overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Рішенням Лохвицького районного суду від 31.01.2018 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на незавершене будівництво відмовлено за необґрунтованістю. У задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] і [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за будівельні матеріали відмовлено у звязку зі спливом строку позовної давності. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26.03.2018 року вищезазначену цивільну справу повернуто до Лохвицького районного суду Полтавської області для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у звязку з не вирішенням судом першої інстанції про стягнення судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України. У судовому засіданні учасники судового процесу [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не заперечували проти ухвалення додаткового рішення суду. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, його не явка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. Згідно ч. 1 п. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про судові витрати стосовно питання щодо позовних вимог [PERSON] майнового характеру у розмірі 71990,00 грн. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір»\~передбачено сплату судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру \~1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 17 липня 2019 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя задоволено частково. З ініціативи суду ставиться на вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки при винесенні рішення не було вирішено питання щодо позовних вимог в частині визнання спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] , а саме рухомого майна автомобіля «ЗАЗ DAEWOO Т13110», 2006 року випуску та не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання сторони не викликалися. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення по справі. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Враховуючи те, що в рішенні Лохвицького районного суду Полтавської області від 17.07.2019 року у цивільній справі не вирішено питання щодо позовних вимог в частині визнання спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] , а саме рухомого майна автомобіля «ЗАЗ DAEWOO Т13110», 2006 року випуску та не вирішено питання про судові витрати, то суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 07 грудня 2016 року, ухваленим в справі за позовом [PERSON] до Лубенської міської ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення Лубенської міської ради Полтавської області, позовні вимоги [PERSON] були задоволені. На вищевказане рішення суду відповідачем 16.12.2016 року була подана апеляційна скарга і справа 21.12.2016 року була направлена для розгляду в апеляційній інстанції. Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 28.12.2016 року справа була повернута до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області для ухвалення додаткового рішення по справі, оскільки, при ухваленні рішення Лубенським міськрайонним судом не було вирішено питання розподілу судових витрат, враховуючи норми статті 88 ЦПК України. Сторони в судове засідання не зявилися. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, присутність сторін при винесенні додаткового рішення не є обовязковою. Представник Лубенської міської ради [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій прохав питання щодо винесення додаткового рішення вирішити без його участі, покладаючись на розсуд суду. Встановлено, що при подачі позову до суду позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп. (а.с.1) та судовий збір в розмірі 275 грн.60 коп.(а.с.23) за подачу заяви про забезпечення позову. Проте, при винесенні рішення, судом не було вирішено питання розподілу судових витрат, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відповідності до ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 13 липня 2021 року, ухваленим в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, позовні вимоги [PERSON] були задоволені. 25.08.2021 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій прохала винести додаткове рішення, оскільки 13.07.2021 року, під час ухвалення судом рішення по суті позову не було вирішено питання розподілу судових витрат. Прохала стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 2 836,00 грн., як компенсацію судових витрат на професійну правничу допомогу. Сторони в судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, присутність сторін при винесенні додаткового рішення не є обов`язковою. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи судом відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що згідно квитанції №13/21 від 21.04.2021 року [PERSON] сплачено адвокату Садовому В.В., що діє на підставі договору про надання правової допомоги №13/21 від 19.04.2021 року, 3 000,00 грн. за надання професійної правничої допомоги. Проте, при винесенні рішення, судом не було вирішено питання розподілу судових витрат, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи викладене, те, що позов [PERSON] було задоволено, суд вважає за необхідне заяву позивача про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 2 836,00 грн. за надання професійної правничої допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 21 листопада 2016 року, ухваленим в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, позовні вимоги [PERSON] були задоволені. 21.08.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій прохала винести додаткове рішення по справі, оскільки, при ухваленні рішення Лубенським міськрайонним судом не було вирішено питання розподілу судових витрат, враховуючи норми статті 88 ЦПК України. Сторони в судове засідання не зявилися. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, присутність сторін при винесенні додаткового рішення не є обовязковою. Позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою в якій прохала питання щодо винесення додаткового рішення вирішити без її участі, стягнувши з [PERSON] на її користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. Встановлено, що при подачі позову до суду позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп. (а.с.1). Проте, при винесенні рішення, судом не було вирішено питання розподілу судових витрат, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відповідності до ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 22 грудня 2015 року, ухваленим в справі за позовом [PERSON] до ПрАТ «Райз-Максимко» про стягнення плати за роботу техніка з племінної справи, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та моральної шкоди, позовні вимоги були задоволені частково. Встановлено, що позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, відповідно до ч.1 п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору. Під час винесення рішення по справі питання судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Сторони в судове засідання не зявилися, про розгляд заяви були повідомлені завчасно, але їх неявка не перешкоджає розгляду питання про винесення додаткового рішення. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позов [PERSON] було задоволено частково щодо стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. В іншій частині позовних вимог, а саме щодо стягнення плати за роботу техніка з племінної справи та моральної шкоди було відмовлено. За таких обставин судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог. У відповідності до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 22 квітня 2020 року, ухваленим в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, позовні вимоги [PERSON] були задоволені. 18.08.2020 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій прохала винести додаткове рішення, оскільки 22.04.2020 року, під час ухвалення судом рішення по суті позову не було вирішено питання розподілу судових витрат. Сторони в судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, присутність сторін при винесенні додаткового рішення не є обов`язковою. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи судом відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що при подачі позову до суду позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн. Проте, при винесенні рішення, судом не було вирішено питання розподілу судових витрат, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи викладене, те, що позов [PERSON] було задоволено, суд вважає за необхідне заяву позивача про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 840,80 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 31.03.2014 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування. Із справи вбачається, що при подачі позову [PERSON] було звільнено від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Разом з тим, при ухваленні рішення по справі, як зазначено в ухвалі апеляційного суду Полтавської області від 24.04.2014 року, у порушення вимог ст.88 ЦПК України, судом не вирішено питання про судові витрати. В судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] проти вирішення питання щодо судових витрат не заперечував. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] в судове засідання не з»явились, звернулись до суду з заявами в яких прохали справу розглядати без їх участі і вирішити питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. У відповідності до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 01 червня 2021 року позовні вимоги Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до [PERSON] про стягнення надміру сплачених коштів житлової субсидії задоволено у повному обсязі.. Однак судом не було вирішено питання щодо судових витрат. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення по справі. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, а саме, платіжного доручення № 647 від 30 грудня 2020 року, позивачем при зверненні з позовом до суду було сплачено 2102 грн. судового збору, а тому судовий збір в сумі 2102 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 02.07.2014 року позов [PERSON] до Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства західного полісся Національної академії аграрних наук України про зобов'язання видати наказ про звільнення з роботи за власним бажанням, внести відповідний запис до трудової книжки та видати трудову книжку було задоволено. При ухваленні рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст.88 ЦПК України суд приходить до висновку, що з Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства західного полісся Національної академії аграрних наук України в дохід держави слід стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 02.12.2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 23.02.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове нерухоме майнов задоволено, визнано за [PERSON] право власності на 5/12 частин квартири [ADDRESS], 5/6 частин житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами № 14, що знаходиться в с.Гаразджа по вул.Піддубцівська Луцького району Волинської області та 5/6 частин земельної ділянки, що розташована на території с.Гаразджа Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області, як на спадкове майно після смерті батька [PERSON], який помер 03.11.2014 року. Визнано за [PERSON] право власності на 1/12 частину квартири [ADDRESS], 1/6 частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами № 14, що знаходиться в с.Гаразджа по вул.Піддубцівській Луцького району Волинської області та 1/6 частину земельної ділянки, що розташована на території с.Гаразджа Піддубцівської сільської ради Волинської області, як на спадкове майно після смерті батька [PERSON], який помер 03.11.2014 року. 09.03.2016 року представник позивача [PERSON] надала суду заяву про ухвалення додаткового рішення в даній справі, оскільки при ухваленні рішення судом не вирішено питання про судові витрати. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З квитанції № 12980528 від 06.08.2015 року вбачається, що представник позивача [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 3654 грн., тому суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути в користь представника позивача [PERSON] сплачену суму судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 04.02.2014 року було визнано [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] та земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибною ділянкою), площею 0,103 га в с.Липини Луцького району Волинської області. 28.04.2014 року [PERSON] звернувся в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення, яку обгрунтовує тим, що суд не вирішив питання щодо покладення судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, на відповідача, про що він вказував в позовній заяві. Сторони в судове засідання не з'явились. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З квитанції № 13 від 04.11.2013 року вбачається, що [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 229,40 грн., тому суд приходить до висновку, що з [PERSON] в користь [PERSON] слід стягнути сплачену суму судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 04.05.2017 року частково задоволено позов [PERSON] до житлово-комунального підприємства №2 про відшкодування шкоди, завданої затоплення квартир. 05.05.2017 року від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом при постановленні ухвали не вирішено питання про стягнення витрат за проведення судової експертизи. Сторони в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені судом належним чином. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалює додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судовому засіданні встановлено, що рішенням суду від 04.05.2017 року не вирішено питання стосовно стягнення витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи. А тому, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву позивача слід задовольнити та у даній цивільній справі постановити додаткове рішення, яким стягнути з житлово-комунального підприємства №2 на користь [PERSON] 1824,00 грн. витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Outcome: approved