Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Державної служби України з питань праці, Державного підприємства «Придніпровський експертно-технічний центр Держпраці» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди відмовлено в повному обсязі (а.с.184-188). З даним судовим рішенням [PERSON] не погодилася і подала апеляційну скаргу. Ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2016 року справу було знято з апеляційного розгляду та повернуто до суду першої інстанції для ухвалення в місячний термін додаткового рішення стосовно наказу Державного підприємства «Придніпровський експертно-технічний центр Держпраці» № 36-к від 10 травня 2016 року та запису № 13 до трудової книжки [PERSON] в порядку ст. 220 ЦПК України (а.с.219-221). Сторони у судове засідання не зявилися, оскільки їх присутність при ухваленні додаткового рішення не є обовязковою (ч. 3 ст. 220 ЦПК України), суд ухвалює додаткове рішення за наявними матеріалами справи. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. У відповідності до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати та ін. Встановлено, що наказ Державної служби України з питань праці № 201-к від 29 квітня 2016 року про звільнення [PERSON] з посади директора Державного підприємства «Придніпровський експертно-технічний центр Держпраці» є законним, оскільки був прийнятий на підставі власноруч написаної заяви [PERSON] про звільнення згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін та звільнення було погоджено з [PERSON] Дніпропетровської Держадміністрації [PERSON], що підтверджується Листом №43-1742/0/2-16 від 13 квітня 2016 року. Процедура погодження звільнення [PERSON] з займаної посади була повністю дотримана відповідно до ч. 1 п. 1 Указу Президента України від 16 квітня 2010 року №542/2010 «Про деякі питання забезпечення здійснення повноважень місцевими державними адміністраціями» Кабінет Міністрів України забезпечує безумовне виконання міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади вимог законодавства щодо погодження з головами місцевих державних адміністрацій призначення та звільнення керівників територіальних органів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, урядових органів державного управління, керівників підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади. Згідно п. 1 Положення «Про Державну службу України з питань праці», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96 Державна служба України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці. Відповідно до ч. 10 п. 11 даного Положення [PERSON] Держпраці України призначає на посаду за погодженням з Міністром соціальної політики та головами відповідних місцевих держадміністрацій та звільняє з посади керівників територіальних органів Держпраці України. Відповідно до п. 4 Порядку погодження з [PERSON] Міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2013 року №818 пропозиція щодо погодження призначення на посаду та звільнення з посади керівника підприємства, яке зареєстроване на території району погоджується з головою райдержадміністрації. Згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору є угода сторін. Відповідно до п. п. б) п. 5.2 Контракту № 4 від 27 серпня 2015 року укладеного між Державною службою України з питань праці і [PERSON], цей контракт припиняється за згодою сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Позивач [PERSON] будучи керівником Державного підприємства «Придніпровський експертно-технічний центр Держпраці» видала наказ про звільнення [PERSON] від 10 травня 2016 року № 36-к та власноручно внесла запис до своєї трудової книжки про звільнення. Тобто [PERSON] здійснила всі дії, що підтверджують її волю на звільнення. Крім того, в судовому засідання [PERSON] підтверджено, що саме вона писала заяви на звільнення, вищезазначене вивчено судом та міститься в матеріалах справи. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що вимоги [PERSON] щодо визнання запису № 13 в її трудовій книжці про звільнення з посади директора Державного підприємства «Придніпровський експертно-технічний центр Держпраці» згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП за угодою сторін та припинення дії контракту від 27 серпня 2015 року № 4 на підставі п.п.б) п.5.2 - є необґрунтованими, а тому позовні вимоги [PERSON] до Державного підприємства «Придніпровський експертно-технічний центр Держпраці» про скасування наказу Державного підприємства «Придніпровський експертно-технічний центр Держпраці» № 36-к від 10 травня 2016 року та визнання незаконним запису № 13 до трудової книжки [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed