Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Публічне акціонерного товариства «Державний експортно імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 8162915444БН/2013-10 від 28.10.2013 року. Станом на 14.03.2017 рік заборгованість [PERSON] перед АТ «Укрексімбанк» по договору складає в розмірі 2328,57 гривень, з яких 947,08 гривень основний борг, 1020,24 гривень заборгованість за процентами, 308.03 гривень пеня та витрати на сплату судового збору в розмірі 1600 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 жовтня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Державний експортно імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Рівному та [PERSON] був укладений договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 8162915444БН/2013-10. Відповідно до п. 2.1 договору позивач та відповідач домовились про відкриття позивачем відповідачу кредитної лінії, у межах якої позивач надає відповідачу кредит з лімітом не більше 1200.0 гривень для проведення операцій із застосування картки, а відповідач зобовязується повернути кредит позичальнику та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених договором. Згідно з п. 2.2 договору дія кредитної лінії припиняється 30 вересня 2015 року. У цей термін відповідач зобовязується погасити позивачу усю існуючу заборгованість за кредитом та проценти за користування кредитом. п. 2.3 договору передбачено, що за користування кредитом відповідач зобовязаний щомісячно сплачувати позивачу проценти, нараховані за процентною ставкою 36% річних. Позивач свої зобовязання по договору виконав. Відповідач свої зобовязання по договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати процентів за користування ним не виконав. У звязку із неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 14 березня 2017 року загальна сума заборгованості по кредиту становить 2328 грн. 57 коп., яку банк просив стягнути з відповідача. 28 квітня 2014 року позивачем було направлено відповідачу повідомлення за вих. № 065-11/498 про наявну заборгованість. Однак, залишене відповідачем без задоволення. 27 травня 2014 року позивачем направлено відповідачу претензію за вих. № 065-11/641, яка залишена відповідачем без задоволення. 13 квітня 2016 року позивачем направлено відповідачу претензію за вих. № 065-11/771, яка залишена відповідачем без задоволення. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд дійшов висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Судом встановлено, що 28.10.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Державний експортно імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» був укладений договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 8162915444БН/2013-10 від 28.10.2013 року. В рамках цього договору кредитор відкрив позичальнику кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки, виданої в рамках зарплатного проекту, з лімітом у сумі не більше 1200,0 грн., строком погашення до 30.09.2015 року та оплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 36% річних. Так, відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. п. 4.1, 4.2 проценти за користування кредитом нараховуються кредитором виходячи з розміру процентної ставки, визначеної згідно з умовами цього договору, на суму фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються кредитором щомісяця, а саме в останній робочий день кожного місяця та в дату припинення дії кредитної лінії, починаючи з дня наступного за днем видачі кредиту по останній робочий день місяця (включно), а у місяці, в якому настане термін визначений пунктом 2.2 договору по дату припинення кредитної лінії (включно). Сплата процентів за користування кредитом повинна здійснюватися у нарахованій кредитором та у тій валюті в якій позичальнику надано кредит. Пунктами 6.1.2 та 6.1.5 вищезазначеного кредитного договору передбачено, що при недотриманні позичальником умов договору, кредитор має право достроково вимагати повернення наданого кредиту. У випадку несвоєчасного виконання позичальником зобов'язань за договором, кредитор має право стягнути заборгованість шляхом звернення стягнення суми боргу за рахунок майна позичальника у порядку, встановленому чинним законодавством України. Також, згідно кредитного договору № 8162915444БН/2013-10 у разі прострочення сплатити заборгованості та/або процентів за кредитом позичальник повинен сплатити кредитору за кожен день прострочки, включаючи день сплати, пеню, яка нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дати погашення відповідно заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Як було встановлено судом відповідач припинив обслуговування кредиту, а саме не сплачує відповідні проценти. Листами 28 квітня 2014 року позивачем було направлено відповідачу повідомлення за вих. № 065-11/498 про наявну заборгованість. Однак, залишене відповідачем без задоволення. 27 травня 2014 року позивачем направлено відповідачу претензію за вих. № 065-11/641, яка залишена відповідачем без задоволення. 13 квітня 2016 року позивачем направлено відповідачу претензію за вих. № 065-11/771, яка залишена відповідачем без задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Свої зобов'язання відповідно до умов кредитного договору відповідач належним чином не виконував: не вносив платежі на погашення кредиту, не сплачував нараховані відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь банку слід стягнути заборгованість в сумі 2328.57 грн. в межах заявлених позовних вимог, що складається з: 947.08 грн. основний борг; 1020.24 грн. заборгованість за процентами; 308.03 грн. пеня. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в сумі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved