Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на частку в нерухомому майні, виділ ідеальної частки в нерухомому майні та припинення права спільної часткової власності задоволено. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділення в натурі та визнання права власності на приміщення відмовлено за безпідставністю. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділення в натурі та визнання права власності на приміщення відмовлено за безпідставністю. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] виділення в натурі та визнання права власності на приміщення відмовлено за безпідставністю. В судовому засіданні відповідач та її представник, яка також представляє інших відповідачів, зазначили, що позивачем судовий збір у повному розмірі сплачено не було. Окрім цього, просять врахувати, що вартість експертизи було розділена між стонами в рівних частках. Інші учасники справи не зявились, про дату, час та місце розгляду справ повідомлялись належним чином. Позивач подав до суду заяву, в якій просить вирішення питання розподілу судових витрат здійснювати без його участі. А тому, суд вважає за можливе здійснити розгляд питання розподілу судових витрат без участі вказаних осіб. Заслухавши думку відповідача та представника відповідачів, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на частку в нерухомому майні, виділ ідеальної частки в нерухомому майні та припинення права спільної часткової власності задоволено; визнано за [PERSON] право власності на ј частку квартири [ADDRESS] виділивши в натурі належну [PERSON] частку у квартирі [ADDRESS] у вигляді наступних приміщень: веранду 1-9 площею 6,3 кв.м., балкон 1-10 площею 0,3 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 23,4 кв.м. в якій замурувати існуючий дверний проріз що зєднує кімнату 1-4 з кімнатою 1-5, замурувати існуючий дверний проріз, що зєднує кімнату 1-4 з верандою 1-9. У житловій кімнаті 1-4 облаштувати кухню-нішу. Для входу у виділене приміщення веранди ззовні прибудувати сходову площадку (на консолях), влаштувати дверні прорізі для входу в веранду та житлову кімнату 1-4, припинивши право спільної власності на квартиру [ADDRESS], яка належала на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у звязку із виділенням частки в натурі; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] грошову компенсацію за відхилення від ідеальних часток у спільній частковій власності у розмірі 61791,00 пропорційно в рівних частках кожному. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділення в натурі та визнання права власності на приміщення відмовлено за безпідставністю. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділення в натурі та визнання права власності на приміщення відмовлено за безпідставністю. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] виділення в натурі та визнання права власності на приміщення відмовлено за безпідставністю. Також вирішено стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах на користь [PERSON] 243,60 грн. судового збору. Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] звернувся із позовом до відповідачів про визнання за [PERSON] права власності на ј частку квартири [ADDRESS]. Як вбачається із матеріалів справи, при поданні позову позивачем долучено квитанцію про сплату судового збору за подання первісного позову в розмірі 243,6 грн. (а.с.2 том 1), в позовній заяві позивача просив відстрочити сплату судового забору. Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 серпня 2014 року було відкрито провадження у справі. Позивачем також доплачено судовий збір в розмірі 551,2 грн. (а.с.173 том 1). Відповідно до положень ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості. Як вбачається із висновку експертизи №15-16 від 17 березня 2017 року, яка була призначена в межах вказаної справи ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 27 травня 2016 року, ринкова вартість ј частини квартири [ADDRESS] становить 545 984 грн. Окрім цього, вказаною ухвалою суду від 27 травня 2016 року оплату проведення експертизи покладено на сторін [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частка. Згідно повідомлення експерта (а.с.208 том 1), вартість проведення експертизи становить 10\~592 грн., відповідно сторонам необхідно було сплатити по 2\~648 грн. кожному вартості проведення експертизи. Відповідно до положень ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат,\~повязаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: 1)\~на професійну\~правничу допомогу; 2)\~повязані із\~залученням свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; 3)\~повязані з\~витребуванням доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається із рішення суду від 14 листопада 2019 року таким не вирішено питання розподілу вказаних витрат в частині стягнення вартості проведення експертизи та стягнення недоплаченої суми судового збору за подання позову, а тому слід постановити про це додаткове рішення. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, зокрема, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. З врахуванням висновку експертизи №15-16 від 17 березня 2017 року, виходячи із положень Закону України «Про судовий збір» в редакції чинній станом на день остаточного уточнення первісним позивачем позовних вимог, до сплати підлягав судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову (вартості ј частини квартири [ADDRESS] - 545 984 грн.), але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 5459,84 грн. Таким чином, з врахуванням сплаченого позивачем судового збору в розмірі 243,6 грн., який рішенням суду стягнуто на користь позивача, з врахуванням задоволення позову [PERSON], слід понесений ним судовий збір в розмірі 551,21 грн. покласти на відповідачів в рівних частках, тобто по 183,74 грн. із стягненням на користь позивача. Також, вартість проведення експертизи в частці, сплаченій позивачем - 2\~648 грн., слід також покласти на відповідачів в рівних частках, тобто по 882,67 грн. З врахуванням наведеного, з відповідачів на користь позивач слід стягнути в загальному по 1066,41 грн. (183,74 грн.+ 882,67 грн.) Окрім цього, недоплачену частину судового збору (5459,84-551,21-243,6) в розмірі 4665,03 грн. слід стягнути з відповідачів в рівних частках на користь держави, тобто по 1555,01 грн. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд виходить із того, що у звязку із відмовою в задоволенні зустрічних позовів, судові витрати, що понесені відповідачами слід залишити за відповідачами. Підтвердження понесення інших витрат, суду не представлено, заяв в розумінні ч.8 ст.141 ЦПК України не зроблено.

Outcome: approved