Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем в шлюбі, який згідно рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 10.04.2020 року розірвано. За час шлюбу, а саме [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] . Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання вказаної дитини не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивачу важко самостійно утримувати дочку згідно з її потребами. Тому дочка потребує матеріального утримання і з боку батька. Відповідач є працездатним, має дохід, а, отже, є спроможним сплачувати аліменти на утримання дитини. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаної дочки в розмірі по 5000 грн. щомісячно до досягнення останньою повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, 15.02.2021 року представник позивача, адвокат Козак І.В. подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в відсутності позивача та її представника (а. с. 24). Відповідач в судове засідання не з`явився, 16.02.2021 року представник відповідача [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги відповідач визнає частково, а саме в розмірі 2000 грн. та просить справу розглядати в їх відсутності (а. с. 25). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до даних свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а. с. 4). Судом встановлено, що згідно з рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 10.04.2020 року шлюб між сторонами розірвано (а. с. 5). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі наведеного, враховуючи визнання частково відповідачем позовних вимог, вік та стан здоров`я дочки сторін та пов`язані з цим витрати на її харчування, лікування, забезпечення найбільш необхідними речами, відсутність відомостей про місце роботи та заробітну плату відповідача, суд вважає за можливе визначити аліменти в твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 2500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме вимогам розумності і справедливості. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial