Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд: розірвати договір оренди землі від 26 листопада 2008 року та Додаткову угоду № 1 до договору оренди землі від 26.11.2008, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Урожай» та [PERSON] щодо земельної ділянки з кадастровим номером 7121280400:03:002:0432 загальною площею 2,5484 га., яка знаходиться в адміністративних межах Богачівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Науково- виробнича фірма «Урожай» (юридична адреса: 18001 м. Черкаси, вул. Благовісна, буд. 193, ЄДРПОУ 31860551) на користь [PERSON] , ( [ADDRESS] , ідентифікаційний номер платника податків - [NUMBER] ) заборгованість з орендної плати згідно до договору оренди землі від 26.11.2008 та додаткової угоди № 1 від 24 травня 2016 року в розмірі 39284 гривень. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Урожай» негайно передати [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 7121280400:03:002:0432 загальною площею 2,5484 га., яка знаходиться в адміністративних межах Богачівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, в стані придатному для цільового використання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 627765, виданого «06» листопада 2007 року відділом земельних ресурсів у Звенигородському районі Черкаської області на підставі рішення суду від 10 жовтня 2007 року йому належить на праві приватної власності, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 2,55 га., яка знаходиться в адміністративних межах Богачівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області. Вищевказану земельну ділянку він, згідно договору оренди землі від 26 листопада 2008 року, передав в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Урожай». 24 травня 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Урожай» та [PERSON] уклали Додаткову угоду № 1 (далі додаткова угода) до договору оренди землі від 26.11.2008 відповідно до якого текст основного договору викладено в новій редакції в зв`язку зі змінами в діючому законодавстві та новими вимогами до договорів. (Додаток 2,3). Відповідно до п.1 додаткової угоди товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Урожай» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий номер 7121280400:03:002:0432) загальною площею 2,5484 га., яка знаходиться в адміністративних межах Богачівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до п. 8 додаткової угоди договір укладено на строк до 31 грудня 2026 року. Пунктом 9 додаткової угоди передбачено виплата орендної плати, яка вноситься орендарем у грошовій або натуральній чи відробітковій формі за бажанням орендодавця, в розмірі, що становить не менше 5 % від розміру нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки на момент укладання договору. Орендна плата станом на момент укладання даного договору складала 4910 грн. за кожен рік оренди. Відповідно до п. 11 додаткової угоди орендна плата вноситься в термін не пізніше 30 листопада кожного року оренди. В порушення вимог п. 9 та 11 додаткової угоди орендарем товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Урожай» не було сплачено йому, як орендодавцю орендна плата за 2017 - 2020 роки. На неодноразові його звернення до відповідача про здійснення повного розрахунку за Договором оренди останній відповідав відмовою. 30 червня 2020 року ним було направлено претензію до ТОВ «Науково-виробнича фірма «Урожай» щодо сплати заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою (кадастровий номер 7121280400:03:002:0432) загальною площею 2,5484 га., яка знаходиться в адміністративних межах Богачівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області відповідно до умов Додаткової угоди № 1 від 24.05.2016 року. (Додаток 4). 09 липня 2020 року позивачем було отримано відповідь на претензію № 03/07-1 від 06.07.2020 року у якій було зазначено «03.06.2016 року Вами отримана орендна плата наперед (за майбутні роки оренди) в сумі 45800,0 грн. (видатковий касовий ордер УЦ 100004089 від 03.06.2016 року)». (Додаток 5). Оскільки жодних грошових коштів ні за видатковим касовим ордером, ні за іншим фінансовим документом він не отримував, ним 10 липня 2020 року було направлено повторну претензію до ТОВ «Науково-виробнича фірма «Урожай» щодо сплати заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою. (Додаток 6). Крім того оскільки належними доказами сплати коштів за оренду є: видатковий касовий ордер, виписаний орендарем та підписаний орендодавцем; видаткова накладна, підписана сторонами, тому позивачем у повторній претензії було зазначено прохання направити на його адресу належним чином завірену копію видаткового - касового ордеру УЦ 100004089 від 03.06.2016 з метою звернення до правоохоронних органів, щодо фальсифікації фінансових документів посадовими особами ТОВ «НВФ «Урожай». 24 липня 2020 року ТОВ «НВФ «Урожай» було направлено відповідь на претензію № 24/07-3 від 06.07.2020 року у якій було зазначено: «Що стосується вашого прохання про надання копії видаткового касового ордеру УЦ 100004089 від 03.06.2016 року, то такі відомості є внутрішніми фінансовими документами нашого підприємства, які можуть надаватися на вимогу уповноважених органів». (Додаток 7). Як вбачається з наданої відповіді на претензію Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Урожай» не надано належних та достовірних доказів, які б підтверджували факт виплати йому, [PERSON] орендної плати на виконання умов договору оренди землі від 26 листопада 2008 року та Додаткової угоди № 1 від 24 травня 2016 року, а також відмовилося сплачувати заборгованість з орендної плати по вищевказаному договору оренди землі за 2017 - 2020 роки. Таким чином заборгованість по орендній платі за використання земельної ділянки за 2017 - 2020 роки складає 39284 гривень (тридцять дев`ять тисяч двісті вісімдесят чотири гривень. 02.11.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позов від представника ТОВ «НВФ «Урожай» Д.М. Ізрядченко в якому зазначено наступне. Дійсно, між Позивачем та ТОВ «НВФ «Урожай» був укладений договір оренди від 26.11.2008 року з додатковою угодою №1 від 24.05.2016 року належної йому земельної ділянки площею 2,5484 га, з кадастровим номером 7121280400:03:002:0432. 21 липня 2017 року договір оренди землі, який є предметом позову, був достроково розірваний за домовленістю сторін, про що була складена угода про дострокове розірвання договору оренди землі від 21 липня 2017 року та акт приймання-передачі земельної ділянки з оренди. Відомості про дострокове розірвання договору оренди були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 09.11.2017 року. Угодою про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки було визначено, що: «Договір вважається розірваним з моменту підписання сторонами Даної Угоди. Земельна ділянка повертається Орендодавцю в момент підписання сторонами даної угоди. З моменту розірвання договору сторони не мають один до одної жодних претензій. Відповідно до угоди про дострокове розірвання договору оренди землі договір оренди є предметом позову, був достроково розірваний за згодою сторін. В зв`язку з цим, на момент і звернення до суду предмет позову був відсутній. Також оскільки договір оренди землі був достроково розірваний, підстав для нарахувань та сплати Позивачу орендної платні за 2017-2020 роки були відсутні. Через це, вимоги Позивача про сплату заборгованості по орендній платі є безпідставними. Крім того з матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка, яка є предметом оспорюваного договору, була передана Позивачу з оренди за актом приймання - передачі в момент укладання угоди про дострокове розірвання договору оренди, тобто, 21 липня 2017 року, а тому, ці вимоги Позивача також є безпідставними. 01.12.2020 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, підлягають відхиленню виходячи із наступних пояснень та аргументів. Як видно з відзиву на позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Урожай», відповідач підтверджує укладення договору оренди землі від 26 листопада 2008 року та Додаткової угоди № 1 від 24.05.2016 року відповідно до яких прийняло в строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий номер 7121280400:03:002:0432) загальною площею 2,5484 га., яка знаходиться в адміністративних межах Богачівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В подальшому представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Урожай» Ізрядченко Д.М. вказує, що 21 липня 2017 року вказаний договір оренди землі був достроково розірваний, про що складена угода про дострокове розірвання договору оренди землі та як доказ надає копію даної угоди. Як видно з угоди про дострокове розірвання договору оренди землі від 21 липня 2017 року, яку до суду надав відповідач, сторони уклали «Угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки приватної власності від «13» квітня 2009 року...», а предметом позову є договір оренди землі від 26 листопада 2008 року та Додаткова угода № 1 від 24.05.2016 року. Таким чином як видно з вищевикладеного представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Урожай» Ізрядченко Д.М. вводить суд в оману, адже договір оренди землі від 26 листопада 2008 року та Додаткова угода № 1 від 24.05.2016 року в даному «сумнівному документі» навіть не згадується, а тому вони діють станом на сьогоднішній день. 09.12.2020 року на адресу суду надійшло заперечення на відповідь на відзив від представника ТОВ «НВФ «Урожай» Д.М.Ізрядченко де він просить закрить провадження у справі в порядку ст..255 ЦПК України через відсутність предмету позову. У разі не задоволення клопотання про закриття справи, відмовити в задоволенні позову повністю. При винесені рішення застосувати позовну давність до позовних вимог про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за період більше ніж три роки до моменту подання позовної заяви (до 27 серпня 2017 року) посилаючись на те, що що між [PERSON] та ТОВ «НВФ «Урожай» ніколи не укладався договір оренди землі належної позивачу земельної ділянки від 26 листопада 2008 року. Дійсно, між Позивачем та ТОВ «НВФ «Урожай» був укладений договір оренди від 13.04.2009 року з додатковою угодою №1 від 24.05.2016 року належної йому земельної ділянки площею 2,5484 га, з кадастровим номером 7121280400:03:002:0432. 21 липня 2017 року цей договір оренди землі був достроково розірваний за домовленістю сторін, про що була складена угода про дострокове розірвання договору оренди землі від 21 липня 2017 року та акт приймання-передачі земельної ділянки з оренди. Відомості про дострокове розірвання договору оренди були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 09.11.2017 року . За їхніми даними, інших земельних ділянок Позивач у власності не має. Посилання в відзиві на позов та у додатковій угоді від 24.05.2016 року на договір оренди землі від 26.11.2008 року є помилковими. Всі заперечення, які були викладені у відзиві на позов від 28.10.2020 року, стосуються правовідносин, які виникли в зв`язку з укладенням, виконанням та розірванням договору оренди землі від 13.04.2009 року. Інших договорів оренди землі між ТОВ «НВФ «Урожай» та [PERSON] не укладалося. Крім того, підставами для позову, на які посилається позивач, є зобов`язання (на думку Позивача), право вимоги по яких настало більше трьох років тому. У відповідності до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 261 ЦК України «перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила» Вочевидь позивач знав, або повинен був знати про обставини, які викладені в позові, та мав змогу звернутися з відповідним позовом протягом строку позовної давності. Правових підстав для переривання перебігу позовної давності (ст. 264 ЦК України), або і віднесення правовідносин більш ніж трирічної давнини до правовідносин, на які не поширюється позовна давність (ст. 268 ЦК України), за обставинами справи не має. В зв`язку з цим, строк позовної давності для заявлення вимог про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за період більше ніж три роки до моменту подання позовної заяви сплинув. Також просили розгляд справи проводити за відсутності представника ТОВ «НВФ «Урожай». Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 04.09.2020 року матеріали цивільного позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Урожай» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі, зобов`язати вчинити певні дії, передано на розгляд до Звенигородського районного суду Черкаської області для вирішення питання про відкриття провадження. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2020 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Сакун Д. І. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Сакун Д.І.) від 16.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. 24.11.2020 року ухвалою судді було здійснено перехід до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 28.12.2020 року від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідно до заперечення на відповідь на відзив відповідача останній просить застосувати до вимог позивача строки позовної давності та проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. У суді встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ№627765, виданого 06.11.2007 року відділом земельних ресурсів у Звенигородському районі Черкаської області на підставі рішення суду від 10.10.2007 року [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 2.55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Богачівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області (а.с.9) 24.05.2016 року між [PERSON] та ТОВ «НВФ «Урожай» укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди землі від 26.11.2008 року. Відмітка про державну реєстрацію відсутня (а.с.10). Вказана додаткова угода не пройшла державну реєстрацію, що підтверджується витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, які містяться в матеріалах справи (а.с.12,34). 21.07.2017 року між [PERSON] та ТОВ НВФ «Урожай» укладена угода про дострокове розірвання договору оренди землі, згідно якої сторони уклали угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки приватної власності від 13.04.2009 року, загальною площею 2,5484га, кадастровий номер 7121280400:03:002:0432, яка розташована в адмінмежах Богачівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області. Договір вважається розірваним з моменту підписання сторонами (а.с.36). Відповідно до копії акту приймання-передачі земельної ділянки вбачається, що на підставі угоди про дострокове розірвання договору оренди землі від 21.07.2017 року ТОВ НВФ «Урожай» передало, а [PERSON] прийняв земельну ділянку, площею 2,5484га, кадастровий номер 7121280400:03:002:0432, яка розташована в адмінмежах Богачівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області (а.с.35). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін За змістом частини дев`ятої статті 93 ЗК України та частини першої статті 2 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Підстави для зміни або розірвання договору передбачені статтею 651 ЦК України і за загальним правилом, викладеним у частині першій цієї статті, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Про зміну або розірвання договору в порядку частини першої статті 651 ЦК України сторони вправі домовитися в будь-який час на свій розсуд (крім випадків, обумовлених законодавчо). Разом з тим, законодавець передбачає випадки, коли розгляд питання про внесення змін до договору чи про його розірвання передається на вирішення суду за ініціативою однієї із сторін. Так, за частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Тож іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку, крім істотного його порушення, відповідно до частини другої статті 651 ЦК України є випадки, встановлені законом або договором, і саме настання таких випадків зумовлює право сторони договору ініціювати в судовому порядку питання зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин. Право особи на звернення до суду для внесення змін у договір (чи його розірвання) у передбаченому законом випадку відповідає статті 16 ЦК України, способам, передбаченим нею (зміна чи припинення правовідношення) для захисту права, та не може ставитися в залежність від поінформованості про позицію іншої сторони чи волевиявлення іншої сторони. Реалізація позивачем належного йому права вимагати в судовому порядку розірвання договору оренди землі залежить від настання чи ненастання обставин, які зумовлюють виникнення такого права в силу положення договору чи вказівки закону і пов`язується з моментом виникнення таких обставин. Що ж до питання про наявність чи відсутність підстав для захисту права позивача у спірних правовідносинах, то вони пов`язані з існуванням чи відсутністю тих обставин, які мають наслідком зміну чи припинення відповідних договірних відносин у судовому порядку. Стаття 317 ЦК України надає власнику права володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктом власності. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються спеціальним законом. Положення т.. 18 Закону України «Про оренду землі» (далі- Закон № 161-XIV, в редакції чинній станом на дату виникнення правовідносин), якою передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. У ЦК України передбачено як визначення строку, так і початку перебігу строку та його закінчення. Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України). Зокрема, право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (згідно із частиною першою статті 125 ЗК України). Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону (частина п`ята статті 126 ЗК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи позивач є власником земельної ділянки площею 2,5484 га, з кадастровим номером 7121280400:03:002:0432. Спірного договору оренди землі від 26.11.2008 ані позивачем ані відповідачем не надано. Так само не надано доказів реєстрації додаткової угоди від 24.05.2016 до нього. Крім того з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію їх прав та їх обтяжень від 06.04.2017р., який наданий позивачем в підтвердження своїх вимог, вбачається, що дана земельна ділянка була передана в оренду відповідачу на підставі відповідного договору оренди землі з додатковою угодою від 13.04.2009р. і відповідний запис про реєстрацію вказаного права зроблено лише 06.04.2017р. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію їх прав та їх обтяжень від 09.11.2017р. вбачається, що вказана земельна ділянка була зареєстрована 30.03.2017р. (а.с.34) також відповідно до даного витягу 07.11.2017р. було зареєстровано припинення речового права на дану земельну ділянку відповідно до угоди про дострокове розірвання договору оренди землі від 21.07.2017р. Вказана угода про дострокове розірвання договору оренди та відповідний акт приймання-передачі земельної ділянки наявні в матеріалах справи. Докази наявності інших зареєстрованих прав на земельну ділянку відсутні. Інші доводи сторін викладені у заявах по суті не спростовують висновки суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17 (провадження № 14-338цс19), зроблено висновок про те, що «…Права й обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні договору оренди земельної ділянки, набуваються лише після його державної реєстрації, як передбачено статтями 18, 20 Закону № 161-XIV, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.» «… Реалізувати свої суб`т.вні права та обов`язки сторони договору оренди земельної ділянки можуть лише після державної реєстрації такого договору.». Вказані висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в справі № 587/2331/16-ц (провадження № 14-411цс19), від 09 жовтня 2019 року в справі № 387/1095/17 (провадження № 14-414цс19), від 20 листопада 2019 року в справі № 669/930/16-ц (провадження № 14-486цс19). Відтак суд вважає позовні вимоги недоведеними, оскільки позивачем не доведено факту укладення договору оренди від 26.11.2008, відповідно і права сторін за договором не виникли, а з відповідних витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію їх прав та їх обтяжень не вбачається існування правовідносин сторін щодо спірної земельної ділянки на даний час. Відтак в позові необхідно відмовити за недоведеністю вимоги і заява про застосування строків давності є безпідставною. Розподіл судових витрат між сторонами. Оскільки, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати суд залишає за позивачем. На підставі викладеного

Outcome: dismissed