Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] - про стягнення заборгованості. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідач порушує свої зобов'язання за кредитним договором № ВL6752 від 05. 08. 2008 року та умови додаткової угоди № ВL6752/К-1, в зв'язку з чим станом на 14. 11. 2014 року утворилась заборгованість в сумі 174051,73 дол. США, яку позивач просив суд стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. Від представника відповідача за довіреністю - [PERSON] до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, яка вмотивована тим, що жоден із чотирьох представників відповідача не мають змоги бути присутніми в судовому засіданні через особисту участь в інших судових засіданнях, при цьому жодних доказів на підтвердження обстави викладених у клопотанні до суду подано не було. Відповідно до приписів вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, вказані принципи щодо обов'язковості доведення тих чи інших обставин є обов'язковими не лише при з'ясуванні обставин справи по суті, а й, як у даному випадку, при поданні клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтованого зайнятістю представників відповідача в інших судових процесах. Суд вважає дане клопотання необґрунтованим і таким, що може призвести до штучного затягування розгляду справи, в умовах існуючих процесуальних строків її розгляду, а тому вважає, що воно не підлягає задоволенню. Окрім того, до суду не було надано відомостей щодо причин неявки в судове засідання самого відповідача. Виходячи з цього, суд вважає неявку відповідача та його представників в судове засідання неповажною та вважає за можливе провести розгляд справи у їхню відсутність, оскільки підстави, передбачені ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи відсутні. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 05 серпня 2008 року між Акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг № BL6752 та Додаткову угоду №ВЬ6752/К-1, за яким [PERSON] отримав грошові кошти (кредит) в розмірі 220000,00 дол. США строком до 01 серпня 2028 року зі сплатою 16,45% річних за користування кредитом. Позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти. Вбачається, що позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме - відповідно до умов укладеного договору відповідачу було перераховано кредитні кошти в сумі 220000,00 дол. США на рахунок відповідача, що підтверджується випискою по рахунку відповідача та заявою на видачу готівки від 20.08.2008 року, які містяться в матеріалах справи. В свою чергу, позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитами, повернути кредит у визначені договорами терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно кредитних договорів. Вбачається, що в порушення умов кредитного договору відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання не сплачує проценти за користування кредитними коштами та не повертає чергові суми отриманого кредиту відповідно до встановленого графіку. Так, станом на 14.11.2014 року позичальником прострочено виконання зобов'язань щодо повернення за кредитним договором кредиту та нарахованих процентів в сумі 29980,53 доларів США., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Судом встановлено, що 02.10.2014 року відповідачу було направлено та вручено вимогу-попередження про необхідність усунути порушення умов кредитного договору та сплати процентів за користування кредитом, однак вказана вимога банку була залишена відповідачем без реагування. Вбачається, що загальна сума заборгованості відповідача по кредитному договору складає 174051,73 дол. США, а саме: заборгованість по кредиту - 155103,92 дол. США; по відсотках - 17613,00 дол. США; підвищені відсотки - 1334,81 дол. США, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика). Встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання за кредитним договором № ВL6752 від 05. 08. 2008 року та умовами додаткової угоди № ВL6752/К-1, в зв'язку з чим станом на 14. 11. 2014 року утворилась заборгованість в сумі 174051,73 дол. США, яка не погашена відповідачем. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 3654 грн.

Outcome: approved