Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до Бібрської міської ради Львівської області, у якій просить встановити факт проживання [PERSON] однією сім`єю із [PERSON] терміном не менше п`яти років до дня його смерті, що наступила [INFO] та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,7423 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю I-ЛВ №042979, виданого 26.03.2001 року на підставі рішення Жидачівської ради народних депутатів від 22.09.2000 року №226 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №479. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що її мати народила її до реєстрації шлюбу з батьком, тому у свідоцтві про її народження відсутній запис про батька. Батьки хворіли, тому позивачка переїхала проживати до них на постійне проживання у с. Трибоківці без реєстрації. [INFO] померла її мати [PERSON] , а [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,7423 гектари в межах згідно з планом, розташована на території Баковецької сільської ради Жидачівського району. Позивачка проживала з батьком на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від неї. При зверненні до нотаріальної контори зі заявою про прийняття спадщини після смерті батька їй було відмовлено в цьому у зв`язку з тим, що вона не є спадкоємцем до майна померлого [PERSON] , оскільки заповіт від імені померлого не посвідчувався, а також відсутні документи, які підтверджують родинний зв`язок між спадкоємцем та спадкодавцем, а також відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали померлому і є спадковим майном. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю. Представник позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просить суд позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заяви та клопотання учасників справи. Представник позивачки подав клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.44), заяву про заміну відповідача його правонаступником (а.с.47), заяву про виклик свідків (а.с.54), клопотання про розгляд підготовчого засідання за їх відсутності та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.56). Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.43, 55). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 21.08.2020 прийнято справу до розгляду та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.38-39). Ухвалою підготовчого засідання від 02.11.2020 відкладено підготовче засідання (а.с.46). Ухвалою підготовчого засідання від 05.03.2021 залучено до участі у справі правонаступника відповідача та відкладено розгляд справи (а.с.50-51). Ухвалою підготовчого засідання від 13.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.57-58). Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.03.2018, [PERSON] народилася [INFO] і її матір`ю зазначено [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17.01.1976. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.11). Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 24.07.1984, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 24.07.1984. Після розірвання шлюбу дружині залишено прізвище « [PERSON] » (а.с.12). Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серія І-ЛВ №042979 від 26.03.2001, [PERSON] на підставі рішення ХІІІ сесії ІІІ-го демократичного скликання Жидачівської районної Ради народних депутатів від 22.09.2000 №226 є власником земельної ділянки площею 1,7423 га у межах згідно з планом, розташованої на території Баковецької сільської ради і призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.19). Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 17.04.2018, [PERSON] та [PERSON] 16.01.1962 зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.17). Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.06.2016 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13.06.1987. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.13). Відповідно до свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 20.02.2007 та серії [NUMBER] від 01.03.2007, [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] помер [INFO] у селі Трибоківці Жидачівського району Львівської області (а.с.14, 16). Згідно з довідкою виконавчого комітету Новострілищанської селищної ради Жидачівського району Львівської області від 12.12.2017 №2078, [PERSON] , який помер [INFO] , проживав в с. Трибоківці до дня смерті і на день смерті. Разом з ним проживала та була зареєстрована дочка [PERSON] , яка здійснювала догляд за батьком та займалася похороном. Заповіт в Баковецькій сільській раді від імені [PERSON] не посвідчувався (а.с.15). Постановою завідувача Жидачівською нотаріальною конторою від 07.12.2018, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що вона не є спадкоємцем до майна померлого [PERSON] , оскільки заповіт від імені померлого не посвідчувався, а також відсутні документи, які підтверджують родинний зв`язок між спадкоємцем та спадкодавцем та відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Новострілищанської селищної ради Жидачівського району Львівської області, що належали померлому і є спадковим майном (а.с. 21). Як вбачається із заяви [PERSON] , посвідченої секретарем виконавчого комітету Новострілищанської селищної ради Жидачівського району Львівської області 16.04.2019, [PERSON] постійно проживав в с. Трибоківці до дня своєї смерті, яка наступила [INFO] . Разом з ним проживала однією сім`єю більше п`яти років без реєстрації дочка [PERSON] , яка здійснювала догляд за перестарілим батьком, готувала їжу, купляла ліки, вела домашнє господарство (а.с.32). Допитана у судовому засіданні з її згоди позивачка [PERSON] як свідок надала суду показання, за змістом яких вона проживала з батьками в с. Трибоківці з 1998 року. Вели спільне господарство, допомагала їм, доглядала їх. Після їх смерті займалася похоронами. Свідок [PERSON] надав суду показання, за змістом яких позивачка проживала по сусідству разом з батьками. Перейшла жити до батьків приблизно з 1998 року і постійно з ними проживала. Батьки були хворі і потребували допомоги. Дочка помагала їм по господарству, доглядала їх. Після смерті батьків займалася похоронами. Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту проживання позивачки разом із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років, у зв`язку з чим позивачка позбавлена можливості юридично оформити право на спадщину після смерті [PERSON] у позасудовому порядку. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту. Водночас, нормою частини 2 цієї статті ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина 2 статті 3 СК України). Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі - постанова Пленуму ВСУ). До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). Нормою статті 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Приписами частин 1 та 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] , який помер [INFO] , за життя і до смерті постійно проживав у селі Трибоківці Жидачівського району Львівської області. Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Водночас, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю, починаючи з 1998 року і до смерті [PERSON] 01.03.2007 у селі Трибоківці Жидачівського району Львівської області повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами (письмовими доказами та показаннями свідків), які узгоджуються між собою, відповідають критеріям належності та допустимості, у своїй сукупності є достатніми та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Зазначені докази встановлюють, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом не менше п`яти років на момент відкриття спадщини, були поєднані спільним побутом, позивачка піклувалася про нього та доглядала його, тобто у них були взаємні права та обов`язки як членів сім`ї. Суд зазначає, що встановлення цього факту породжує для позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в реалізації права на спадкування за законом після смерті [PERSON] . Також, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] належало право власності на земельну ділянку загальною площею 1,7423 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Баковецької сільської ради та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що йому видано відповідний Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №042979 від 26.03.2001. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробив. Після його смерті [INFO] відкрилася спадщина, до якої входили належні йому права та обов`язки, які не припинилися внаслідок його смерті (у тому числі право власності на зазначену земельну ділянку). Спадкування відбувається за законом за правилами, встановленими ЦК України. З огляду на встановлений судом факт проживання однією сім`єю не менше п`яти років [PERSON] разом з померлим [INFO] [PERSON] на час відкриття спадщини, а також на відсутність фактичних даних, які б свідчили про заявлення [PERSON] про відмову від цієї спадщини, суд зазначає, що [PERSON] , будучи спадкоємцем четвертої черги за законом, вважається такою, що прийняла зазначену спадщину. Інших спадкоємців першої-третьої черг за законом, які б претендували на спадщину, судом не встановлено. Водночас, відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно (земельну ділянку) позбавляє позивачку можливості юридично оформити спадщину у визначений законом позасудовий спосіб, оскільки з цієї підстави їй відмовлено нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1264, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved