Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 20.11.1999 року він перебуває з відповідачкою в шлюбі, в якому в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що між ним та відповідачкою часто виникали безпідставні сварки та скандали в присутності неповнолітніх дітей, що негативно впливали на стан його здоров'я та виховання дітей. Сторони не могли дійти згоди при вирішенні простих побутових питань, оскільки виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, вони також не змогли створити міцної сім'ї через втрату почуття та любові одна до одної. Позивач вважає, що їх з відповідачкою сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому він просить вказаний шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з відповідачкою. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає, а справу просить розглядати в її відсутності. В цій заяві вона також просить залишити їй прізвище Сидоренко. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно зі свідоцтвом про одруження сторони одружилися 20.11.1999 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Спаської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №23 (а.с.3). Згідно з копіями свідоцтв про народження сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення, відповідачка згідна на розірвання шлюбу. Тому суд вважає, що шлюб сторін носить формальний характер і подальше його збереження суперечитиме інтересам подружжя. За таких обставин шлюб слід розірвати. Неповнолітніх дітей сторін після розірвання шлюбу слід залишити проживати з їх матір'ю. Останній слід залишити прізвище, набуте в звязку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона вказала про це. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved