Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачки та заперечень відповідача. 01 липня 2019 року позивач по справі звернулась до Шевченківського районного суду Харківської області з вказаним позовом, яким просить суд встановити факт що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , померлому [INFO] року, належав сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) із земель реформованого КСП ім. Куйбишева, розташовану на території Семенівської сільської ради, зареєстрований 29.11.1996 р. за №275 в Книзі Сертифікатів на право на земельну частку (пай) Шевченківської районної державної адміністрації та визнати за позивачем [PERSON] , в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), розміром 6,59 га, із земель реформованого КСП ім. Куйбишева, розташовану на території Семенівської сільської ради, яка належала за життя [PERSON] [INFO] , померлому [INFO] , на підставі сертифіката серії ХР № 0165894 , зареєстрованого 29.11.1996 р. за №275. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] чоловік [PERSON] помер. Після смерті чоловіка позивач здійснила його поховання, користувалась спільно нажитим майном, будинком, городом, садом, вважала, що отримала спадщину. На момент смерті [PERSON] значився зареєстрованим і фактично проживав разом з позивачем. За життя [PERSON] належав сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай), розташовану на території Семенівської сільської ради із земель реформованого КСП імені Куйбишево. Однак цей документ в числі інших був втрачений під час пожежі. У зв`язку із набранням чинності Законом України «Про Державний земельний кадастр» №3613-УІ від 07.07.2011 р. (зі змінами і доповненнями) з 01.01.2013 року видача дублікатів державних актів на право власності на земельні та сертифікатів на право на земельну частку (пай) не здійснюється. У квітні 2019 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Шевченківського нотаріального округу Харківської області Томчука С.М. з питання отримання будь-яких документів на право на спадщину, зокрема, на земельну частку (пай), право на який належало моєму чоловіку за життя. Довідкою №141/01-16 від 17.04.2019 року приватний нотаріус повідомив, що після смерті чоловіка позивач є спадкоємцем за законом 1-й черги, однак у зв`язку з відсутністю правого документа на спадкове майно (тобто Сертифікату на право на земельну частку пай) рекомендував їй звернутись до суду для вирішення питання по суті. Враховуючи вищевикладене, позивач позбавлена можливості у здійсненні свого права на успадкування в інший шлях, крім судового порядку, зв`язку з чим вимушена звернутися до суду з позовною заявою. Відповідач - Семенівська сільська рада Шевченківського району Харківської області проти задоволення позову не заперечувала, просила позов розглядати без їх участі (а.с.21). Процесуальні дії, заяви та клопотання. Ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 02 липня 2019 року відкрито провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 31 липня 2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних обставин. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини, пов`язані із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та правовідносини щодо спадщини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14 листопада 2018 року шлюб було укладено між [PERSON] та [PERSON] - 22 серпня 1992 року (а.с. 8). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14 листопада 2018 року [PERSON] помер [INFO] у віці 55 років, актовий запис № 8 (а.с.59). Згідно довідки Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської від 24.10.2018року №478 - гр. померлий [PERSON] , постійно проживав та значився зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , на день смерті значилась зареєстрованою, фактично проживала та мала такий склад сім`ї: 1. [PERSON] , 1950 р.н.- дочка, 2. [PERSON] , 1990 р.н. -донька дружини, 3. [PERSON] , 1972 р.н. - донька дружини, 4. [PERSON] , 1991 р.н. - онука дружини (а.с.22). З інформації Відділу в Шевченківському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 12.04.2019 18/150-19 вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0165894 зареєстрований від 29.11.1996 р. за № 275 виготовлений на ім`я [PERSON] виданий власнику, про що є підпис в Книзі реєстрації з відповідним записом про реєстрацію сертифікату (а.с.11-12). Згідно листа приватного нотаріуса Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області від 17.04.2019 року № 141/01-16 - [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON] , [INFO] який на день смерті був зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Спадщину позивач прийняла у відповідності до ч. 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, так як на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина. позивач є спадкоємцем за законом 1-ї черги. У зв`язку з відсутністю правового документу на спадкове майно позивачу рекомендовано звернутись до судових органів (а.с.13). Згідно інформації Відділу в Шевченківському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 15.02.2019 33/120-19, - вартість земельної ділянки частки (паю), яка перебувала у колективній власності реформованого КСП ім. Куйбишева -середній розмір пая 6,59 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Семенівської сільської ради, на підставі сертифікату станом на 14.02.2019 року складає 185 983 грн. 08 коп.( сто вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят три гривні, 08 коп.) (а.с.14). Оголошення про втрату оригіналу сертифікату серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] подане в районну газету «Краєвид» у № 7-8 від 01 лютого 2019 року (а.с. 15). Згідно листа Відділу в Шевченківському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області, щодо видачі копії сертифікату від 07.08.2019 9-20-0.23,29-165/120-19, повідомляє, що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Куйбишева сертифікат серія ХР № 0165894 загальною площею 7,33 га зареєстрований за № 275 від 29.11.1996 р. виданий власнику [PERSON] про що свідчить підпис. Сертифікати на право на земельну частку (пай), згідно чинного законодавства, виготовлялись в одному примірнику на кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства. Так-як зазначений вище сертифікат був виданий власнику то у відділі він відсутній і надати його копію неможливо (а.с.26). Мотивована оцінка аргументів сторін. Позивач посилається на те, що не маючи в оригіналі правовстановлюючого документу на спадкове майно після смерті чоловіка їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва на право власності на землю і рекомендовано звернутись до судових органів. В разі відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, позивач має право звернення до суду. В зв`язку з відмовою нотаріуса позивачка звернулася до суду. Норми права, що регулюють спірні правовідносини та мотиви їх застосування. Мотивована оцінка аргументів сторін. Пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування»встановлює, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай). Також документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Чоловік позивача [PERSON] за життя отримав сертифікат серією ХР № 0165894 , про що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Куйбишева свідчить його підпис. Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої УкраїноюЗаконом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-1V, однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду. Статтею 1216 Цивільного кодексу України , передбачено , що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу України мають діти спадкодавця, у тому числі зачатті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За положеннями ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оцінивши надані докази у їх сукупності , надавши їм належну правову оцінку , також враховуючи той факт ,що позивач є спадкоємицею першої черги, визнання за нею права власності не порушають нічиїх прав та інтересів суд вважає, що позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Позивачем при подачі заяви був сплачений судовий збір,який вона не просила стягнути з відповідача, тому судові витрати залишаються за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved