Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] (позивач) подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що спільне життя між нею та чоловіком не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Спільне господарство не ведеться з 2016 року. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивач у судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання (шляхом скерування на зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача судової повістки (а.с. 14, 20) та поміщенням оголошення про його виклик на офіційному сайті суду (а.с. 27), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Заяви учасників справи. Позивачем 10.09.2018 подано заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.16). Процесуальні дії у справі. 03.07.2018 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с.9). Ухвалою від 04.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.10-11). Ухвалою від 10.09.2018 закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.18). Ухвалами від 18.10.2018 та 10.12.2018 судові засідання постановлено проводити без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та відкладено розгляд справи (а.с.21, 24). Зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09.11.2011 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №397. Після реєстрації шлюбу дружині прізвище змінено на «Кулик». Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюбу від 09.11.2011 серії 1-СГ №170930 (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження від 29.05.2012 (серії І-СГ №327842), батьками [PERSON], 22.05.2012р.н., є сторони в справі (а.с.7). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у звязку з бажанням одного з подружжя (дружини) припинити шлюбні відносини та наявності у сторін спільної дитини, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за їхньою заявою. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України. Так, за приписом частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 104, 110 та 113 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу, право на предявлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг субєктивних прав та юридичних обовязків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не проживають разом та не підтримують жодних стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, про що свідчить подана нею заява. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. Враховуючи вищевикладене в своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає до задоволення повністю. На підставі статей 56, 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved