Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з Відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» заборгованість у розмірі 15732,64 грн. за кредитним договором № 44789-OWNCASH від 23.10.2015р., яка складається з: 11902, 82 грн. неповернута сума кредиту; 887,24 грн. прострочені відсотки; 2463,61 грн. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 478,97 грн. пені. В судове засідання представник Позивача не зявився, та подав до суду заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника. Позовні вимоги представник Позивача підтримував в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував ( а.с19). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, про причини неявки суду не сповістила, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими конвертами з кореспонденцією суду, які направлялися на адресу зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання Відповідача та повернулися на адресу суду з відміткою поштового органу «за закінченням терміну зберігання». Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, виходячи зі змісту частини 4 статті 169 та частини1 статті 224 ЦПК України, а також того, що Відповідач про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не подала, зважаючи на заяву Позивача, в якій він не заперечував проти винесення заочного рішення, з огляду на подання Позивачем достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 23 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено Кредитний договір № 44789-OWNCASH (надалі «Договір»). Згідно з п.3.1 Договору грошові кошти були перераховані Відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок Позивача, в сумі 12196.00 грн. Відповідно до п.2.3 Договору встановлено термін кредитування до 22.10.2017р. Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами по 724,00 грн. ( пункт 2.6 Договору). Процентна ставка за Договором встановлена на рівні 9,99% річних (пункт 2.4 Договору). Згідно із пунктом 5.1. Договору Відповідач зобовязалася повертати Позивачу кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені Договором. Відповідно до п. 6.1 Договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором боржник зобовязалася сплачувати пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.2.4 цього договору, але не менше двох гривень за кожен день прострочення. Як підтверджується матеріалами справи, Банк в повному обсязі виконав зобовязання, визначені в Договорі № 34552288 від 23.10.2014р. шляхом надання [PERSON] у власність грошові кошти в розмірі 12196,00грн., що підтверджується меморіальним ордером № 34552288 від 23.10.2014р. та меморіальним ордером № 34552440 від 23.10.2014р., на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як зазначив Позивач в позовній заяві, Відповідач починаючи з 22.12.2014р припинила виконувати свої зобовязання за Договором , що призвело до порушення прав Позивача. Як підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком заборгованості за кредитним договором № 44789-OWNCASH (а.с. 12-13), загальна сума заборгованості Відповідача станом на 16.09.2015р. становить 15732,64 ( пятнадцять тисяч сімсот тридцять дві) гривні 64 коп. яка складається з: 11902, 82 грн. неповернута сума кредиту; 887,24 грн. прострочені відсотки; 2463,61 грн. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 478,97 грн. пені. ( а.с.12-13). Доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вищевказаним договором Відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання зобовязань за Договором № 44789-OWNCASH від 23 жовтня 2014 року належним чином та у встановлені строки. Відтак, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 44789-OWNCASH від 23 жовтня 2014 року заборгованість Відповідача становить 15732, 64 ( пятнадцять тисяч сімсот тридцять дві) гривні 64 коп. яка складається з: 11902, 82 грн. неповернута сума кредиту; 887,24 грн. прострочені відсотки; 2463,61 грн. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 478,97 грн. пені. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобовязання, визначеного Договором. Враховуючи вищевказані положення закону, а також факт неналежного виконання [PERSON] зобовязань за Договором № 44789-OWNCASH від 23 жовтня 2014 року, Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з громадянки [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» заборгованості за кредитним договором № 44789-OWNCASH від 23 жовтня 2014 року у розмірі 15732,64 грн. Проаналізувавши матеріали справи, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що вимога Позивача про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» заборгованості за кредитним договором № 44789-OWNCASH від 23 жовтня 2014 року у розмірі 15732, 64 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки наявні в матеріалах справи докази підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором у зазначеному розмірі. Відповідно до частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1, 197 ЦПК України,

Outcome: approved