Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛСТ Український стандарт» (надалі - ТОВ «ЛСТ Український стандарт»), [PERSON]про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18 червня 2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ЛСТ Український стандарт», в особі директора [PERSON], було укладено Договір про надання овердрафту № 015/1179/141474 (надалі - Договір). При цьому, в забезпечення виконання ТОВ «ЛСТ Український стандарт» своїх зобов'язань за Договором позивачем укладено з [PERSON] Договір поруки № 012/Р1-01-09-1-0/09/642 від 18 червня 2013 року (надалі - Договір поруки). Згідно умов Договору позивач надав ТОВ «ЛСТ Український стандарт» можливість використання овердрафту з поточного рахунку в межах діючого максимального ліміту, який встановлено в розмірі 15 000 грн. 00 коп., в межах якого встановлюється поточний ліміт, внаслідок чого за зазначеним поточним рахунком виникає дебетове сальдо, а ТОВ «ЛСТ Український стандарт» зобов'язалось використовувати овердрафт за цільовим призначенням з дотриманням вимог чинного законодавства, погасити овердрафт, сплатити проценти за його користування та комісії, а також виконати інші зобов'язання, визначені Договором. За користування овердрафтом процента ставка встановлена у розмірі 21 % річних, а у разі скасування максимального та поточного лімітів, з дати скасування лімітів, - 40 % річних. Проте, відповідачі свої зобов'язання перед позивачем не виконують і станом на 15 січня 2015 року мають заборгованість у сумі 36 855 грн. 87 коп., яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи, в розумінні положень ст.ст. 74, 76 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно абзацу шістнадцятого п.п. 1.5 Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19 квітня 2005 року № 137, овердрафт - це короткостроковий кредит, який надається банком клієнту в разі перевищення суми операції за платіжною карткою залишку коштів на його картрахунку або встановленого ліміту кредитування. У судовому засіданні встановлено, що 18 червня 2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ЛСТ Український стандарт», в особі директора [PERSON], було укладено Договір про надання овердрафту (а.с. 11-19). Згідно п.п. 1.1.-1.3 Договору позивач надав ТОВ «ЛСТ Український стандарт» можливість використання овердрафту з поточного рахунку в межах діючого максимального ліміту, який встановлено в розмірі 15 000 грн. 00 коп., в межах якого встановлюється поточний ліміт, внаслідок чого за зазначеним поточним рахунком виникає дебетове сальдо, а ТОВ «ЛСТ Український стандарт» зобов'язалось використовувати овердрафт за цільовим призначенням з дотриманням вимог чинного законодавства, погасити овердрафт, сплатити проценти за його користування та комісії, а також виконати інші зобов'язання, визначені Договором. При цьому, відповідно до п.п. 3.1-3.4 Договору процентна ставка за користування овердрафтом встановлена у розмірі 21 % річних. У разі скасування максимального та поточного лімітів процентна ставка з дати скасування лімітів становить 40 % річних. Нарахування процентів за овердрафтом здійснюється щоденно на фактичну заборгованість позичальника за овердрафтом протягом всього строку наявності безперервного дебетового сальдо. Позичальник сплачує проценти щомісяця в день, що відповідає календарному дню відкриття поточного рахунку. Крім того, згідно з п.п. 4.1, 4.2 Договору протягом строку доступності овердрафту позичальник зобов'язаний здійснювати погашення овердрафту не пізніше останнього дня максимального строку безперервного дебетового сальдо. Погашення овердрафту відбувається за рахунок коштів, що надходять на поточний рахунок позичальника. Овердрафт є погашеним у випадку відсутності на поточному рахунку дебетового сальдо. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином. Однак, ТОВ «ЛСТ Український стандарт» не виконало зобов'язань, визначених Договором, порушило умови щодо погашення заборгованості за овердрафтом та нарахованими відсотками. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.п. 10.2.1 Договору позивальник на вимогу позивача сплачує за кожен день прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за договором - пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Розрахунок пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання мало бути виконаним і по день виконання позичальником простроченого зобов'язання включно. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що в забезпечення виконання ТОВ «ЛСТ Український стандарт» своїх зобов'язань за Договором 18 червня 2013 року позивачем з [PERSON] укладено Договір поруки № 012/Р1-01-09-1-0/09/642 (а.с. 21-27). Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв'язку з порушенням відповідачами зобов'язань за Договором станом на 15 січня 2015 року сума заборгованості з боку відповідачів становила 36 855 грн. 87 коп. та складається з: поточної та простроченої заборгованості за кредитом - 29 471 гр. 11 коп.; поточної та простроченої заборгованості по відсотках - 4 334 грн. 76 коп.; пені - 3 050 грн. 00 коп., що підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с. 8-10), перевіреними у судовому засіданні. Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «ЛСТ Український стандарт», [PERSON]про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, а тому суд присуджує до стягнення в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача заборгованість по Договору на загальну суму 36 855 грн. 87 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судові витрати у сумі по 184 грн. 28 коп. з кожного, які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 543, 553, 554, 625, 629, 1054 ЦК України та

Outcome: approved