overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 30.04.2015 року в задоволенні позову [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], про стягнення грошової компенсації від вартості частки квартири було відмовлено. При ухваленні рішення судом не вирішено питання про судові витрати. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно п.п.1,2 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, а у позовах про визнання права власності на майно або його витребовування - вартістю майна. Відповідно до ч.2 ст.80 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. В своїй позовній заяві [PERSON] заявила майнові вимоги про стягнення грошової компенсації вартості її частки (1/6) та часток її трьох дітей (3х1/6) у квартирі [ADDRESS]. Відповідно до висновку № 7688-7689 судової будівельно-технічної експертизи від 30.01.2015 року, проведеної експертами Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз ринкова вартість квартири [ADDRESS], яка належить сторонам у справі на праві спільної часткової власності становить 688800 грн. Отже, аналізуючи наведене вище, а також кількість заявлених позовних вимог, при подачі позовної заяви [PERSON] слід було сплатити 3654 грн. судового збору, відповідно до ст.80 ЦПК України та п.1.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», проте як вбачається з матеріалів справи при зверненні до суду позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., тобто не в розмірі, передбаченому зазначеними нормами закону, тому недоплачений судовий збір становить 3410,40 грн. (3654-243,60), тому суд приходить до висновку, що з [PERSON] в дохід держави слід стягнути 3410,40 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 30 липня 2015 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про визнання права власності на автомобіль, звільнення майна з-під арешту та зняття з розшуку. При постановленні рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 220 ч. 1 п. 4 ЦПК України, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, то слід ухвалити додаткове рішення. З досліджених судом документів, позовної заяви, квитанції № 0.0.349612997.1 від 16.02.2015 року (а.с. 1), вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн. Проте позивач [PERSON] звернувся до суду із заявленими двома позовними вимогами немайнового характеру та вимогою майнового характеру. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про стягнення судових витрат з позивача в користь держави і ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 30 листопада 2015 року позов [PERSON] до Луцької міської ради, [PERSON] про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено повністю Ухвалою судді Апеляційного суду Волинської області від 15 січня 2016 року справу за позовом [PERSON] до Луцької міської ради, [PERSON] про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини повернуто до Луцького міськрайонного суду для ухвалення додаткового рішення. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд даної справи у її відсутності та відсутності позивача. Представник Луцької міської ради в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення по справі. Відповідно до п.1 ч.4 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь в справі, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні з позовом до суду [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (а.с. 5). Згідно вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Луцького міськрайонного суду від 30 листопада 2015 року позов задоволено, визначено [PERSON], як спадкоємцю за законом після смерті її батька [PERSON], який помер [NUMBER] року, додатковий строк, а саме один місяць, для подання заяви про прийняття спадщини, який рахувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» вимога немайнового характеру повинна бути оплачена судовим збором в розмірі, визначеному п.п.2, п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Враховуючи ту обставину, що позивач при зверненні з позовом до суду був звільнений від сплати судового збору, як інвалід першої групи, слід стягнути з відповідачів Луцької міської ради, [PERSON] в дохід держави 243 гривень 60 копійок судового збору за вимогу не майнового характеру.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 31.08.2018 року відмовлено у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» до [PERSON] про витребування майна. 24.09.2018 року від представника відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача у відшкодування понесених останнім судових витрат на оплату професійної правничої допомоги (а.с. ). Сторони в судове засідання не зявились, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені судом належним чином. Проте, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судовому засіданні встановлено, що рішенням суду від 31.08.2018 року не вирішено питання стосовно витрат, повязаних з правничою допомогою адвоката. Так, згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Як слідує із детального опису робіт, виконаних адвокатом, розрахунку і квитанції про сплату витрат на правничу допомогу [PERSON] сплачено за надання правової допомоги кошти в розмірі 21155 грн. (а.с. 55-57). Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 14.06.2018 року зобовязано публічне акціонерне товариство «Західінкомбанк» внести на депозитний рахунок суду 5000 грн. для забезпечення можливого відшкодування понесених витрат. Згідно платіжного доручення №394 від 21.08.2018 року ПАТ «Західінкомбанк» вказана сума перерахована на рахунок ТУ ДСА в Волинській області (а.с. 131-зворот). Ч. 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справ. А тому, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву представника відповідача слід задовольнити та у даній цивільній справі постановити додаткове рішення, яким стягнути з публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн., зважаючи на складність справи, її тривалість і які внесені на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 31.08.2018 року відмовлено у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» до [PERSON] про витребування майна. 24.09.2018 року від представника відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача у відшкодування понесених останнім судових витрат на оплату професійної правничої допомоги (а.с. ). Сторони в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені судом належним чином. Проте, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судовому засіданні встановлено, що рішенням суду від 31.08.2018 року не вирішено питання стосовно витрат, пов'язаних з правничою допомогою адвоката. Так, згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Як слідує із детального опису робіт, виконаних адвокатом, розрахунку і квитанції про сплату витрат на правничу допомогу [PERSON] сплачено за надання правової допомоги кошти в розмірі 21155 грн. (а.с. 55-57). Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 14.06.2018 року зобов'язано публічне акціонерне товариство «Західінкомбанк» внести на депозитний рахунок суду 5000 грн. для забезпечення можливого відшкодування понесених витрат. Згідно платіжного доручення №394 від 21.08.2018 року ПАТ «Західінкомбанк» вказана сума перерахована на рахунок ТУ ДСА в Волинській області (а.с. 131-зворот). Ч. 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справ. А тому, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву представника відповідача слід задовольнити та у даній цивільній справі постановити додаткове рішення, яким стягнути з публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн., зважаючи на складність справи, її тривалість і які внесені на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.04.2014 року задоволено заяву [PERSON], про обмеження цивільної дієздатності, встановлення піклування і призначення піклувальника відносно [PERSON]. Обмежено цивільну дієздатність [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS] 16.04.2014 року на адресу суду надійшла заява управління охорони здоров'я Луцької міської ради про ухвалення додаткового рішення суду. Представник заінтересованої особи управління охорони здоров'я Луцької міської ради - Семенюк О.Б. заяву підтримала та просила її задовольнити. Заявник [PERSON] заяву про ухвалення додаткового рішення підтримала. Заінтересована особа [PERSON] проти задоволення заяви заперечив. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається із заяви [PERSON], остання просила обмежити дієздатність [PERSON], встановити над ним опіку і за поданням органу опіки та піклування призначити її його піклувальником. Водночас, судом заяву задоволено повністю, однак не зазначено, щодо встановлення піклувальника відносно [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Як вбачається, із подання про призначення піклувальника, управління охорони здоров'я Луцької міської ради вважає за доцільно призначити піклувальником над [PERSON] його дружину [PERSON] Згідно довідки Луцького центру первинної медико-санітарної допомоги остання за станом здоров'я може бути піклувальником свого чоловіка. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заява управління охорони здоров'я Луцької міської ради про винесення додаткового рішення суду підставна та підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.09.2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено. Шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 22.05.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 617, - розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня подання позовної заяви - з 18.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь позивача [PERSON] суму в розмірі 768,40 грн. сплаченого та документально підтвердженого судового збору. Однак, судом не вирішено питання про стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору в розмірі 768,40 грн. за вимогу про стягнегння аліментів, за яку позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». В судове засідання сторони не з`явились, проте про день та час розгляду заяви повідомлялись належним чином. Суд, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 270 ЦПК України, якою передбачено, що неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду не перешкоджає розгляду справи, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог, прийшов до наступного висновку. Згідно з\~статтею264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки позивач при зверненні в суд з позовом за вимогу про стягнення аліментів звільнений на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 квітня 2013 року, ухваленому у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання довіреностей та договору купівлі-продажу недійсними вимоги задоволено. Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 02 червня 2016 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання довіреностей та договору купівлі-продажу недійсними повернуто до Луцького міськрайонного суду Волинської області для ухвалення додаткового рішення. Суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення з наступних підстав. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом при розгляді справи встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 квітня 2013 року, ухваленому у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання довіреностей та договору купівлі-продажу недійсними вимоги задоволено, проте не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 229,40 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.07.2021 року позовні вимоги [PERSON] до\~ [PERSON] про\~стягнення аліментів\~на утримання\~повнолітньої дитини,\~яка продовжує\~навчання задоволенні частково. З матеріалів справи вбачається, що при вирішенні спору не вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 1500 грн, що документально підтверджено. Згідно ч. 1\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Частиною 8\~ст. 141 ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~у разі\~часткового задоволення\~позову покладаються\~\~на обидві\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 720,00 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.06.2007 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. 20.11.2018 року від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в частині щодо стягнення з відповідача на його користь коштів в іноземній валюті. Свою заяву мотивує тим, що 23.03.2006 року договір між ним та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого він позичив останньому 10000,00 доларів США. Однак, в резолютивній частині рішення суду вказано стягнути 56749,55 грн. без зазначення еквіваленту в іноземній валюті. У звязку з чим просить винести додаткове рішення, у якому вказати зазначену суму. Позивач в судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити. Відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином. Однак його неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.06.2007 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 56749,55 грн. неповернутої суми позики. При цьому, у мотивувальній частині рішенні зазначено, що оскільки відповідачем не виконані умови договору-розписки від 23.03.2006 року, то з нього на користь позивача слід стягнути позику в сумі 50500 грн., що відповідно до курсу валют еквівалентно 10000 доларів США (а.с. ). Також, з відповідача на користь позивача стягнуто відсотки в сумі 5807,50 грн. та 3% річних 442,05 грн., а всього разом 56749,55 грн. (50500 грн. + 5807,50 грн. + 442,05 грн.). А тому, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву позивача слід задовольнити та у даній цивільній справі постановити додаткове рішення.

Outcome: approved