Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У травні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому прохає визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 09 жовтня 2020 року вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», яке є правонаступником ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» про стягнення з нього заборгованості в сумі 16805 грн. В обґрунтування заявленого позову позивачем зазначено, що сума, яка заявлена до стягнення є надмірною. Будь-яких вимог про погашення заборгованості він не отримував. На його звернення про з`ясування обставин боргу відповідач жодним чином не реагував. Вважає, що сума заборгованості не є безспірною та будь-якими доказами не підтверджена. З наведених підстав просить суд ухвалити рішення відповідно до якого визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач не скористався правом подання відзиву на позов Позиція інших учасників справи. В судове засідання позивач не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу у Волинській області Капітан Михайло Володимирович виконав вимогу суду, надав суду завірені копії матеріалів виконавчого провадження.Правом на подання пояснень не скористався. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович не виконав вимогу суду, не надав суду копії матеріалів, на підставі яких вчинено виконавчий напис. Правом на подання пояснень не скористався. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Рух справи в суді. Позовну заяву подано до суду 07 травня 2021 року. Ухвалою судді від 17.05.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 15.06.2021 року. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву, а третім особам для подачі пояснень. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Із наданих приватним виконавцем копії виконавчого провадження слідує, що відповідно до виконавчого напису нотаріуса від 29.10.2020 року з боржника, тобто [PERSON] проведено стягнення за кредитним договором №475345445 від 16.10.2018 року укладеного з ТзОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» правонаступником усіх прав та обов`язків є ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» 15605 гривень з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4000 гривень, заборгованість за відсотками 2005 гривень, строкова заборгованість за штрафами і пенями 9600 гривень. У виконавчому написі вказано «стягнення заборгованості проводиться за період з 05 серпня 2020 року по 05 серпня 2020 року». У відповідності до договору від 16.10.2018 року позивач отримав кредит в сумі 4000 гривень строком на 30 днів. Відповідно до графіку розрахунків до сплати підлягає 6040 гривень, тобто 4000 гривень -сума кредиту і нараховані відсотки - 2040 гривень, при цьому зазначено термін платежу 15.11.2018 року. Інші розрахунки по штрафах і пені не зазначені в матеріалах справи, крім суми - 9600 гривень . Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке: Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»), під час якої нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Отже безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком. Процедура судового контролю за результатами вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачена ст.50 Закону України «Про нотаріат». При цьому, суд вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису ( постанова Велика Палата Верховного Суду від 15 січня 2020 року в справі № 305/2082/14-ц). Отже, зважаючи на встановлені фактичні обставини слід прийти до висновку про відсутність доказів які б свідчили про безспірність суми заборгованості , а відтак позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved