Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

свої вимоги позивачі обгрунтовують тим, що [INFO] помер їхній батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина за законом, яка складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться в [ADDRESS] , що стверджується відповідним договором купівлі-продажу від 29.06.1990 року за № 1897. Однак, вказаний договір втрачено. Батько позивачів придбаний будинок зніс та побудував новий до 05.08.1992 року. Однак, за життя спадкодавець не встиг внести зміни щодо державної реєстрації права власності на спірний будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З метою оформлення спадщини позивачі звернулися до державного нотаріуса із заявами про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом, однак, отримали відмову у зв`язку з тим, що право власності зареєстровано за спадкодавцем, однак, правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на вказаний житловий будинок, у спадкоємців відсутній (втрачений). Тому позивачі просять визнати за кожною з них в порядку спадкування право власності на 1/2 частку вказаного нерухомого майна. Позивачі в судове засідання не з`явилися, 27.01.2020 року вони звернулися до суду з письмовими заявами, в яких зазначають, що позовні вимоги підтримують та просять справу розглядати в їхній відсутності (а. с. 32, 33). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 26.12.2019 року електронною поштою надіслав до суду письмову заяву, в якій просить винести рішення на підставі наявних доказів, а розгляд справи проводити без його участі (а.с. 31). В зв`язку з неявкою в судове засідання вказаних учасників фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. [INFO] народилася [PERSON] , а [INFO] - [PERSON] , які у зв`язку з одруженням відповідно 16.07.2005 року та 03.08.2012 року змінили прізвище на « [PERSON] » та « [PERSON] ». Їхніми батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Вказане стверджується відповідно свідоцтвами про народження серій [NUMBER] від 06.12.1986 року, [NUMBER] від 12.07.1990 року та про шлюб від 16.07.2005 року та 03.08.2012 року (а.с. 10-13). Відповідно до даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.11.2017 року [PERSON] помер [INFO] в с. Годи-Добровідка Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 9). Згідно з даними технічного паспорту на будинок садибного типу, виданого керівником суб`єкта господарювання [PERSON] 14.01.2019 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 60,7 кв. м., житловою площею 44,0 кв. м., та господарських будівель і споруд: літньої кухні літера «Б»; сараїв літери «В», «Г»; навісу літера «Д»; вбиральні - літера Е; криниці «№ 1»; огорожі «№1-2». Рік побудови 1991 (а.с. 14-16). Судом встановлено, що вищевказаний правовстановлюючий документ на спірний будинок втрачено, в зв`язку з чим позивачами подано відповідне оголошення в газету ЗР-Інформ № 10 (1217) від 08.03.2019 року (а.с. 22). Відповідно до довідок №№ 73, 74, виданих 26.02.2019 року виконкомом П`ядицької сільської ради ОТГ, [PERSON] належав житловий будинок в [ADDRESS] , в якому він проживав з 1990 року по день смерті ( [INFO] ). На час смерті [PERSON] у вказаному будинку проживали: [PERSON] (позивач), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (позивач), [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З дня смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступили позивачі, які взяли під охорону майно спадкодавця, здійснили поховання спадкодавця, сплачували страхові та податкові платежі, обробляли присадибну земельну ділянку. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався виконкомом вказаної сільської ради (а.с.18, 19). Згідно з даними довідки П`ядицької сільської ради ОТГ Коломийського району № 54 від 17.02.2020 року згідно з погосподарським обліком в користуванні позивачів перебуває житловий будинок, 1990 року побудови, загальною площею 69, 0 кв. м., житловою 30, 1 кв. м. та земельна ділянка площею 0,70 га, з них 0,06 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,64 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 47). Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50575296, виданого державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори (в.о. державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори) Мануляк І.В. 17.01.2018 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 22 за номером у спадковому реєстрі 61867947, спадкодавець [PERSON] (а.с.21). Судом також встановлено, що 17.01.2018 року позивачі звернулися до вказаного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] (а.с.39,40). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною вказаним нотаріусом 12.10.2019 року, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок, у спадкоємців відсутній (втрачений (а.с. 17)). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави для визнання за позивачами права власності на спірне майно в рівних частках, внаслідок відсутності правовстановлюючого документу на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, яке у встановленому законом порядку прийняли позивачі як єдині спадкоємці першої черги за законом. На підставі наведеного, ст.ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved