Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. У вересні 2021 року до суду надійшла зазначена заява [PERSON] , де вона просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , строком на шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав: заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] усунути перешкоди у користуванні майном, що є особистою приватною власністю постраждалої особи - [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . заборонити [PERSON] наближатися на 300 метрів до місця проживання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] ; заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу [PERSON] . В обґрунтування вимог посилається на те, що [PERSON] проживала разом зі своїм співмешканцем - [PERSON] у будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок належить заявниці на праві приватної власності на підставі договору дарування житлового будинку. Водночас, [PERSON] під час спільного проживання із заявницею почав поводити себе неадекватно та агресивно, зокрема піднімати на неї руку, висловлюватись в її сторону нецензурною лайкою, погрожувати їй, при цьому він постійно перебуває в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого заявниця неодноразово викликала поліцію, що фіксувала вказані обставини. Така поведінка кривдника стала підставою розриву їх відносин, водночас він не залишає її у спокої і на даний час: весь час її переслідує та погрожує, із дому заявниці не виїжджає, як наслідок це впливає на стан її здоров`я та на її працездатність. Таким чином, [PERSON] є особою, яка постраждала від домашнього насильства, тому звертається із даною заявою про видачу обмежувального припису. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання (а.с. 46). У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник адвокат Дрозд І.В. заяву підтримали та просили видати обмежувальний припис. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки до с4уду не повідомив. Обставини справи, що встановлені судом [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , на підставі договору дарування житлового будинку, серія та номер: 3-2347, виданого 30.07.2013, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 7228492 від 30.07.2013. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Вказаним судовим рішенням встановлено, що 11 листопада 2020 року в [ADDRESS] , [PERSON] будучи в п`яному стані кидався в бійку до співмешканки [PERSON] ображав її нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство. 16 березня 2021 року Броварським відділом поліції ГУ НП в Київській області надано висновок про результати перевірки по повідомленню по лінії «102», яке надійшло від [PERSON] . В ході перевірки встановлено, що в [ADDRESS] , проживає [PERSON] разом зі співмешканцем [PERSON] . Так, 05.03.2021 близько 19 год за вказаною адресою [PERSON] , будучи в п`яному стані, вчинив сварку з [PERSON] , в ході якої ображав її грубою нецензурною лайкою та висловлював погрози, поводив себе агресивно. По приїзду наряду поліції [PERSON] затриманий та припинено його протиправну поведінку. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Вказаним судовим рішенням встановлено, що [PERSON] , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повторно протягом року, 24 липня 2021 року о 14 год 40 хв в [ADDRESS] погрожував фізичною розправою та ображав нецензурною лайкою співмешканку [PERSON] , чим вчинив психологічне домашнє насильство. Також, встановлено, що постановами Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2019 року та 22 червня 2021 року провадження у справах про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. У вказаних постановах встановлено, що вина [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (домашнє насильство психологічного характеру), підтверджується матеріалами справи. Довідкою від 28.07.2021, складеною капітаном поліції ПОГ СВГ ВП Броварського РУП С. Самсоненком, підтверджується те, що [PERSON] зверталась до Броварського РУП ГУНП в Київській області із заявою про вчинення [PERSON] 04.07.2021 домашнього насильства, та відносно [PERSON] складено адміністративні протоколи за частиною першою-другою статті 173-2 Кодексу про адміністративні правопорушення України (вчинення домашнього насильства) (ВАБ № 552597, ВАБ № 553201, АПР№ 508898). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. ст. 77 - 80 ЦПК України). У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Питання щодо видачі та продовження обмежувального припису регулюється Главою 13 Розділу IV Цивільного процесуального кодексу. Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до правил ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Також, згідно із ч.1-4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд має встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналізуючи надані до суду докази та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про доведеність підстав для застосування тимчасових обмежувальних заходів щодо кривдника, враховуючи наявність триваючого конфлікту між [PERSON] та її співмешканцем [PERSON] , доведення фактів вчинення психологічного насильства відносно [PERSON] , фіксації вчинення кривдником адміністративного правопорушення. Отже, вимоги заявника про видачу обмежувального припису шляхом заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; та заборонити [PERSON] наближатися на 300 метрів до місця проживання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] , заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу [PERSON] , є доведеними та підлягають задоволенню. Водночас, вимога заявника, якою вона просить [PERSON] усунути перешкоди у користуванні майном, що є особистою приватною власністю постраждалої особи - [PERSON] , є неконкретизованою, оскільки заявником не обґрунтовано та не підтверджено вчинення [PERSON] перешкод у користуванні майном, яке на праві власності належить заявнику. На підставі викладеного, та

Outcome: partial