Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. 22 січня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] з 1991 року по день її смерті - [INFO] . В обґрунтування заяви посилається на те, що з 1991 року він, його батько [PERSON] та мачуха [PERSON] проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, несли спільні витрати. Після смерті батька [INFO] , він продовжував проживати однією сім`єю з його дружиною [PERSON] , доглядав її до дня смерті та здійснив її поховання. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді житлового будинку, земельної ділянки та права на земельну частку (пай). [PERSON] за життя склала заповіт на нього, однак заповітом не охоплене все спадкове майно. Завідувачем Шепетівської районної державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, які підтверджують, що він є спадкоємцем четвертої черги. Вказуючи на наведене, просив встановити факт постійного проживання з [PERSON] однією сім`єю на час відкриття спадщини. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Єрмола А.П. в судовому засіданні підтримала заяву, просила її задовольнити, з підстав, викладених у заяві. Доводи заінтересованої особи. Представник заінтересованої особи - Судилківської сільської ради Шепетівського району в судове засідання не з`явився, сільський голова Т.Котик подала заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, не заперечила проти задоволення заяви про встановлення юридичного факту. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 28 січня 2021 року відкрито окреме провадження в справі, справу призначено до розгляду на 22 лютого 2021 року, запропоновано заявнику надати докази відсутності інших спадкоємців після смерті [PERSON] , витребувано копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази. Судом встановлено, що заявник [PERSON] проживає в [ADDRESS] . З 1991 року заявник проживав за вказаною адресою разом з батьком [PERSON] та дружиною батька [PERSON] , з якою батько зареєстрував шлюб 14 вересня 1991 року. Після смерті батька [INFO] , заявник [PERSON] продовжував проживати однією сім`єю з дружиною батька - [PERSON] , доглядав її до дня смерті [INFO] та здійснив її поховання. Викладене підтверджується копіями: свідоцтва серії [NUMBER] , від 14 вересня 1991 року про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , свідоцтва серії [NUMBER] про смерть [PERSON] [INFO] , свідоцтва серії [NUMBER] про смерть [PERSON] [INFO] , довідками Судилківської сільської ради №345 від 29 травня 2020 року та №13-10/651/2020 від 11 серпня 2020 року про місце проживання та реєстрації [PERSON] на день смерті [PERSON] . Отже судом встановлено, що заявник [PERSON] проживав із спадкодавцем [PERSON] в [ADDRESS] однією сім`єю з 1991 року по [INFO] - день смерті останньої. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Заявник вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки будучи спадкоємцем за заповітом, постійно проживаючи з [PERSON] на день її смерті, не заявив про відмову від спадщини. За життя [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, земельну ділянку по [ADDRESS] . Заповіт посвідчений 26 березня 2012 року секретарем Хролинської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Крім того, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 травня 2012 року, посвідченого державним нотаріусом Шепетівської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] належала 1/3 частка права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності спілці селян «Перемога» с. Велика Медведівка Шепетівського району розміром 3,22 в умовних кадастрових гектарах вартістю 29 475,21 грн., після смерті [PERSON] , яке належало померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №063776, виданого Шепетівською районною державною адміністрацією Хмельницької області. Вказане майнове право померлої її заповітом не охоплене. Листом завідувача Шепетівської районної державної нотаріальної контори заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у нього відсутні документи, які підтверджують, що він є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] . Інших спадкоємців за законом, в т.ч. спадкоємців 1-3 черг, після смерті [PERSON] не має, що підтверджується відомостями, які містяться у спадковій справі №235/2020, що зареєстрована у Спадковому реєстрі №63036447 від 24 грудня 2020 року, що також свідчить про відсутність спору про право на спадщину після смерті [PERSON] . Факт проживання заявника із спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини підтверджено в судовому засіданні також показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , які показали, що проживають в с. Велика Медведівка Шепетівського району по сусідству з [PERSON] . Підтвердили, що заявник [PERSON] з 1991 року постійно проживав однією сім`єю разом із батьком [PERSON] та мачухою [PERSON] в одному будинку по [ADDRESS] . Після смерті батька в 2004 році продовжував проживати разом з мачухою, спільно вели господарство, він доглядав її, а після смерті здійснив її поховання. У померлої [PERSON] був син, який помер за її життя. Застосовані норми права. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1264 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Мотиви та висновки суду. Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Заявник є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , прийняв спадщину, оскільки на день смерті проживав з спадкодавцем та не заявив про відмову від спадщини. Крім того, проживав із спадкодавцем однією сім`єю з 1991 року по день її смерті [INFO] , був пов`язаний з нею спільним побутом, вони мали взаємні права та обов`язки, а після смерті здійснив її поховання, тому за відсутності спадкоємців 1-3 черг за законом, як спадкоємець четвертої черги за законом має право на спадкування майна [PERSON] не охопленого заповітом. Враховуючи, що встановлення факту породить для заявника юридичні наслідки, іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, суд дійшов висновку про встановлення факту, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , постійно до часу відкриття спадщини проживали однією сім`єю з 1991 року по [INFO] - по день смерті [PERSON] . Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved