Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 87884,74 доларів США та 570223 грн 11 коп. за договором про надання відновлюваної кредитної лінії № 958/4-69 від 04.07.2008 року, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 57800,00 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,85 % на рік з кінцевим терміном повернення 29.06.2023 року. Позичальник зобовязався погашати заборгованість по кредиту, проценти та комісії на умовах, передбачених договором. Проте, відповідач порушив свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість. Представник позивача [PERSON] акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, судова повістка повернулася не врученою з відміткою про те, що [PERSON] вибув із зареєстрованого місця проживання, яке зазначено в позовній заяві. Відповідно до ч. 5 ст.74 ЦПК України, судовий виклик відповідачу [PERSON] вважається врученим належним чином. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку осіб, які беруть участь у розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено судом, 04 липня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір про надання відновлюваної кредитної лінії № 958/4-69, згідно умов якого, [PERSON] було надано кредитні кошти у розмірі 57 800,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитними коштами процентів в розмірі 14,00% річних та з остаточним поверненням 29.06.2023 року (включно), на умовах визначених цим Договором. 10 жовтня 2008 року з [PERSON] була укладена Додаткова угода про внесення змін до договору кредиту №958/4-69 від 04 липня 2008 року, згідно якої з 20.10.2008 року змінено процентну ставку за користування кредитом та встановлено на рівні 14,85 % річних (а.с.5-11). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу - ст.526 ЦК України. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з п. 3.3.7. кредитного договору, відповідач [PERSON], який є позичальником, взяв на себе зобов'язання сплачувати проценти за використання кредиту, в порядку, визначеному п.п. 1.1.1, 2.4., 2.10. цього договору та комісії в розмірах та в порядку, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 3.3.8. кредитного договору позичальник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1., 2.4.,3.3.14. цього Договору . Згідно з п.4.1. вказаного кредитного договору у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п.2.4,2.10 цього Договору, комісій, передбачених умовами цього договору, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених п.1.1, 3.2.3, 3.3.8.1, 3.3.14. цього договору, Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Як вбачається з матеріалів справи, позичальник прийняті на себе зобов'язання, зокрема з погашення суми кредиту, процентів не виконував, в зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість за кредитним договором. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість за кредитним договором станом на 01.03.2016 року становить 108 930,22 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ (1долар=27,0948) складає 2 951 442 грн. 73 коп. , у тому числі : заборгованість за кредитом - 55231,12 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 1 496 476 грн. 26 коп.; заборгованість за відсотками за користуванням кредитом - 32653,62 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 884 743 грн. 36 коп.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 13213,11 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 358 006 грн. 48 коп.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 7832,37 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 212 216 грн 63 коп. (а.с.17-18). Відповідачем у відповідності до вимог ст.10, 60 ЦПК України не було надано суду доказів стосовно спростування розрахунку заборгованості за кредитним договором. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, банк має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом та пеню. Згідно до ч.3 ст. 533 ЦК України та п.12 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець просить стягнути в іноземній валюті, то стягнення проводиться в іноземній валюті. Оскільки відсутні докази того, що банк надав неправомірно кредит у валюті, кредитний договір № 958/4-69 від 04 липня 2008 року передбачав повернення боргу боржником саме в доларах, і позивач просив стягнути борг відповідно до умов договору у доларах США без переведення за еквівалентом у національну валюту гривню, то стягнення необхідно за цим договором провести в доларах США. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушив зобовязання щодо повернення кредитних коштів, а тому на підставі ст.ст. 526, 611, 651, 653, 1050 ЦК України позовні вимоги ПАТ Укрсоцбанк підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved