Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Рішенням Амур-нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволені: стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - [PERSON], [INFO], в розмірі 1 000,00 грн. щомісяця, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 05 серпня 2014 року та до припинення [PERSON] навчання - до 30 червня 2015 року. Рішення допущено до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з відповідача судові витрати (а.с. 25). В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у позові (а.с. 37-41). Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду змінити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього сина [PERSON] (свідоцтво про зімну імені від 10.12.2012 року), який проживає разом з матір'ю і є студентом третього курсу ОКР «кваліфікований робітник» денного відділення по професії «Електрогазозварник, слюсар з ремонту автомобілів, рихтувальник кузовів» Дніпропетровського індустріально - педагогічного технікуму, з терміном навчання до 30 червня 2015 року, студент навчається за рахунок держбюджету. Крім того, [PERSON], є студентом другого курсу денної форми навчання факультету комп'ютерних систем, енергетики і автоматизації Державного вищого навчального закладу «Національна металургійна академії України», в який він вступив на навчання у 2013 році. Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, суд першої інстанції посилався на ст.199 СК України та виходив з того, що [PERSON] досяг 18 років та продовжує навчання, мешкає разом із матір'ю та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач в добровільному порядку не надає. Однак, із вказаним висновком у повній мірі погодитись не можна, оскільки він не ґрунтується на фактичних обставинах справи. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач працює в ООО «Дніпро-Скан-сервис» та отримує заробітну плату, про що позивачка зазначала в позовній заяві. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. А згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Оскільки суд не застосував закон, який підлягав застосуванню, рішення суду відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні, із визначенням розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного Кодексу України: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення зокрема: наявність у відповідача на утриманні неповнолітньої дитини та визнання позову у розмірі ? частині заробітку (доходу) щомісячно, і відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України апеляційний суд вважає необхідним визначити аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05 серпня 2014 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років.

Outcome: partial