Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство « Райффайзен Банк Аваль» в особі Житомирської обласної дирекції АТ « Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого зазначає, що відповідач [PERSON] відповідно до кредитного договору № 014/7201/82/127614 від 10.01.2008 року отримала кредит у розмірі 149000 ( сто сорок дев'ять тисяч) гривень 00 копійок на споживчі цілі, строком на 60 місяців з 10.01.2008 року по 10.01.2013 року із сплатою 16,5% відсотка річних за користування кредитними коштами. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором, станом на 15.06.2011 року, у відповідача утворилась заборгованість, що стало підставою звернення позивача із цивільним позовом до суду. Поручителями при укладені даного кредитного договору були [PERSON], [PERSON], про що були укладені із вказаними особами та позивачем відповідні договори. На підставі поданої представником позивача заяви про відмову від частини позовних вимог, ухвалою Володарсько-Волинського районного суду від 4.03.2015 року вказана відмова була прийнята судом і провадження, в частині позовної вимоги про дострокове розірвання кредитного договору, було закрито. Під час розгляду даної справи ухвалою Володарсько-Волинського районного суду від 27 квітня 2015 року провадження відносно [PERSON] було виділено в окреме провадження. 27 березня 2015 року між позивачем ( кредитором) та відповідачем [PERSON] ( позичальником) був укладений договір про часткове прощення за кредитним договором, умови якого відповідач [PERSON] виконала, тобто сплатила визначені договором суму боргу по тілу кредиту та по процентах за користування кредитом, внаслідок чого - 2 - представник позивача відмовився від позову в частині стягнення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом Вказана відмова була прийнята судом та ухвалою суду від 9.06. 2015 року провадження по цивільній справі в частині стягнення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом була закрита. Позивач своїми змінами до позовних вимог від 13.05. 2015 року просив стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість по пені в сумі 114 688,87 грн.. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та дав пояснення по суті заявленого позову, а також наголосив, що при сплаті заборгованості по кредитному боргу позивачка сплатила не лише заборгованість по тілу кредиту та відсоткам за користуванням кредитом, а і судові витрати позивача по справі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнали, але заявили клопотання про зменшення розміри пені, відповідно до ст. 551 ЦК України, мотивуючи вказане своїм матеріальним станом, обставинами які сталися в їхній сім'ї. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторін. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник має повернути позикодавцеві позику у строку та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 624 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконати ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредити та сплатити проценти. Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п.7.1, 7.2 визначених п.1.3 договору, а саме відповідач не сплачувала кредит та відсотки за користування кредитними коштами щомісячно, згідно графіка погашення, що призвело до утворення заборгованості по пені. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір № 014/7201/82/127614 від 10.01.2008 року про надання кредиту у розмірі 149000 ( сто сорок дев'ять тисяч) гривень 00 копійок терміном до 10.01.2013 року. Згідно договору поруки №014/7201/82/127614 від 10.01.2008 року [PERSON] несе солідарну відповідальність у тому ж обсязі, що і відповідач [PERSON]. Позивач свої зобов'язання щодо надання кредиту відповідачу виконав, а відповідач виконувала їх неналежним чином в результаті чого була нарахована пеня, відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору, який складає 114 688,87 грн.. Враховуючи, що тіло кредиту та відсотки за користуванням кредитом позивачами погашені, а тому на даний час відсутній збиток заподіяний позивачу, тяжкий матеріальний стан [PERSON], її сімейні обставини на які вона посилається в своїй заяві, матеріальний стан [PERSON], що вона на даний час є вагітною і найближчим часом їй належить родити дитину, на що необхідні значні кошти, суд вважає за потрібне застосувати ст. 551 ЦК України і знизити пеню до мінімального розміру, яким на думку суду є 1000 гривень. Звертаючись до суду із позовною заявою позивач вказав в якості другого - 3 - відповідача [PERSON], яка відповідно до паспорту серії [NUMBER], який виданий 16.10.2014 року, у зв'язку з укладенням шлюбу, змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON]. За вказаних обставин в судовому рішенні суд вказує прізвище другого відповідача, [PERSON]. Питання судових витрат позивача в судовому засіданні не вирішуються так як представник позивача заявив, що відповідач [PERSON] повністю сплатила судові витрати та надав відповідну квитанцію, яка долучена до матеріалів справи.

Outcome: partial