Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Рішенням Костянтинівського\~міськрайонного суду\~Донецької області\~від 13\~січня 2020\~року в\~справі №\~233/7566/19\~позов [PERSON] до\~Акціонерного товариства\~«Українська залізниця»\~«про стягнення\~нарахованої,\~але не\~виплаченої заробітної\~плати» стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь [PERSON] заборгованість із заробітної плати після утримання обов`язкових податків та зборів за період з березня 2017 року по 17 липня 2017 року в розмірі 25252 (двадцять п`ять тисяч двісті п`ятдесят дві) грн 31 коп, а також судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. На судове рішення відповідачем подана апеляційна скарга. Ухвалою судді апеляційного суду Донецької області Канурної О. Д. від 02.03.2020 вище згадувану цивільну справу разом із апеляційною скаргою повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення за таких підстав: «Позивач [PERSON] у своєму позові просив стягнути з АТ «Українська залізниця» на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01 березня 2017 року по 17 липня 2017 року в сумі 26207,51 грн. Однак, в резолютивній частині рішення зазначено лише на часткове задоволення позовної вимоги стосовно стягнення заборгованості із заробітної плати в сумі 25252,31 грн. Висновок суду стосовно відмови в задоволенні позову в іншій частині судом не зазначений. Відповідно до\~п.1\~ч.1\~ст.270\~ЦПК України\~суд,\~що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно з вимогами ч.3 ст.365 ЦПК України якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки». Дослідивши матеріали справи, суд дістає такого висновку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд,\~що ухвалив\~рішення,\~може за\~заявою учасників\~справи чи\~з власної\~ініціативи ухвалити\~додаткове рішення,\~якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. За наслідками розгляду питання про ухвалення додаткового рішення суд дістає такого висновку: У поданій до суду позовній заяві до АТ «Українська залізниця» Андрєєв О. В. просив стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01 березня 2017 року по 17 липня 2017 року в сумі 26207,51 грн. Судом встановлений той факт, що при звільненні позивача відповідач не провів з ним повного розрахунку із заробітної плати з наведенням таких підстав: «Суд вважає встановленим той факт, що при звільненні позивача відповідач не провів з ним повного розрахунку із заробітної плати. Так, відповідно до наданої позивачем довідки (а.с.17) за період з березня 2017 року по липень 2017 року позивачу була нарахована заробітна плата до виплати в розмірі 26207,51 грн, у тому числі: березень 3548,73 грн, квітень 2585,18 грн, травень 2704,22 грн, червень 1632,75 грн, липень 15736,63 грн. Видатковим касовим ордером №4029 від 01.12.2017 (а.с.54) підтверджена обставина виплати позивачу заробітної плати за першу половину березня 2017 року в сумі 955,20 грн, який відповідає розміру її нарахування до виплати (довідка від 05.12.2019 № - 1558/2 на а.с.53) в період з 01.03.2017 р. по 15.03.2017 р. Тож, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача на користь позивача заборгованості із заробітної плати у розмірі 25252,31 грн = 26207,51 грн 955,20 грн». Задовольняючи позовні вимоги частково, суд не прийняв рішення в частині вимог стягнення заробітної плати за період з 01.03.2017 по 15.03.2017, яка, з огляду на встановлені судом обставини, задоволенню не підлягає. Також, за приписами п.2 ч.1ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, питання про що судом при ухваленні рішення також не вирішено. За наведених підстав суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в частині вимоги стягнення заробітної плати за період з 01.03.2017 по 15.03.2017, а також допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: dismissed