Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Тайм енд Спейс» і просить визнати припиненими трудові відносини [PERSON] з ТОВ «Тайм енд Спейс» з 21.09.2021 у зв`язку зі звільненням з посади монтера кабельного виробництва ТОВ «Тайм енд Спейс» за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України; зобов`язати відповідача видати їй трудову книжку; стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з 01.08.2021 по 21.09.2021. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки покликалася на те, що 01.10.2014 позивачка, [PERSON] , була прийнята на роботу у Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЙМ ЕНД СПЕЙС» на посаду монтера кабельних мереж. З серпня 2018 року до липня 2021 року позивачка перебувала у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним 3-річного віку. 01.08.2021 [PERSON] з`явилася за місцем своєї роботи - ТОВ «ТАЙМ ЕНД СГІЕИС», щоб написати заяву про вихід з відпустки та приступити до роботи. Однак, присутні там особи не допустили її до робочого місця, стверджуючи, що такої установи за згаданою адресою немає. Директор ТОВ «ТАЙМ ЕНД СПЕЙС», [PERSON] , який приймав позивачку на роботу, згідно рішення Сихівського районного суду м.Львова від 11.02.2021 припинив трудові відносини з ТзОВ «Тайм енд Спейс» з 27.12.2019. Зважаючи на це, та оскільки [PERSON] й надалі не допускали до роботи у ТОВ «ТАЙМ ЕНД СПЕЙС», 06.09.2021 вона звернулася до відповідача з заявою про звільнення з роботи за власним бажанням, яку скерувала на адресу місцезнаходження ТОВ «ТАЙМ ЕНД СПЕЙС». Оскільки відповідач не виплачує належну [PERSON] заробітну плату та не видає трудової книжки, вона залишається без джерела доходу та не має можливості влаштуватися на іншу роботу. Згідно довідки відділення Укрпошти в м. Стрий поштове відправлення з заявою позивачки про звільнення повернуто від адресата 07.09.2021, днем звільнення [PERSON] слід вважати 21.09.2021. Зважаючи на те, що відпустка по догляду за дитиною закінчилася 30.07.2021, а до роботи позивачка мала приступити з 01.08.2021, у відповідача виникла заборгованість з виплати їй заробітної плати за період з 01 серпня 2021 року по 21 вересня 2021 року в розмірі 10090,91 грн. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Представник позивачки у судовому засіданні уточнив другий пункт позовних вимог, та просить зобов`язати ТОВ «Тайм енд Спейс» видати [PERSON] належну їй трудову книжку із внесеним записом про звільнення з роботи за власним бажанням згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України з 21.09.2021, в решті позов підтримав покликаючись на викладені в ньому обставини, просить позов задовільнити. Заяви, клопотання учасників справи. Представником позивача подано: заяву про виклик свідків (а.с.31); заяву про уточнення позовних вимог (а.с.32). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 24.092021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.21). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №456/4879/21 відповідача ТОВ «ТАЙМ ЕНД СПЕЙС» (а.с.28). Заслухавши пояснення представника позивачки, свідків, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходженням відповідача ТзОВ «ТАЙМ ЕНД СПЕЙС» (код ЄДРПОУ 37831243) є адреса: Львівська область, м. Стрий, вул. Сколівська, 9А (а.с.10). Судом встановлено, що у жовтні 2014 року позивачка прийнята на роботу до відповідача, що підтверджується даними форми ОК-7 щодо неї із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного Фонду України, з якого вбачається, що відповідач (код ЄДРПОУ 37831243) у період з 10.2014 року по 09.2018 року здійснював відрахування в пенсійний фонд із заробітку позивачки (а.с.9) та довідкою вих. №160 від 07.08.2018, відповідно до якої [PERSON] працює в ТзОВ «Тайм енд Спейс» монтером кабельних мереж з 01.10.2014 по час видачі довідки (а.с.14). Позивачка являється матір`ю сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 01.08.2018, у зв`язку з чим нею було оформлено відпустку по догляду за дитиною до досягнення ним трьох років, що підтверджується індивідуальними відомостями про позивачку із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного Фонду України (а.с.8, 9). 01.08.2021, після закінчення терміну перебування позивачки у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, котра закінчилась 30.07.2021 року, остання, маючи намір написання заяви про вихід із відпустки, з`явилась за місцем своєї праці до відповідача за адресою: [ADDRESS] , однак до роботи її не допустили, мотивуючи це тим, що за адресою: [ADDRESS] знаходиться не відповідач, а інше підприємство - ТзОВ «ТАЙМ ЕНД СПЕЙС Україна». Позивачка звернулась із заявою про звільнення з роботи за власним бажанням від 06.09.2021 до керівника відповідача (а.с.33), однак будь-якої відповіді на свою заяву позивачка не одержала, а конверт разом із заявою повернувся із довідкою від 07.09.2021 на ньому, відповідно до якої адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.11, 12,13). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] дав суду показання, за змістом яких [PERSON] працювала монтером кабельних мереж з 2014 по 2018 роки і пішла в декретну відпустку. Позивачка працювала на його лінії, він був бригадиром в ТзОВ «Тайм енд Спейс» і звільнився за згодою сторін у 2018 році. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] дав суду показання, за змістом яких з 2012 року працював в ТзОВ «Тайм енд Спейс» і звільнився за згодою сторін у 2018 році. [PERSON] працювала монтером кабельних мереж з 2014 по 2018 роки. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неможливістю розірвати трудові відносини, невидачею трудової книжки та невиплатою заробітної плати. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До правовідносин підлягають застосуванню норми Конституції України, КЗпП України, Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», Закону України «Про оплату праці», ЦК України. Норми Конституції України є нормами прямої дії, положеннями ст. 43 Конституції України закріплено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Трудові відносини всіх працівників регулюються КЗпП. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників (ст. 1 КЗпП України). Згідно з приписами ч. 1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. У ч. 2 ст. 22 КЗпП України встановлено, що відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Підстави припинення трудового договору встановлені у ст. 36 КЗпП України, однією із котрих є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (ст. 38, 39 КЗпП України). Так, за змістом ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Відповідно до ч. 2 ст. 38 КЗпП України, якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. За положеннями ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. За змістом ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберіганням, виготовленням, постачанням і обліком регулюються постановою Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки» №301 від 27 квітня 1993 року та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року (з подальшими змінами та доповненнями). Згідно з п. 1.1. Глави 1 Інструкції, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу (п. 4.1. Глави 4 Інструкції). Положеннями ч. 1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. ст. 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок. Уразі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці», пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто передують дню звільнення працівника з роботи. Згідно з пунктом 10 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» місцезнаходження юридичної особи фіксується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців і громадських формувань та є обов`язковими відомостями при реєстрації юридичної особи. У ст. 93 ЦК України визначено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення котрі містяться у пункті 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи, невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарних місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (установі, організації) менше двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року за № 100. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року за № 100 - середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Відповідно до абзаців третього-п`ятого вказаного Порядку, якщо в розрахунковому періоді у працівника не було заробітної плати, розрахунки проводяться з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. Якщо розмір посадового окладу є меншим від передбаченого законодавством розміру мінімальної заробітної плати, середня заробітна плата розраховується з установленого розміру мінімальної заробітної плати на час розрахунку. У разі укладення трудового договору на умовах неповного робочого часу, розрахунок проводиться з розміру мінімальної заробітної плати, обчисленого пропорційно до умов укладеного трудового договору. Якщо розрахунок середньої заробітної плати обчислюється, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, то її нарахування здійснюється шляхом множення посадового окладу чи мінімальної заробітної плати на кількість місяців розрахункового періоду. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами позивачки, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. У жовтні 2014 року позивачка прийнята на роботу в ТОВ «Тайм енд Спейс», що підтверджується даними форми ОК-7 щодо неї із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного Фонду України та показаннями свідків [PERSON] і [PERSON] . Із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходженням відповідача ТОВ «Тайм енд Спейс» (код ЄДРПОУ 37831243) є адреса: м. Стрий, вул. Сколівська, 9А. Судом встановлено, що 06.09.2021 на зазначену адресу місцезнаходження відповідача ТОВ «Тайм енд Спейс» позивачка [PERSON] направила поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення заяви про звільнення з роботи з посади монтера кабельного виробництва ТОВ «Тайм енд Спейс» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, тобто висловила своє бажання щодо припинення роботи у даному Товаристві. Суд вважає, що позивачка належним чином та у визначеному законом порядку повідомила відповідача за місцем знаходження юридичної особи про намір припинити трудові відносини та звільнитися з роботи за власним бажанням. У подальшому, після спливу строку попередження (двох тижнів) з дня зазначеної на довідці про повернення листа, позивачка не продовжила працювати та вимагає розірвати укладений між нею й відповідачем трудовий договір. Проте відповідач, всупереч вимогам закону та в порушення права позивачки на припинення трудових відносин й звільнення з роботи з ініціативи працівника за власним бажанням, жодних дій не вчинив, наказ про звільнення останньої з роботи та трудову книжку не видав. Відтак, датою припинення трудових відносин між сторонами по справі та звільнення позивачки з роботи з посади монтера суд вважає 21.09.2021, оскільки саме вказаного дня спливає строк у 14 днів з дня проставлення на довідці про повернення рекомендованого листа з попередженням про звільнення. З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання припиненими трудових відносин між сторонами по справі на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України з 21.09.2021 та видачу трудову книжку із внесеним записом про звільнення з роботи за власним бажанням підлягають задоволенню. Зважаючи на те, що відпустка по догляду за дитиною закінчилася 30.07.2021, а до роботи позивачка мала приступити з 01.08.2021, у відповідача виникла заборгованість з виплати їй заробітної плати за період з 01 серпня 2021 року по 21 вересня 2021 року. Слід зазначити, що заборгованість по заробітній платі ТзОВ «Тайм енд Спейс» перед [PERSON] за період з 01.08.2021 по 21.09.2021 становить 10090,91 грн., про що позивач надала відповідний розрахунок проведений нею особисто (а.с.15). Таким чином, заборгованість заробітної плати [PERSON] складає: за серпень 6000 грн (місячна мінімальна зарплата в Україні) та за вересень 6000/22*15=4090,91 грн (6000 грн - місячна мінімальна зарплата в Україні; 22 дні - робочі дні у вересні 2021 року; 15 днів - кількість робочих днів до звільнення), а всього 10090,91 грн. Відтак суд погоджується з розрахунком заборгованості заробітної плати, наданим позивачкою, оскільки такий здійснювався, виходячи з установленого розміру мінімальної заробітної плати на час розрахунку у зв`язку з відсутність доходів за попередні місяці з розрахунку отримання розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік». Судом встановлено, що на момент звільнення, а саме: станом на 21 вересня 2021 року вовідачем не здійснено повний розрахунок з позивачкою, доказів виплати заробітної плати позивачці відповідач суду не надав, а тому позов в частині стягнення заборгованості підлягає до задоволення. Відповідно до вимоги ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки 1816,00 грн сплаченого судового збору та 3000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved