Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Гребенюк О.С., звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позові представник позивача вказує, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 03.11.2014 року, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 500 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при його укладенні дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.1.61 договору. Овердрафт - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Вважає, що заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Згідно п.1.1.3.2.3. договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. АК КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019. згідно п. 2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта, з погашення кредиту, останній зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми непогашеного кредиту в розмірі 86,4% для картки «Універсальна». Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, проте у зв`язку із порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 18.08.2020 року має заборгованість 27612,04 грн., яка складається з наступного: 316,77 грн. заборгованості за тілом кредиту, 316,77 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 221,92 заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625; 27073,35 грн. нарахована пеня. Оскільки на даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б\\н від 03.11.2014 року в сумі 27612,04 грн. та 2102 грн. судового збору на користь АТ КБ «ПриватБанк», оскільки в добровільному порядку відповідач борг не погашає. Відповідачем [PERSON] відзиву на позовну заяву не подано. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18 вересня 2020 року, після отримання судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичних осіб відповідачів по справі, було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, з викликом сторін, призначено судове засідання на 09 жовтня 2020 року (а.с.65-66). 09 жовтня 2020 року судове засідання відкладено на 06 листопада 2020 року, у зв`язку з тим, що від відповідача повернувся рекомендований лист, який надсилався [PERSON] за місцем реєстрації, із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Останнього повідомлено про розгляд справи, шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.68). У судове засідання 06.11.2020 року, представник позивача не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В доданому до позовної заяви клопотанні, просить суд розглянути цивільну справу за його відсутності та задовольнити позов. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.61). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить розміщення оголошення про його виклик на офіційному веб-порталі судової влади. Заяв чи клопотань від нього не надходило. Відзиву на позов останній не подав. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України, про що постановлено відповідну ухвалу. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносинз посиланням на докази. Судом встановлено, що згідно копії анкети-заяви (а.с. 11) про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 03.11.2014 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 500\~грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.11). Також суду надано копію Довідки, яка підтверджує надання [PERSON] кредитних карток та копію Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] відповідно до якої вперше, зі стартом карткового рахунку 03.11.2014 року останній отримав кредитний ліміт 500 грн. який в подальшому змінювався (19.09.2016 року зменшений до 0) (а.с.9-10). Крім того,\~до матеріалів\~справи долучено\~ паспорт споживчого кредиту, підписаного [PERSON] , де зазначено строки та порядок повернення кредит, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії: процентна ставка, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту 86,4% (ліміт кредиту до 50000 грн), 84% (ліміт кредиту до 75000 грн). Процентна ставка у межах пільгового періоду, 0,00001% річних, процентна ставка за межами пільгового періоду, 43,2% (ліміт кредиту до 50000 грн), 42% (ліміт кредиту до 75000 грн) (а.с. 12-15). Також суду надано копію Довідку про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду з прикладами розрахунку суми плати за користування кредитними коштами (а.с.16). До позовної заяви банк додав також копію примірника «Умов та Правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 31.03.2014 року №СП-2014-6633715, без підпису [PERSON] де зазначені умови та привила виконання взятих на себе клієнтом зобов`язань, а також права та обов`язки банку, права та обов`язки клієнта, відповідальність сторін та інші умови кредитування (а.с.17-46). Крім цього, представником позивача долучено копію паспорта відповідача [PERSON] , яка завірена підписом останньої та працівника банку (а.с.47-48). Також суду надано копію виписки по рахунку [PERSON] з даними про усі операції (а.с.56-58). В розрахунку заборгованості за договором без номеру від 24.12.2013 року, (а.с.5-8) встановлено, що станом на 18.08.2020 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 27612,04 грн., яка складається з наступного: 316,77 грн. заборгованості за тілом кредиту, в тому числі: 316,77 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 221,92 заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625; 27073,35 грн. нарахована пеня. Норми права, які застосував суд. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633,634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Як роз`яснив Верховний Суд України в правовій позиції №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. При цьому, ст. 625 ЦК передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.4 ст.42Конституції України держава захищає права споживачів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Мотиви з яких виходив суд. Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Так, з наданих представником позивача та досліджених судом доказів установлено, що [PERSON] звернувся АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 03.11.2014 року, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 500 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при його укладенні дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.1.61 договору. Овердрафт - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Згідно п.1.1.3.2.3. договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019. згідно п. 2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта, з погашення кредиту, останній зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми непогашеного кредиту в розмірі 86,4% для картки «Універсальна». Так, матеріалами справи доведено, що відповідач [PERSON] , підписавши паспорт споживчого кредиту, погодився із встановленням відповідальності за порушення взятих на себе зобов`язань із своєчасного повернення кредиту, нарахованих і прострочених процентів і комісії: процентна ставка, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту 86,4% (ліміт кредиту до 50000 грн), 84% (ліміт кредиту до 75000 грн). Процентна ставка у межах пільгового періоду, 0,00001% річних, процентна ставка за межами пільгового періоду, 43,2% (ліміт кредиту до 50000 грн), 42% (ліміт кредиту до 75000 грн). АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами та умовах Договору та в межах встановленого кредитного ліміту. Поряд із вищезазначеним, судом встановлено, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті. В розрахунку заборгованості за договором без номеру від 24.12.2013 року, (а.с.5-8) встановлено, що станом на 18.08.2020 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 27612,04 грн., яка складається з наступного: 316,77 грн. заборгованості за тілом кредиту, в тому числі: 316,77 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 221,92 заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625; 27073,35 грн. нарахована пеня. Дослідивши матеріали справи суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved