлюбі. Дітей від шлюбу немає. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що вони з відповідачем виявились людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб і сім`ю. З квітня 2021 року сторони припинили спільне проживання, шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить інтересам позивача, примирення між ними неможливе. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, 16.11.2021 року його представник,\~адвокат Дикун І.В.\~подав \~до суду\~письмову заяву, в якій\~ зазначає, що позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу та просить справу розглядати\~ в\~його та позивача відсутності (а.с. 31). Відповідач в судове засідання не з`явилася, 23.12.2021 року її представник, адвокат Гринів Я.В. електронною поштою надіслала до суду письмову заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить справу розглядати у її та відповідача відсутності (а.с.39). Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.11.2021 року призначено подружжю [PERSON] та [PERSON] 1 місяць строку на примирення (а.с. 32). В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 29.12.2020 року. Шлюб зареєстровано Коломийським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 666 (а. с.3). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення, не примирилися в призначений судом термін та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. За таких обставин шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved