Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 травня 2021 року вирішено по суті цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди. Відмовлено у задоволені позовних вимог. Заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу зареєстрована канцеляріє суду 19 травня 2021 року, відправлена поштою 12.05.2021 року. Відповідачем заявлено про стягнення витрати на правову допомогу у строки та порядку встановлені Цивільним процесуальним кодексом, в відзиві на позов.(ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК). Відповідачем заявлено до стягнення 7357 грн. витрат на правову допомогу. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву підлягаючою задоволенню. Так, згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд,що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення,якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги,з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення,не ухвалено рішення; 2)суд,вирішивши питання про право,не зазначив точної грошової суми,присудженої до стягнення, або майно,яке підлягає передачі,або дії,що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановленихстаттею 430цього Кодексу. Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої особи, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.(ч.1 ст.246 ЦПК). Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов `язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.(ст.137 ЦПК) При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду(ч.4 ст.263 ЦПК). Витрати професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, тобто, коли у сторони виникло зобов`язання за умовами договору з оплати адвокатських послуг. (Постанова Верховного Суду від 17 серпня 2020 року № 925/1067/19) Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-пердачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат,то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.(Постанова Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 552/2145/16-ц) За матеріалами справи витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються договором про надання правової допомоги від 21.02.2020 року, додатком до договору від 21.02.2020 року, актом прийому-передачі наданих послуг від 07.05.2021р. по справі №686/13815/20 з детальним обґрунтуванням наданих послуг; квитанцією про оплату від 11.05.2021 року на суму 7357 грн.. Крім того, обсяг наданих послуг також підтверджується наявними в матеріалах справи відзивом на позов, поданими доказами на підтвердження заперечень відповідача, участю представника в судових засіданнях, що підтверджується в т.ч. протоколами судових засідань, звукозаписом судових засідань Таким чином, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 7357 грн. документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. А тому є правомірним висновок про наявність підстав для задоволення заяви відповідача щодо ухвалення додаткового рішення. На підставі наведеного та

Outcome: approved