overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області позовні вимоги [PERSON] задоволені. При ухваленні рішення судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме: витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що вимоги позивача задоволені в повному обсязі та ним самим в позові заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь сплачених ним витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується наявними в матеріалах справи актом №1 від 20.08.2018 року до договору про надання правової допомоги від 16.08.2018 року та копією квитанції серії 11-СВЛ № 382418 від 20.08.2018 року (а.с.22,23), а в судовому рішенні не вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 13.10.2015 року було вирішено стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість по кредиту в сумі 28401,53 грн. та - на користь держави 243,60 грн. судового збору. Даним рішенням в резолютивній частині не в повній мірі вирішено питання про судові витрати, а саме зазначено, про стягнення судового збору в сумі 243,60 грн. в той час, як до стягнення із відповідача на користь держави підлягало - 284,02 грн. судового збору. Сторони в судове засідання не зявилися, їх присутність згідно ч.3 ст.220 ЦПК України не є обовязковою. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як встановлено судом, у мотивувальній частині рішення зазначено про те, що на підставі постанови Правління НБУ від 02.03.2015 р. № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 р. № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» [PERSON], який набув всі повноваження органів управління та органів контролю банку і розпочав здійснювати заходи для забезпечення збереження активів банку, запобіганню втрати майна, захисту інтересів вкладників і кредиторів банку. Відповідно до п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинні на час подачі позову до суду, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб\~у справах, пов»язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, від сплати судового збору звільняються, тому відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Рішенням суду від 13 жовтня 2015 року позов було задоволено, проте в резолютивній частині рішення зазначено про стягнення судового збору із відповідача в дохід держави в розмірі 243,60 грн. Ціна позову складає 28401,53 грн. Сума судового збору, що складає 1 % від ціни позову, становить 284,02 грн. Таким чином, необхідно стягнути із відповідача недоплачену суму судового збору в розмірі 40,42 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 22.03.2016 р., ухваленого у справі за позовом [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі ПАТ «Укртелеком») про розірвання договору про надання телекомунікаційних послуг та стягнення коштів, в задоволені позовних вимог [PERSON] відмовлено. 06.04.2016 р. до Чутівського районного суду Полтавської області від позивача надійшла апеляційна скарга на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 22.03.2016 р. 14.04.2016 р. справу та апеляційну скаргу направлено до Апеляційного суду Полтавської області. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 21.04.2016 р. цивільну справу за позовом [PERSON] до ПАТ «Укртелеком» про розірвання договору про надання телекомунікаційних послуг та стягнення коштів, повернуто до Чутівського районного суду Полтавської області для ухвалення додаткового рішення, з якої вбачається, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, Чутівський районний суд Полтавської області не звернув уваги на те, що в позовній заяві [PERSON] дві вимоги немайнового та майнового характеру, за одну з яких не сплачено 487 грн. 20 коп. судового збору та при ухваленні рішення не вирішено питання достягнення на користь держави судового збору у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного з ініціативи суду ставиться на вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки при винесенні рішення не було вирішено питання про розмір суми стягнення судового збору. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У судове засідання з приводу ухвалення додаткового рішення сторони та їх представники не зявились, їх присутність згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України не є обовязковою. Суд, ухвалюючи рішення 22.03.2016 р. не стягнув з позивача судовий збір в повному об'ємі. При таких обставинах суд вважає, що позивачем не сплачено судовий збір за позовну вимогу майнового характеру, тому необхідно винести додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 26.03.2015 р. позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на власне утримання задоволено частково. Рішенням вирішено питання про стягнення судових витрат, стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. по позовним вимогам про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Даним рішенням не вирішено питання про стягнення судового збору в розмірі 243,60 грн. по позовним вимогам про стягнення аліментів на утримання позивача. Відповідно до ст.ст. 214, 215 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Відповідно до п . 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, ухвалюючи рішення 26.03.2015 р. не стягнув з відповідача судовий збір в повному об'ємі. За таких обставинах суд вважає, що слід винести додаткове рішення, яким стягнути додатково з відповідача в користь держави 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 29.03.2016 р., ухваленого у справі за позовом Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, позовні вимоги задоволено частково. Позбавлено [PERSON], [INFO], жительку с. Вільхуватка Чутівського району Полтавської області, вул. Левадна, 15, батьківських прав на малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Вирішено передати дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на опікування органу опіки та піклування - Чутівській районній державній адміністрації Полтавської області. Вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь осіб або установ, у яких будуть утримуватися діти, починаючи стягнення з 16.03.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. В решті позову відмовлено. Даним рішенням не вирішено питання про стягнення судового збору. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У судове засідання з приводу ухвалення додаткового рішення сторони та їх представники не зявились, їх присутність згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України не є обовязковою. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь держави 1102 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 16 лютого 2016 року позов [PERSON] до Виконавчого комітету Шаргородської міської ради Вінницької області, [PERSON] про визнання недійсним та скасування рішення та свідоцтва про право власності, зобовязання скасувати реєстрацію права власностізадоволено повністю. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири укладеним відмовлено. Зазначене рішення не набрало законної сили. 18 лютого 2016 року до суду надійшла заява [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], у якій він просить суд ухвалити додаткове рішення у цій справі, посилаючись на те, що в рішенні суду не вирішено питання про судові витрати. У судове засідання [PERSON] не зявився, проте у заяві про ухвалення додаткового рішення він просить розглянути заяву без його присутності. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти ухвалення судом додаткового рішення стосовно судових витрат. Інші учасники справи у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України присутність сторін в судовому засіданні щодо ухвалення додаткового рішення не є обовязковою. Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд установив наступне. Як вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] під час розгляду справи поніс судові витрати, оскільки ним було сплачено судовий збір в загальній сумі 730,80 грн (а.с. 1, 80а), проте у рішенні суду від 16 лютого 2016 року питання про судові витрати не вирішено. Пунктом 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові втрати. Згідно з пунктом 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, оскільки судове рішення ухвалено на користь позивача, то на його користь з відповідачів у рівних частинах слід стягнути усі документально підтверджені судові витрати, шляхом ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 17 червня 2014 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено. Ухвалено розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 23.06.2012 року, актовий запис за № 1011 та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на доньку - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.06.2014 року і до досягнення донькою повноліття. Зазначене рішення набрало законної сили 01 липня 2014 року. 27 листопада 2014 року до суду надійшла заява [PERSON], у якій вона просить суд ухвалити додаткове рішення у цій справі, посилаючись на те, що суд не вирішив питання про зміну її прізвища після розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши заяву позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається із позовної заяви, позивач серед іншого, просила також відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с.3), проте суд за цією вимогою рішення не ухвалив. Пунктом 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, оскільки позивач просила відновити її дошлюбне прізвище, проте ця вимога помилково не була розглянута, суд вважає, що заяву позивача про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити та відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2014 року у справі за позовом органу опіки та піклування Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Голинчинецька сільська рада Шаргородського району Вінницької області, Зведенівська сільська рада Шаргородського району Вінницької області [PERSON], [INFO] позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]; передано неповнолітню [PERSON], [INFO] Шаргородській районній державній адміністрації Вінницької області, як органу опіки та піклування; стягнуто з [PERSON], [INFO] в дохід держави судовий збір в сумі 121 (сто двадцять одна гривня) 80 коп. Судом встановлено, що в зазначеному вище рішенні з відповідача не у повному обсязі стягнуто судовий збір, оскільки пунктом 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено розмір ставки судового збору при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати - 243,60 грн. Натомість з відповідача в дохід держави стягнуто судовий збір в сумі 121,80 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Також, відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що з відповідача в дохід держави слід достягнути (додатково стягнути) судовий збір в сумі 121,80 грн, який стягнутий не у повному обсязі рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 23.04.2014 року, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України, відтак є підстави ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 8 жовтня 2015 року позов [PERSON] задоволено: визнано недійсним договір оренди землі від 10 березня 2008 року, укладений від імені [PERSON] та Фермерським господарством «Грендач» та скасовано державну реєстрацію договору оренди землі від 10 березня 2008 року, укладеного від імені [PERSON] та Фермерським господарством «Грендач», здійснену у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» Шаргородського району 31 березня 2008 року за № 040887600059. Зазначене рішення сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили. 2 лютого 2016 року до суду надійшла заява [PERSON], що діє в інтересах [PERSON], у якій він просить суд ухвалити додаткове рішення у цій справі, посилаючись на те, що в рішенні суду не вирішено питання про судові витрати. Сторони у судове засідання не зявилися, проте згідно із ч. 3 ст. 220 ЦПК України їх присутність не є обовязковою. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши заяву позивача та дослідивши матеріали справи, суд установив наступне. Як вбачається із матеріалів справи, позивач під час розгляду справи поніс судові витрати, оскільки ним було сплачено судовий збір в загальній сумі 487,20 грн та 1000 грн витрат на правову допомогу (а.с. 1, 16, 35), проте у рішенні суду від 8 жовтня 2015 року питання про судові витрати взагалі не вирішено. Пунктом 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові втрати. Згідно з пунктом 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, оскільки судове рішення ухвалено на користь позивача, то на його користь з відповідача слід стягнути усі документально підтверджені судові витрати, шляхом ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Рішенням Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 28 жовтня 2013 року по справі за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Донвуглереструкту-ризація»про забезпечення паливом на побутові потреби позовні вимоги [PERSON] до Державного підприємства «Донвуглереструктуризація»про забезпечення паливом на побутові потреби задоволені. Зобов’язано Державне підприємство «Донвуглереструктуризація» підвезти [PERSON] побутове вугілля за період: 1-ше півріччя 2013 року у кількості 2950 кг., 2-е півріччя 2013 року у кількості 2950 кг., а всього 5900 кг. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд який ухвалив рішення може за заявою осіб які беруть участь у справі чи з власної ініциативи прийняти додаткове рішення якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення не ухвалено рішення» Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду спрви повідослені належним чином. Дослідивши матеріали справи суд вважає за необхідним ухвалити додаткове рішення по справі в частині позовних вимог щодо забов*язання відповідача виплатити позивачці грошову компенсацію вартості вугілля, або сплачених нею комунальних платежів, в порядку компенсації. Судом встановлено наступні фактичні обставини. [PERSON] мешкає за адресою: м. Шахтарськ, вул. Братская, б. 64 в будинку з печним опаленням, що підтверджується довідкою управління ЖКГ та КМ Шахтарської міської ради від 11.03.2013 року. Відповідно до ст. 43 Гірничого Закону підприємства з видобутку вугілля та вугледобувні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначаються колективним договором, у т.ч. пенсіонерам, які пропрацювали на підприємстві з видобутку вугілля не менше 10 років. Відповідно до Інструкції про порядок забезпечення працівників виробничих одиниць, підприємств та організацій Міністерства вугільної промисловості СРСР паливом на побутові потреби правом на безкоштовне отримання вугілля користуються особи, які проживають у будинках з пічним опаленням видається 100% норми, встановленої колдоговором. Суд , вважає позовні вимоги [PERSON] щодо забов*язання відповідача виплатити позивачці грошову компенсацію вартості вугілля, або сплачених нею комунальних платежів, в порядку компенсації такими що не грунтуються на вимогах закону, а тому є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 18 грудня 2013 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Приватного підприємства «Флора», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Державний реєстратор Реєстраційної служби Шацького районного управління юстиції про визнання права власності на частку в статутному фонді приватного підприємства задоволено частково. Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 14 січня 2014 року цивільну справу повернуто до Шацького районного суду Волинської області для ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат в строк до 20 лютого 2014 року. В судове засідання сторони, належним чином повідомлені, не з'явилися, тому згідно з вимогами ст. 220 ЦПК України суд проводить розгляд справи за їх відсутності. Судом встановлено, що при зверненні до суду позивач [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 3441,00 грн. та 229,42 грн. (а.с. 1,1а, 1б), як за позовну вимогу майнового та одну позовну вимогу немайнового характеру. Однак з матеріалів справи вбачається, що крім зазначених вимог позивачем заявлено ще дві вимоги немайнового характеру, які не були оплачені судовим збором. Оскільки у задоволенні вказаних вимог позивачу відмовлено, то з нього слід стягнути 458,80 судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Рішенням суду позов задоволено частково (задоволено частково в частині майнової вимоги), тому з відповідачів [PERSON], [PERSON], Приватного підприємства «Флора» слід солідарно стягнути на користь позивача [PERSON] судові витрати (за сплачену суму судового збору при зверненні до суду) в розмірі 3441,00 грн. (пропорційно до задоволеної позовної вимоги).

Outcome: approved