Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» звернулося до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Голопристанського районного управління юстиції в Херсонській області, [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. Просить суд зняти арешт з житлового будинку [ADDRESS] Херсонської області, що належить [PERSON] на праві власності, накладений Відділом державної виконавчої служби Голопристанського районного управління юстиції в Херсонській області у виконавчому провадження №33321788 та вилучити запис про арешт на вищевказаний житловий будинок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У судове засідання представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача - відділу державної виконавчої служби Голопристанського районного управління юстиції у судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання з`явилася, позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.12.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» (далі ПАТ «Марфін Банк»), та [PERSON] було укладено кредитний договір №01162/RX. По вказаному кредитному договору позивач зобов'язався надати третій особі кредитні кошти у вигляді непоновлювальної кредитної лінії в сумі 79180,00 доларів США, на наступні цілі: споживчі потреби у сумі 75000,00 доларів США, а також у сумі 4180,00 доларів США на виплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 13% річних за фактичний період користування кредитними коштами, строком користування по 11.12.2022 з щомісячним погашенням заборгованості по кредиту, процентів та комісії за користування кредитом у відповідності з п.1.1 кредитного договору. Для забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором, між ПАТ «Марфін банк» та [PERSON], було укладено договір іпотеки від 12.12.2007, відповідно до якого Відповідач-1 передала в іпотеку належний їй житловий будинок загальною площею 137,9 кв.м., житловою площею 44,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] У зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором, ПАТ «Марфін Банк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та рішенням Голопристанського районного суду від 30.03.2012 позовні вимоги ПАТ «Марфін банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено, звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №01162/RX від 12.12.2007, укладеного між ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк» та [PERSON] в розмірі 706196,61 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту - 69999,96 доларів США, що еквівалентно 554,133,68 грн., заборгованості по сплаті відсотків - 13225,04 доларів США, що еквівалентно 104692,06 грн., а також пені по простроченим платежам - 47370,87 грн. на предмет іпотеки - житловий будинок [ADDRESS] м. Гола Пристань Херсонської області, що належить [PERSON]. Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голопристанського районного управління юстиції в Херсонській області від 09.07.2012 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа. В процесі примусового виконання рішення суду державним виконавцем було накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] м. Гола Пристань Херсонської області, що належить [PERSON]. 27.12.2013 державним виконавцем було повернуто виконавчий лист на підставі п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно п. 2 Постанови про повернення виконавчого документа, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення суду. На теперішній час [PERSON] звернулася до банку з пропозицією щодо добровільної реалізації житлового будинку, який є предметом іпотеки, для погашення заборгованості за кредитним договором, однак, під час проведення підготовки щодо реалізації проекту по добровільному продажу житлового будинку, стало відомо про наявність арешту, накладеного Відділом державної виконавчої служби Голопристанського районного управління юстиції в Херсонській області, які на даний час перешкоджають позивачеві здійснити добровільну реалізацію іпотечного будинку з метою погашення позичальником заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, триманням, завдатком. Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки, іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умови договору, що обумовлює основне зобов'язання. На підставі ч. 6, ч. 7 ст. 3 закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання, відповідно до іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права вимоги яких на передане в іпотеку майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права вимоги на передане в іпотеку майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріорітет над вимогою іпотеко держателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації з моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Наданими доказами та поясненнями підтверджується, що запис щодо накладення арешту внесено після реєстрації обтяження іпотекою предмета іпотеки. Таким чином, запис про реєстрацію іпотеки має вищий пріоритет по зрівнянню із записом про накладення арешту органами ДВС. Згідно зі ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», позивач має переважне право на звернення стягнення на предмет іпотеки, або скористатися своїм правом на добровільну реалізацію іпотеки для погашення боргу за кредитним договором. Пріоритетне право позивача на предмет іпотеки як іпотекодержателя підтверджено договором іпотеки від 12.12.2007. Відповідно до ст. ст. 19, 20 закону України «Про заставу», заставлене майно позичальника за наявності підстав може бути реалізовано без участі Державної виконавчої служби. Відповідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Частина 3 статті 54 цього Закону визначає, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Станом на день звернення до суду із позовом заборгованість за кредитним договором перед позивачем за рішенням суду становить 706196,61 грн. Заборгованість не погашена. Вартість будинку становить 417930,00 грн., що підтверджується звітом з незалежної оцінки від 16.10.2014. Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, то роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. У відділі ДВС, яким накладено арешт на житловий будинок, не перебувають на виконанні виконавчі документи про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь позивача, тобто заставодержателя. Факт перебування житлового будинку в іпотеці підтверджено договором іпотеки. Згідно з п. 5 ст. 60 закону України «Про виконавче провадження», арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку про те, що позов Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про звільнення майна з-під арешту - підлягає задоволенню.

Outcome: approved