Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.11.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № DNH4KP62750095 (надалі за текстом - кредитний договір) за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі - 2 691 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 25,08 % річних. Відповідач по справі зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені кредитним договором. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідача станом на 12.07.2013 року виникла заборгованість у розмірі 27 330 грн.77 коп., з яких: 2 081 грн. 82 коп. - заборгованість за кредитом, 9 318 грн. 60 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 14 152 грн. 69 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 2.4.5.5 кредитного договору - 500 грн. (фіксована частина), 1 277 грн. 66 коп. (процентна складова). Відповідач свої зобов'язання, щодо погашення заборгованості за наданим кредитом та сплати процентів за користування ним, не виконав, в зв'язку з чим позивач звернувся за захистом порушеного права до суду. До початку судового засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, крім того зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 62). На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запит до органів реєстрації місця проживання фізичної особи (а.с. 36), згідно отриманої відповіді відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а. с. 37). Згідно ст. 74 ЦПК України судові повістки - про виклик та телеграми зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місця проживання фізичної особи - відповідача. У разі ж їх відсутності за даною адресою, вважається, що судовий виклик вручений належним чином. Відповідач в судові засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, в судове засідання відповідач викликався судовими повістками - зі зворотнім повідомленням на 08.10.2013 року, 31.10.2013 року, 21.11.2013 року, 12.12.2013 року (а.с. 45, 51, 54, 56). Про час, дату та місце проведення судового засідання на 14.01.2014 року відповідач був повідомлений належним чином через засоби масової інформації, зокрема оголошення про виклик в судове засідання в газеті «Урядовий Кур'єр» № 236 від 20.12.2013 року (а.с. 64). У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, 11.11.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № DNH4KP62750095 за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2 691 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 25,08 % річних, що підтверджується заявою позичальника та умовами (а.с. 6 - 7, 8 - 26). Відповідач по справі зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені кредитним договором. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідача станом на 12.07.2013 року виникла заборгованість у розмірі 27 330 грн.77 коп., з яких: 2 081 грн. 82 коп. - заборгованість за кредитом, 9 318 грн. 60 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 14 152 грн. 69 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 2.4.5.5 кредитного договору - 500 грн. (фіксована частина), 1 277 грн. 66 коп. (процентна складова), що підтверджено наданим розрахунком (а.с. 4 - 5). Відповідно до умов, при порушенні позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Розрахунки позивача відповідачем спростовані не були. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки визначені в ст. 611 ЦК України, зокрема розірвання договору. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, розмір нарахованих позивачем неустойки 15 930 грн. 35 коп., розмір простроченої заборгованості за сплатою кредиту 2 081 грн. 82 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом 9 318 грн. 60 коп., з урахуванням розумності та справедливості, суд вважає за доцільне на підставі ст. 551 ЦК України зменшити розмір нарахованої позивачем неустойки до 4 659 грн. 30 коп., як половина суми несплачених відсотків, як плати за користування кредитними коштами. На основі з'ясованих обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 2 081 грн. 82 коп., заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 9 318 грн. 60 коп., неустойку у розмірі 4 659 грн. 30 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial