Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: 18.10.2018 року, [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Сагунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визначення додаткового строку для звернення з заявою про прийняття спадщини, мотивуючи її тим, що 12 липня 2012 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. На час смерті батька позивач постійно проживала в м. Черкаси. Звернувшись до виконкому Сагунівської сільської ради Черкаської області з питанням щодо оформлення спадщини, позивач отримала розяснення що вона повинна зібрати потрібні документи і подати їх до нотаріуса після спливу 6-ти місячного строку з дня смерті спадкодавця. Через недостовірну інформацію позивач звернулась до нотаріуса вже с пропущеним строком на подання заяви щодо прийняття спадщини, у звязку з чим їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач просила суд визначити їй додатковий строк у 3-місяці для прийняття спадщини, після смерті [PERSON] Сторони в судове засідання не зявились, хоча про час і місце його проведення повідомлялись в порядку п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 22.10.2018 року даний позов прийнято до розгляду з відкриттям провадження. 20.11.2018 року від позивача через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі. 20.11.2018 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 18.12.2018 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області до участі в розгляді справи в якості співвідповідача залучено [PERSON]. 15.01.2019 року від [PERSON] через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі та визнання позовних вимог. Встановлені судом обставини: 12.07.2012 року помер [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть, виданого повторно 17.06.2015 року, Серія І-СР №260196. [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] та спадкоємцем першої черги спадкування за законом що підтверджується: свідоцтвом про народження [PERSON] від 28.04.1960 року, Серії І-УР№078504, де в графі батько вказаний [PERSON]; даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 18.10.2012 року щодо укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], яка змінила прізвище на «Атамась» та даними свідоцтва про одруження від 14.11.1996 року, серії І-СР №004518 згідно якого [PERSON] взяв шлюб з [PERSON], яка змінила прізвище на «Рябокінь». Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку, що підтверджується даними державного акту на право власності на земельну ділянку, Серії №421931. З довідки виконкому Сагунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 01.07.2015 року №132 вбачається, що [PERSON], який помер 12.07.2012 року, на день смерті був зареєстрований та проживав в [INFO]. На час відкриття спадщини та на день смерті, померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав один. Згідно листа Черкаської районної державної нотаріальної контори від 29.11.2018 року №2974/02-14, після смерті [PERSON], померлого 12 липня 2012 року, заведено спадкову справу №5/2013 за заявою про прийняття спадщини, поданою [PERSON] У видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено не було. В матеріалах спадкової справи відсутні дані щодо звернення позивача з заявою про прийняття спадщини та відмові у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку на звернення. Отже в судовому засіданні встановлено, що 12.07.2012 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у виді земельної ділянки. На час смерті спадкодавець проживав один. Матеріалами справи не підтверджується, що позивач зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька і їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Норми права, що підлягають застосуванню: Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. ч. 2 ст. 1272 ЦПК України визначено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Згідно ч. 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~№ 7\~від 30\~травня 2008\~року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Отже позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, після смерті [PERSON] Враховуючи, що [PERSON] пропустила строк прийняття спадщини через юридичну необізнаність та недостовірну інформацію з приводу оформлення спадкових прав, причини з яких позивачем пропущено встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини, суд вважає поважними. Враховуючи, що інший спадкоємець першої черги спадкування за законом, який прийняв спадщину не заперечував проти продовження позивачу строку для подання заяви про прийняття спадщини, є можливим визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~ Судові витрати: Суд вирішує порядок розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, проте оскільки позивачем у справі не ставиться вимога про стягнення судового збору, останній слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved