Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «МАРФІН БАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № 252393 від 24.04.2013 року, яка становить 1195,3 грн. Позивач посилається на те, що відповідачу [PERSON] відповідно до укладеного договору № 252393 від 24.04.2013 року було відкрито поточний рахунок у національній валюті та видано платіжну картку на яку встановлено овердрафт в розмірі 1000 грн. Процентна ставка по санкціонованому овердрафту становить 30 % річних. Прийняті на себе обов'язки за договором [PERSON] не виконує, що є підставою для стягнення заборгованості по кредиту. Сторони в судове засідання не з'явились, надали до суду заяви, в яких позивач просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а відповідач позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 24.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством «МАРФІН БАНК» та [PERSON] був укладений договір № 252393 (зі змінами внесеними згідно додаткової угоди № 2 від 16.07.2013 року) згідно якого позивач надав відповідачу у користування особисту платіжну картку (послуги дистанційного банківського обслуговування) та відкрив поточний рахунок у національній валюті. На вказану платіжну картку було встановлено овердафт в розмірі 1000 грн., процентна ставка по санкціонованому овердрафту становить 30% річних. Відповідач зобов'язався відповідно до умов договору сплачувати проценти за користування кредитом та повернути його кредитодавцеві в порядку та на умовах, визначених договором. За умовами встановленого овердрафту відповідачем було отримано 999,14 грн., однак зобов'язання належним чином не виконуються. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошові зобов'язання. Відповідно до ч. 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, в судовому засіданні знайшло своє повне підтвердження те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не сплатив борг за кредитним договором в сумі 999,14 грн. та борг за відсотками сумі 196,16 грн., загальна сума - 1195,3 грн. А тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved