Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача У червні 2021 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 01.07.2015р. на підставі рішення НКРЕКП № 1734 від 11.06.2015р. на території Полтавської області в зоні обслуговування ПАТ «Полтавагаз» позивач реалізує природний газ для населення. Відповідач є споживачем природного газу, а тому вказаний факт є її згодою на приєднання до умов типового Договору постачання природного газу побутовим споживачам, їй присвоєно персоніфікований ЕІС-код 56ХМ26D16000210F та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для здійснення оплати. Позивач належним чином договірні зобов`язання не виконує, станом на 28.02.2021р. за показником лічильника 22841 м. куб має заборгованість в розмірі 12 984, 72 грн, але 12.03.2021р. нею лише частково було сплачено заборгованість в сумі 599, 76 грн. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 12 384, 96 грн, 3% річних - 52, 88 грн та судовий збір. Відзив на позов Відповідач направила відзив на позов в якому просить позов задовольнити частково та стягнути з неї лише 4 485, 46 грн, з огляду на те, що вона користувалася послугами ТОВ «Полтавагаз Збут» лише з 25.11.2020р., тобто коли підписала заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу, по 28.02.2021р., а з 01.03.2021р. є абонентом газопостачальної компанії «Нафтогаз». Водночас, на дату укладення з позивачем договору показник лічильника був 21683, а 17.06.2021р. контролер «Полтавагаз» зняв покази лічильника, які становили 22990, а тому останній провів перерахунок обсягів газу постачальниками «Полтавагаз Збут» та «Нафтогаз». При цьому показники лічильника вказані позивачем не відповідають реальним показникам відображеним на сайті АТ «Полтавагаз» станом на листопад-грудень 2020 року та січень-лютий 2021р. (а.с.33-34). Відповідь на відзив У своїй відповіді на відзив позивач вказує, що дійсно моментом укладення договору є дата його укладення між сторонами на підставі ст. 640 ЦК України, але відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2496, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є також факт споживання природного газу, що і є згодою [PERSON] на приєднання до умов типового договору. Щодо контрольного розрахунку станом на 17.06.2021р., то оператор ГРМ повинен не рідше 1 разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника та формувати об`єм розподілу та споживання природного газу, а в інші періоди споживач робить це самостійно щомісяця, тому нарахування відповідачці проводилося згідно наданої оператором ГРМ інформації саме станом по 28.02.2021р., тобто коли послуги надавалися позивачем. Крім цього, відповідач зобов`язана розрахуватися за весь період надання послуг з постачання природного газу, а не лише за конкретний проміжок часу, натомість у своєму контррозрахунку відповідач самостійно визначила період розрахунку з 25.11.2020р. та не врахувала, що послуги на об`єкт її домоволодіння надавалися безперервно на протязі всього часу (а.с.51-53). Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 07.07.2021р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.29). За ухвалою суду від 21.07.2021р. було відмовлено у прийнятті відзиву на позов з підстав не направлення йому відповідачу (а.с.44) в подальшому відзив прийнято, як такий, що поданий відповідно до норм ЦПК України. Згідно ухвали від 27.07.2021р. заяву відповідача [PERSON] про приєднання документів на а.с. 55-61 повернуто без розгляду (а.с. 63). Позиції учасників судового провадження Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 16.07.2021р. (а.с.33), і в установлений судом 15-денний строк направила відзив на позов. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Суд, дослідивши докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 25.11.2020р. [PERSON] підписала заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам в приватному будинку розташованому в [ADDRESS] , та їй присвоєно ЕІС-код 56ХМ26D16000210F (а.с. 10-12). Оплата послуг при розрахунку за квитанціями абонентської книжки здійснюється до 10 числа місяця наступного за розрахунковим, а оплата рахунку постачальника здійснюється не пізніше 5 робочих днів з моменту отримання споживачем (п.4.6). З Картки абонента [PERSON] видно, що на кінець листопада 2020 року показник лічильника становив - 21 699, а станом на лютий 2021 року - 22841м. куб, та протягом цього періоду позивач частково вносила платежі, які були враховані позивачем, і загальна заборгованість становить 12384, 96 грн (а.с.6). Позивач надав розрахунок 3% річних, які за період з 11.11.2020р. по 28.02.2021р. складають 52, 88 грн (а.с. 7). 09.01.2021р. позивач направив відповідачу претензію про погашення заборгованості в розмірі 8 480, 70 грн по показникам лічильника 22 043 м. куб (а.с. 8-9). З наданих відповідачкою скриншотів з її сторінки споживача видно, що нею щомісячно в період з листопада 2020 року по лютий 2021 року передавалися початкові та кінцеві показники споживання газу. При цьому в листопаді 2020 року відображено два показника лічильника, зокрема: 20 701 - початковий показник та 21683 - кінцевий показний, об`єм споживання 982 м.куб, а також 21 683- початковий показник та 21 699-кінцевий показний, з об`ємом споживання 16 м.куб. (а.с. 36). В наступні місці показник був наступний, зокрема: грудень 2020 року 21699-22043 з об`ємом споживання 344 куб.м (а.с. 37); січень 2021 року 22042-22425 з об`ємом споживання 382 куб.м (а.с. 38); лютий 2021 року 22425-22841 з об`ємом споживання 416 куб.м (а.с. 40). Мотиви суду Частинами 1 та 3 статті 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно п.1 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП 30.09.2015р. № 2496 підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді. Відповідно до п. 20 РІІІ цих Правил за однією поштовою адресою укладається один договір постачання природного газу. Як визначено п. 23 Правил розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди. Якщо об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу буде визначатись за плановими величинами середньомісячного споживання, постачальник зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати звіряння фактичного об`єму (обсягу) споживання природного газу з даними Оператора ГРМ та здійснювати відповідний перерахунок споживачу. За відхилення нарахованих сум за плановими величинами та фактичним споживанням за даними Оператора ГРМ пеня не стягується. Відповідно до п. 32 Правил побутовий споживач зобов`язаний: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Згідно ч.2 ст. 19 закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання та розподіл природного газу мають забезпечуватися безперервно, з гарантованим рівнем безпеки та якості. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Взаємовідносини постачальника із споживачем визначаються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 року, (далі Правила), та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року. Як убачається із матеріалів справи [PERSON] , як споживачу природного газу оператор ГРМ присвоїв персоніфікований ЕІС-код 56ХМ26D16000210F, а відповідачем відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , оскільки з 25.11.2020р. вона приєдналася до умов постачання природного газу побутовим споживачам за адресою [ADDRESS] . Згідно п. 9 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати Оператору ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Якщо відбулась зміна власності на об`єкт постачання природного газу, приєднаний до газорозподільних систем Оператора ГРМ, новий власник повинен самостійно звернутися до постачальника з відповідною заявою-приєднанням до договору постачання природного газу. Відповідачем не оспорюється факт отримання послуг з газопостачання від ТОВ «Полтавагаз Збут» з 25.11.2020р. по 28.02.2021р. та нараховані за цей період суми. Зокрема, за період з грудня 2020 року по лютий 2021 року їй нараховано 8302, 50 грн, сплачено за цей період, зокрема і в березні 2021 року всього 3943, 76 грн. Водночас спірним є листопад 2020 року у якому з часу укладення договору використано 16 м.куб газу вартістю 126, 72 грн, а відтак відповідач вважає, що її заборгованість становить 4 485, 46 грн. При цьому відповідач не погоджується з оплатою послуг газопостачання за листопад 2020 року по показникам: 20 701 - початковий показник та 21683 - кінцевий показник, об`єм споживання 982 м.куб. Згідно з п. 1 Р І Правил постачання природного газу вони регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з оператором газорозподільної системи (далі - оператор ГРМ). Згідно п.4.4 Типового договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних оператора газотранспортної системи та доведені споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. За змістом наведених норм обов`язковим учасником відносин по постачанню споживачу природного газу є оператор ГРМ, який визначає об`єм (обсяг) споживання природного газу споживачем. Частиною 2 статті 18 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу. Відповідно до п. 1 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань. Згідно абзаців 4 та 5 п. 5 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Враховуючи вказані норми закону за період з 25.11.2020р. відповідач послуги отримувала на підставі укладеного договору, а до цієї дати фактично і з заявою до відповідача про відмову укласти договір про постачання природного газу не зверталася, а відтак підстав для звільнення її від обов`язку щодо сплати за поставлений до її будинку газ у спірний період не вбачається. Крім цього, відповідачем не було надано доказів, які б спростували визначений оператором ГРМ об`єм спожитого газу або невідповідність дійсності показників газового лічильника, які зафіксовані оператором ГРМ, зокрема факт виникнення заборгованості по показникам лічильника у листопаді: 20 701 - початковий показник та 21683 - кінцевий показний, об`єм споживання 982 м.куб, що не спростовує факту фактичного використання газу без звернення до постачальника про його відмову. Позивач довів факт надання послуг газопостачання в житловий будинку відповідачки в [ADDRESS] , що підтверджується картою абонента, при цьому відповідач не спростувала належними та допустимими доказами, що вказаний обсяг газу нею не використовувався. Доводи відповідача про те, що при контрольній звірці у червні 2021 року показники лічильника становили 22990 м. куб не свідчать про невідповідність розрахунку станом на 28.02.2021р., який становив 22841 м.куб, тобто на 149 м.куб менше. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за спожитий газ в розмірі 12384, 96 грн станом на лютий 2021 року по показникам лічильника 22841 м.куб необхідно задовольнити. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з тим, що [PERSON] несвоєчасно та не в повному розмірі проводила оплату за спожитий природний газ, з урахуванням вимог ст. 625 ЦК України, наявні підстави для стягнення з неї на користь позивача трьох процентів річних (а.с. 7), які становлять 52, 88 грн, а відтак позов в цій частині також слід задовольнити. Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір в розмірі 2270, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved