Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача. Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надану теплову енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачі неналежно виконували обов`язки по сплаті послуг з теплопостачання, у зв`язку з чим за особовим рахунком № [NUMBER] , який відповідає квартирі [ADDRESS] , в період з 01.12.2003 р. по 01.03.2021 р. утворилась заборгованість у розмірі 20976,84 грн. Просить суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, 3 % річних у розмірі 3275,09 грн., витрати від інфляційних процесів у розмірі 10671,03 грн. та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. Заяви та клопотання сторін. Відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 08.06.2021 року провадження у зазначеній цивільній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено судове засідання. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що позивач виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів м. Селидове послугами з централізованого теплопостачання. З особового рахунку № [NUMBER] вбачається, що за адресою відповідачів вартість послуг з теплопостачання нараховується, однак оплачується несвоєчасно та не в повному розмірі, тому з 01.12.2003 р. по 01.03.2021 р. утворилась заборгованість у розмірі 20976,84 грн. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву зазначив, що між ним та позивачем відсутні договірні відносини через відсутність письмового договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. В період з 01.11.2016 р. по 01.04.2017 р. в будинку опалення було відсутнє з причини відключених стояків у підвалі по стояку однокімнатних квартир. На підтвердження викладеного надав акт від 10.10.2016 р. також зазначив, що дане питання вже було предметом розгляду в справі № 242/6238/19, копію рішень по справі не надано. Також, просив застосувати до вимог позивача строк позовної давності. Оскільки позивач до суду з вимогою про захист свого права звернувся 21.05.2021 року, а відповідач заявив клопотання про застосування строку позовної давності, то позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.12.2003 р. по 31.04.2018 р. включно, задоволенню не підлягають, у зв`язку із пропуском позивачем строків позовної давності. Таким чином, суд оцінивши представленні в силу ст. 81 ЦПК України докази, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за надану теплову енергію за період з 01.05.2018 р. по 01.03.2021 р. в сумі 4838,88 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних збитків, то позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення 3 % річних у розмірі 3275,09 грн. та інфляційних збитків у розмірі 10671,03 грн. з розрахунку суми заборгованості 20976,84 грн. Розрахунку зазначених нарахувань суду не надано. Як вбачається з розрахунку, проведеного судом на суму заборгованості з урахуванням строку позовної давності у розмірі 4838,88 грн. (https://www.mak-mel.com/calculation/allCalcs), то розмір 3 % річних становить 411,56 грн., інфляційних збитків - 816,17 грн. При перевірці даного розрахунку, наданого позивачем, з урахуванням строку позовної давності, розмір 3 % річних становить 1389,56 грн., інфляційних збитків - 2783,71 грн. Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, а саме: стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надану теплову енергію за період з 01.05.2018 р. по 01.03.2021 р. в сумі 4838,88 грн., 3 % річних в сумі 411,56 грн., інфляційних збитків в сумі 816,17 грн. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання , на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 68 ЖК України передбачає, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Плата за теплову енергію, передбачена Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ від 21. 07. 2005 року № 630. (із змінами та доповненнями). Відповідно до п. 18 Правил № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 20 цих Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно п. 21 Правила у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання з розрахунку за 1 кв. м (куб метр) опалювальної площі (об`єму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Наявність у відповідачів заборгованості підтверджує невиконання ним обов`язків, передбачених п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення по своєчасній оплаті наданих послуг. Відповідно до ст.ст.256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.ч. 1,5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.ч. 3,4,5ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У відповідності зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Виходячи з вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача належить стягнути судові витрати. На підставі вищевикладеного і

Outcome: partial