Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 21 січня 2021 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав, відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивач просила позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування вимог зазначила, що її син [PERSON] , спільно проживав без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Родина [PERSON] постійно переїздила з Шевченківського району до Чугуївського. Враховуючи спосіб життя ,була поставлена на облік у службі дітей. [PERSON] від попередник стосунків має двох неповнолітніх дітей [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2014 року народження. Від стосунків з сином заявника [PERSON] [INFO] ,народився син - [PERSON] , батьком якого в свідоцтві про народження вказано відповідача. В зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків працівниками поліції та службою у справах дітей м.Чугуєва у відповідачів , був відібраний малолітній [PERSON] , та старші діти [PERSON] , яких було направлено до інтернату. Дізнавшись про такі події вона звернулась до Шевченківської служби у справах дітей та отримала дозвіл забрати онука до себе на постійне місце проживання. Разом з [PERSON] , який на той час проживав разом з нею у 2019 році вона забрала онука з державної установи. З того часу [PERSON] мешкає з нею і знаходиться на її повному утриманні. Мати онука [PERSON] вона не бачила взагалі. За цей час що онук проживає з нею вона жодного разу не поцікавилась як живе дитина, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Батько [PERSON] , її син [PERSON] певний час проживав з ними, а потім поїхав, куди вона не знає. Через зловживання спиртним , його звільнили з роботи, де на теперішній час його місце перебування вона не знає. Уваги сину відповідачі не приділяють , як і не надають матеріальної допомоги. За для визначення статусу дитини , отримання соціальної допомоги , а також враховуючи спосіб життя батьків онука , вважає доцільним та таким ,що відповідає інтересам дитини, позбавити [PERSON] , [PERSON] батьківських прав , відносно [PERSON] , 2016 року народження. Відповідачі у судові засідання не з`являлись, про місце, час та день розгляду справи повідомлялись належним чином за місцем реєстрації (а.с.20-21). Повідомлення повернуті до суду в зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Іншої адреси проживання (перебування) суду не надали. Причини неявки суду не повідомили. Відзиви проти позову не надали. Судова повістка у відповідності до п.2 ч.7 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Позивач позовну заяву просила задовольнити в повному обсязі, шляхом винесення заочного рішення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 Цивільного процесуального кодексу України. Ухвалою судді від 04 лютого 2021 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням та викликом в підготовче судове засідання сторін. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі. 04 лютого 2021 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідачів по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами загального провадження, призначено підготовче судове засідання на 22 лютого 2021 року. Також, відповідачам наданий строк для подання відзиву на позовні вимоги. Представник третьої особи: органу опіки та піклування Шевченківської селищної ради Харківської області в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності та вказав, що підтримує висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів - [PERSON] та [PERSON] щодо їх малолітнього сина [PERSON] , 2016 року народження. Окрім того, за клопотанням позивача, викликані свідки в судове засідання, для об`єктивного та всебічного з`ясування обставин по справі. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, перевіривши матеріали справи, вивчивши наявні докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (серія [NUMBER] виданого Чугуївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області) (а.с.13). З акту обстеження житла від 18 листопада 2020 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] за місцем реєстрації та проживання по [ADDRESS] не проживають. В даному будинку проживає [PERSON] зі своїм внуком [PERSON] , 2016 року народження, який знаходиться на її повному утриманні. (а.с.38). 28 грудня 2020 року комісія з питань захисту прав дитини Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області, затвердила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON] . Висновок містіть наступне. З інформації КНП «Центр первинної медико-соціальнної допомоги Шевченківського району» від 24 грудня 2020 року № 1278 стало відомо, що протягом останнього року малолітнім [PERSON] опікується його бабуся [PERSON] , [INFO] . Дитина перебуває на повному утриманні [PERSON] ,вона звертається за медичною допомогою, слідкує за станом здоров`я дитини. Жінкою укладена декларації на медичне обслуговування дитини з сімейним лікарем [PERSON] . На території [ADDRESS] , зареєстрована та проживала деякий час родина [PERSON] , 1988 року народження, в якій виховувалися 4 малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Родина [PERSON] постійно мігрувала по Шевченківському та Чугуївському районах. З 2017 по 2019 роки [PERSON] разом з громадянським чоловіком [PERSON] , новонародженим сином [PERSON] і двома старшими синами [PERSON] і [PERSON] проживали в Чугуївському районі. Адресу свого проживання постійно змінювали. У 2018 році до служби у справах дітей Шевченківської райдержадміністрації неодноразово надходили листи щодо невиконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно старшого сина [PERSON] , учня Шевченківської ЗОШ № 1 І-Ш ступенів Шевченківської районної ради. Починаючи з 21 січня 2019 року і до 04 лютого 2019 року ,телефонний зв`язок закладу з матір`ю був втрачений. 07 лютого 2019 року службою направлені запити до Шевченківського і Чугуївського ВП, служби у справах дітей м. Чугуїв. Також, до пошуку матері і дитини були залучені всі родичі, які могли вийти з нею на зв`язок. 28 травня 2019 року до служби у справах дітей Шевченківської райдержадміністрації зателефонували колеги з м.Чугуїв, які повідомили про те, що малолітні діти [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , , знайдені в орендованому будинку самі, без догляду дорослих. На час приїзду поліції та служби у справах дітей м.Чугуїв з`явився батько меншої дитини [PERSON] . На той час санітарно-гігієнічний стан помешкання був незадовільний, оселя потребувала прибирання, із їжі були в наявності «тарілки з засохлими макаронами». Враховуючи зазначене, діти були влаштовані до Чугуївського міського Центру СПРД (далі Центр). При влаштуванні дітей до Центру виявлено, що вони тривалий час не купались, на шкірі був «леп». Чугуївською службою у справах дітей матері [PERSON] було залишено запрошення на прийом до служби, але , жінка не з`явилась, телефон було вимкнено. 29 травня 2019 року гр. [PERSON] звернувся до Чугуївської служби у справах дітей про відрахування його сина [PERSON] з Центру соціальне психологічної реабілітації дітей в зв`язку зі своїм переїздом за місцем мешкання своєї матері за адресою [ADDRESS] . Хлопчик був відрахований з закладу та переданий батьку. Заочним рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 05 грудня 2019 року, справа №637/1273/19 № 2/637/316/19 [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно старших, дітей [PERSON] , [INFO] ., [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З того часу, [PERSON] не цікавилась долею найменшого сина [PERSON] , не телефонувала, не приїздила. [PERSON] , батько малолітнього [PERSON] , 2016 року народження спочатку проживав разом з матір`ю та сином, але згодом почав проживати за іншою адресою, втратив роботу через свої шкідливі звички, самоусунувся від виховання сина. Хлопчик [PERSON] повністю перебуває на утриманні своєї бабусі пенсіонерки [PERSON] . Враховуючи те, що батьки дитини жодним чином не були позбавлені Інформації стосовно місця перебування [PERSON] та з боку бабусі та інших родичів не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ними та прийманні участі у його вихованні, зазначені обставини свідчать про вольове. свідоме небажання виконувати відносно дитини батьківські обов`язки. Батьки хлопчика належним чином були повідомлені про час і місце розгляду даного питання, але на засідання комісії не з`явились, про причини відсутності не повідомили. Вищезазначені обставини свідчать про свідоме невиконання матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] своїх обов`язків, закріплених ч. 1-3 ст. 150 Сімейного кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків с підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України). Названі дії у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення батьків батьківських прав у зв`язку з ухиленням від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей (а.с.14-15). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони є сусідами , односельчанами [PERSON] . Зазначили ,що в 2019 році заявник забрала онука [PERSON] , сина [PERSON] з державної установи, куди його було поміщено ,через ставлення батьків. Хлопчик дуже розвинутий ,добрий ,любить бабусю на утримання якої перебуває. Свідки зазначили ,що з часу появи хлопчика його мати взагалі не бачили. Батько жив разом з [PERSON] не тривалий час, потім поїхав, де він перебуває на теперішній час інформації не мають. Також зазначили,що хлопчик перебуває на повному утриманні [PERSON] , також допомагають інші діти [PERSON] , піклуватися про небогу. Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. Кожна особа відповідно ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідачі всіляко ухиляються від виконання батьківських обов`язків, свідомо не виконують свої батьківські обов`язки, що вбачається з висновку служби дітей, свідчення свідків у суді. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п.2. ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Положеннями ст.81 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, оскільки відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не приймають участі у вихованні малолітньої дитини, не утримують її та не спілкуються з нею, місце їх проживання (перебування) нікому не відомі. Вихованням сина [PERSON] займається позивач, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судові витрати. Позивачем при подачі позову було сплачено 908.00 грн. судового збору. Позивач не просила застосовувати до відповідачів вимоги статті 141 Цивільно-процесуального кодексу України, тому судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: approved