Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 05.02.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернулася із позовною заявою і з урахуванням заяви про збільшеннях позовних вимог (а.с. 75-76) просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІЙ ТОРГОВІ ЕЛЕКТРОННІ СИСТЕМИ» (далі - відповідач, ТОВ «УТЕС») на її користь 52536 грн. 02 коп., у тому числі 23291,06 грн. заборгованості по виплаті заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку; 29244 грн. 96 коп. - середнього заробітку за час затримки розрахунку. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 03.10.2019 була звільнена за частиною 1 статті 36 КЗпП України. Під час роботи несвоєчасна виплата заробітної плати мала систематичний характер, у жовтні підприємство мало перед нею заборгованість по заробітній платі за травень - вересень 2019 року. 03.10.2019 працювала останній день, при звільненні за наказом № 5-11 від 03.10.2019 їй 03.10.2019 видали трудову книжку, але не виплатили заробітну плату за травень - вересень і три дні жовтня 2019 року, компенсація за невикористану відпустку. 13.12.2019 поштою направила заяву відповідачу про надання довідки про заборгованість по заробітній платі, яка була отримана уповноваженою особою 20.12.2019, відповіді їй не надано. 28.01.2020 вона повторно звернулася до відповідача з заявою, але відповіді також не отримала, заборгованість по заробітній платі не виплачена. Зазначає, що загальна сума нарахованої їй заробітної плати за період з травня 2019 року по вересень 2019 року становить 26785,27 грн. Вказує, що не зважаючи на те, що у день звільнення вона працювала, їй не були виплачені належні заробітна плата та компенсація за невикористану відпустку, а також вона не була письмово повідомлена про нараховані суми. Середньоденна заробітна плата складає 203,09 грн. Кількість робочих днів за час затримки виплати з 04.10.2019 по 30.04.2020 складає 144 дні. Середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати складає 29244,96 грн. 04.05.2020 представником відповідача Рибницькою І.О. через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову повністю. Зазначає, що в період з 01.09.2017 по 03.10.2019 позивач працювала начальником комерційного відділу ТОВ «УТЕС». 03.10.2019 трудові відносини з відповідачем було припинено за угодою сторін. Зважаючи на той факт, що [PERSON] в день звільнення не працювала, ТОВ «УТЕС» було здійснено усі можливі дії, передбачені законодавством України при звільненні працівника. В день звільнення відповідачу було видано трудову книжку та повідомлено про належні їй до розрахунку та виплати сум. Вказує, що станом на дату звернення до суду відповідачем не було пред`явлено вимогу про розрахунок у встановленому діючим законодавством порядку, у зв`язку з чим відсутнє порушене право позивача станом на дату звернення до суду та відповідно предмет спору. 28.05.2020 позивачем [PERSON] через канцелярію суду подано заперечення на відзив на позовну заяву, згідно якого зазначає, що в табелі робочого часу вказано, що вона працювала 01.10.2019 та 02.10.2019, а 03.10.2019 стоїть позначка НЗ (неявка з нез`ясованих причин), однак у відзиві відповідач вказує, що вона працювала з 01.09.2017 по 03.10.2019, факт її роботи визнається відповідачем у відзиві. Докази відповідача спростовуються довідкою про середню заробітну плату, виданою їй особисто директором ТОВ «УТЕС» [PERSON] у день звільнення. Надані відповідачем докази підписані заінтересованими особами, її підписи відсутні. Зазначає, що вона неодноразово зверталася про надання довідки про заборгованість по заробітній платі, хоча нібито згідно наданого акту відмовилась її отримати 03.10.2019 і цього ж дня поставила підпис про ознайомлення з наказом про звільнення та отримала довідку про середню заробітну плату. Також в день звільнення їй було видано трудову книжку, факт видачі трудової книжки у день звільнення визнається відповідачем. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Суду [PERSON] пояснила, що працювала у ТОВ «УТЕС» по вул. Іллінська, 7- А начальником комерційного відділу. З травня 2019 у товариства почалися проблеми і з середини червня 2019 працівників відправили працювати додому, де через мережу інтернет вона відслідковувала торги по необробленій деревині через сайт Укрфорест. Наказ про роботу поза межами офісу не видавався. Було 6 працівників і 30.09.2019 їм повідомили, що потрібно звільнятися. Вони домовилися про зустріч з директором і 03.10.2019 вона зустрілася з [PERSON] на вулиці біля місця тренувань її сина. Останній туди під`їхав вона написала заяву, отримала трудову книжку, розписалася у журналі за отримання, наказ про звільнення і довідку для центра зайнятості. Розрахунок з нею не провели - не виплатили заробітну плату з травня по жовтень, а також компенсацію за невикористану відпустку, яка увійшла у зарплату за жовтень 2019. Заборгованість по зарплаті з урахуванням компенсації за невикористану відпустку становить 26785,27 грн., з яких 23292,06 грн. - чистими після утримання всіх податків і зборів, та ураховуючи соціальну пільгу як матері 2 дітей. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, про час та місце розгляду справи, представника у судове засідання не направив, клопотань про відкладення не надходило. Третя особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленим, про час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, клопотань про відкладення не надходило. Заяви, клопотання. 22.04.2020 позивачем через канцелярію суду подано заяву про збільшення позовних вимог. 04.05.2020 представником відповідача через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 28.05.2020 позивачем через канцелярію суду подано заяву про збільшення позовних вимог. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 24.02.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі, задоволено клопотання позивача - зобов`язано ТОВ «УКРАЇНСЬКІЙ ТОРГОВІ ЕЛЕКТРОННІ СИСТЕМИ» протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали надати суду довідку про розмір середньоденної заробітної плати та довідку про розмір заборгованості із заробітної плати перед [PERSON] 17.03.2020 представником відповідача через канцелярію суду подано клопотання, відповідно до якого просила повідомити відповідача належним чином про час та місце розгляду справи, а також направити на адресу відповідача копію позову та доданих до нього матеріалів. 18.03.2020 у зв`язку з неявкою представника відповідача розгляд справи відкладено на 09.04.2020. 09.04.2020 ухвалою суду витребувано у ТОВ «УТЕС» довідку про суму нарахованої, але невиплаченої заробітної плати перед [PERSON] , у тому числі компенсації за невикористану відпустку, а також довідку про середню заробітну плату та за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено на 30.04.2020. 30.04.2020 за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено на 02.06.2020. 02.06.2020 ухвалою суду заяву представника відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження залишено без задоволення. Розгляд справи відкладено на 23.06.2020. Фактичні обставини, встановлені судом. Заслухавши вступне слово позивача та її представника, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. З 01.09.2017 позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІЙ ТОРГОВІ ЕЛЕКТРОННІ СИСТЕМИ», що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 13) Згідно заяви на ім`я директора ТОВ «УТЕС» від 02.10.2019 [PERSON] просила звільнити її 03.10.2019 за згодою сторін на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України (а.с. 67). 03.10.2019 ТОВ «УКРАЇНСЬКІЙ ТОРГОВІ ЕЛЕКТРОННІ СИСТЕМИ» видано наказ № 5-11 про припинення трудового договору з [PERSON] за згодою сторін на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України (а.с. 68). 03.10.2019 за підписом директора ТОВ «УТЕС» [PERSON] та фінансового директора [PERSON] складено акт про відсутність на робочому місці, відповідно до якого [PERSON] , начальник комерційного відділу, була відсутня на робочому місці протягом дня з 8-00 до 17-00 години 03.10.2019. Про причини відсутності безпосереднього керівника не повідомила. В табелі обліку використання робочого часу за 03.10.2019 наявна відмітка про неявку [PERSON] з нез`ясованих причин (а.с. 65, 66). 03.10.2019 на адресу позивача [PERSON] відповідачем направлено листа, у якому повідомлено, що у зв`язку з її відсутністю на робочому місці та виконання нею трудової функції в день звільнення, їй необхідно з`явитись до ТОВ «УКРАЇНСЬКІЙ ТОРГОВІ ЕЛЕКТРОННІ СИСТЕМИ» для отримання трудової книжки (а.с. 69). Позивач вказувала, що цього листа не отримувала і доказів його отримання [PERSON] відповідач суду не надав. Відповідно до Довідки Сумського міського центра зайнятості № 762/107 від 18.10.2019 [PERSON] з 04.10.2019 перебуває на обліку як безробітна (а.с. 56). 13.12.2019 позивачем на ім`я директора ТОВ «УТЕС» [PERSON] поштою направлено заяву, у якій остання зазначила, що при звільненні за наказом № 5-11 від 03.10.2019 їй видали трудову книжку, але не виплатили заробітну плату за травень - жовтень 2019 та компенсацію за невикористану відпустку, просила надати їй довідку про заборгованість по заробітній платі протягом 10 днів з дня отримання цього листа (а.с. 5-7). Вказану заяву представником ТОВ «УТЕС» отримано 20.12.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 8). 27.01.2020 позивач [PERSON] повторно направила на ім`я директора ТОВ «УТЕС» [PERSON] заяву про надання довідки пор заборгованість по заробітній платі, середньомісячну заробітну плату за останні два календарні місяці роботи, що передують дню звільнення (а.с. 9-11). Як вбачається з виписки по банківській карті позивача, відкритої в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», останнє нарахування заробітної плати відповідачем було проведено 16.05.2019 у сумі 2438,78 грн. за квітень 2019 року (а.с. 53-54). Згідно довідки про середню заробітну плату виданій [PERSON] за період з травня 2019 року по вересень 2019 року позивачу нараховано заробітну плату у розмірі 21195 грн. (травень - 4200 грн., червень - 4200 грн., липень - 4265 грн., серпень - 4265 грн., вересень - 4265 грн.) (а.с. 77). Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу наявних у Пенсійному фонді України, нарахована відповідачем заробітна плата [PERSON] за період з травня 2019 року по жовтень 2019 року складає 26785,27 грн. (травень - 4200 грн, червень - 4200 грн., липень - 4265 грн., серпень - 4265 грн., вересень - 4265 грн., жовтень - 5590,27 грн.) (а.с. 78-79). Відповідно до частин 2 - 4 статті 12 та частини 1 статті 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказів на спростування доводів позивача, зокрема відсутності заборгованості по заробітній платі чи наявність у меншому розмірі, відповідачем до відзиву не надано. Ураховуючи частину 6 статті 81 ЦПК України, якою передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях суд дійшов висновку, що позивач не надала суду доказів перебування на робочому місці у день звільнення - 03.10.2019 року. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Виплата заробітної плати працівнику гарантована статтею 43 Конституції України. За вимогами статей 115, 116 КЗпП України, статті 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, а при звільненні працівника всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Оскільки судом встановлено, що в день звільнення відповідач не виплатив позивачу заборгованість із заробітної плати та компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 26785,27 гривень, що свідчить про порушення відповідачем строків виплати заробітної плати позивачу, встановлених статтею 115 КЗпП України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці» та наявність заборгованості з виплати заробітної плати, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та необхідність стягнення з ТОВ «УТЕС» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі у вказаному розмірі, з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. Відтак, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Звернення працівника, який у день звільнення не працював, до суду з позовом про стягнення сум, які належать йому до виплати від підприємства, установи, організації станом на день звільнення, а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, слід вважати пред`явленням вимоги про розрахунок, яка передбачена статтею 116 КЗпП України (якщо така вимога раніше не пред`являлась). У такому випадку відповідальність роботодавця на підставі статті 117 КЗпП України наступає після звернення звільненого працівника до суду та невиплати після пред`явлення вимоги роботодавцем всіх сум, які йому належать. Час затримки розрахунку при звільненні позивача починається з моменту коли відповідачеві стало відомо про вимогу позивача, зокрема отримання відповідачем копії позовної заяви або проведення судом судового засідання (за відсутності відомостей про дату отримання копії позовної заяви) до фактичної виплати заробітної плати. Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеному в постанові від 14.09.2016 у справі № 523/18850/14-ц. Ураховуючи надані докази, суд вважає не доведеним факт перебування позивача у день звільнення 03.10.2019 на робочому місці, заяву [PERSON] з вимогою про розрахунок від 13.12.2019 відповідачем отримано 20.12.2019, тому саме з цього моменту починається час затримки розрахунку при звільненні позивача, а не з моменту звільнення - 04.10.2019, як вона вважає. Таким чином, період затримки розрахунку при звільненні позивача в межах заявлених вимог з 20.12.2019 (момент коли відповідачу стало відомо про вимогу позивача) по 30.04.2020 включно становить 89 днів. Беручи до уваги Індивідуальні відомості про застраховану особу наявні у Пенсійному фонді України, нарахована відповідачем заробітна плата [PERSON] за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню складає 8530 грн. (серпень 2019 року - 4265 грн., вересень 2019 року - 4265 грн.); кількість робочих днів за серпень 2019 року та вересень 2019 року складає - 42 дні (серпень 2019 - 21 день, вересень 2019 року - 21 день). Таким чином, з урахуванням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, середньоденний заробіток позивача становить 203,1 грн. (8530 грн. : 42 = 203,1 грн.). Середній заробіток позивача за затримку розрахунку при звільненні за період з 20.12.2019 по 30.04.2020 включно становить 18075,90 грн. (89 днів х 203,1 грн. = 18075,90 грн.) Відтак, з ТОВ «УКРАЇНСЬКІЙ ТОРГОВІ ЕЛЕКТРОННІ СИСТЕМИ» на користь [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 18075,90 грн., з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Позивачі - у справах про стягнення заробітної плати відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового. Судовий збір за вимогою про стягнення заборгованості із заробітної плати становить 840,80 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. за вимогу про стягнення середнього заробітку. Зважаючи на викладене, на підставі частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. та 840,80 грн. на користь держави.

Outcome: partial