Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство « Родовід Банк» звернулось до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог вказало, що 23.02.2007 року між ВАТ «Родовід Банк» , назва якого 17.06.2009 року змінена на ПАТ «Родовід Банк»,і відповідачем по справі [PERSON] було укладено кредитний договір № ДО48/АА-060.07.1 , відповідно до умов якого Банк взяв на себе зобов»язання надати відповідачу кредит у доларах США на купівлю автомобілю в загальному розмірі 30200 доларів США. Сума кредиту в повному обсязі була надана відповідачу Банком у відповідності до положень кредитного договору. Кредит був виданий відповідачу під обов»язок сплати ним банку процентів за користування грошовими коштами в розмірі 12,5% процентів річних. Відповідно до умов кредитного договору боржник взяв на себе обов»язок, погашати заборгованість за кредитом згідно з додатком № 1 до кредитного договору на рахунок, вказаний у пункті 1.3 кредитного договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку та відповідно до Додаткової угоди № 1 від 02.04.2008 року до кредитного договору № Д048/АА-060.07.1 від 23.02.2007 року; сторони дійшли згоди про зміну п. 3.1 кредитного договору стосовно зобов»язання погашати заборгованість за кредитом у сумі 409,00 доларів США до 25-го числа включно кожного календарного місяця; повернути одержаний кредит з умовами договору не пізніше 21.02.2014 року; сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитом щомісяця. Всупереч умовам кредитного договору, зокрема, якими передбачено зобов»язання відповідача повністю повернути суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше 21.02.2014 року, відповідачем грубо порушуються вищезазначені умови кредитного договору, від добровільного погашення боргу відповідач ухиляється, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підтверджується виписками з банківських рахунків відповідача. Оскільки відповідач не виконав зобов»язання щодо повернення в повному обсязі кредитних коштів, які ним були отримані від банку та неповернуті банку за кредитним договором в розмірі 28830 доларів США, сплати процентів, які складають грошову суму в розмірі 1648,12 доларів США, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 30478,12 доларів США та 414890,54 грн., зокрема: заборгованість за кредитом - 28830 доларів США, прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 1648,12 доларів США; пеню за прострочку виконання грошових зобов»язань - 370437,98 грн., відповідальність за порушення грошового зобов»язання згідно ст. 625 ЦК України - 44452,56 грн., та понесений судовий збір у розмірі 3654 ,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати без участі представника, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд на підставі ст. 224 ЦПК України виносить заочне рішення по справі, оскільки проти цього не заперечує позивач, а належним чином повідомлений відповідач про день і час слухання справи не повідомив причини своєї неявки в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов»язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. В судовому засіданні встановлено, що 23.02.2007 року між ВАТ «Родовід Банк» , назва якого 17.06.2009 року змінена на ПАТ «Родовід Банк»,і відповідачем по справі [PERSON] укладено кредитний договір № ДО48/АА-060.07.1 , відповідно до умов якого Банк взяв на себе зобов»язання надати відповідачу кредит у доларах США на купівлю автомобілю в загальному розмірі 30200 доларів США. Сума кредиту в повному обсязі була надана відповідачу Банком у відповідності до положень кредитного договору. Кредит був виданий відповідачу під обов»язок сплати ним банку процентів за користування грошовими коштами в розмірі 12,5% процентів річних. Відповідно до п. п. 3.2,.3.3 Договору позичальник зобов»язується сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитом щомісяця до 1-го числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 21.07.2014 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 3.9 Договору за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів чи плати за проведення розрахунків, сплачувати Банку за кожний день пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої у пункті 1.5 цього Договору, від суми простроченого платежу. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти ( кроедит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525,526,530 ЦК України зобов»язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від зобов»язання не допускається. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Всупереч вимогам, встановленим ст.ст. 525,526,530,629,1054 ЦК України відповідач не виконав свої зобов»язання, передбачені кредитним договором, внаслідок чого станом на 25.06.2014 року виникла заборгованість по сумі кредиту у розмірі 30478,12 доларів США та 414890,54 грн, зокрема: заборгованість за кредитом - 28830,00 доларів США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 1648,12 доларів США; пеня за прострочку виконання грошових зобов»язань - 370437,98 грн; відповідальність за порушення грошового зобов»язання згідно ст. 625 ЦК України - 44452,56 грн. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вероховного Суду України № 5 « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов»язання, вираженого в національній валюті та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від зніцнення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації ( плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки(пені) за невиконання або неналежне виконання зобов»язання. Відповідно до п. 12 Постанови у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець ( позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Згідно ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов»язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Таким чином, пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення виконання зобов'язання й до того дня, доки зобов'язання не буде виконано. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно розрахунку, наданого до матеріалів справи, заборгованість станом на 25.06.2014 року за кредитним договором в загальному розмірі складає 30478,12 доларів США та 414890,54 грн., у тому числі : заборгованість за кредитом - 28830 доларів США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 1648,12 доларів США; пеня за прострочку виконання грошових зобов»язань - 370437,98 грн., відповідальність за порушення грошового зобов»язання згідно ст. 625 ЦК України - 44452,56 грн.( а.с. 31). З урахуванням викладеного, враховуючі вищезаначені норми права, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Публічного Акціонерного Товариства « Родовід банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати - судовий збір у розмірі 3654,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved