Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі Банк) звернувся в суд з позовом, який в ході судового розгляду змінював, про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 01.04.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 77.1/АК-00679.08.2 від 01.04.2008 року за умовами якого Банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 20 735 доларів 00 центів США терміном по 01 квітня 2015 року включно на купівлю автомобіля та сплату страхових платіжів із сплатою 9% річних за користування кредитними коштами та плати за обслуговування кредиту у розмірі 0,2000% від розміру виданого кредиту. Однак відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 16 березня 2015 року має прострочену заборгованість, яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 18 975 доларів 53 центи США, заборгованості по процентам в сумі 9 608 доларів 14 центів США, всього в сумі 28 583 доларів 67 центів США та заборгованості по платі за обслуговування кредиту в сумі 299 373 грн. 86 коп., пені за порушення строків повернення кредитів та сплати процентів в сумі 10 817 703 грн. 45 коп., встановленого індексу інфляції за весь чвс прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 8 775 грн. 62 коп. та трьох процентів річних від простроченої суми виконання грошового зобов'язання в сумі 57 990 грн. 02 коп., всього в сумі 10 884 469 грн. 10 коп., що просить стягнути з відповідача в користь позивача та судові витрати. Сторони про день, час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Представник позивача письмовою заявою до суду (а.с.92-93) позовні вимоги підтримує і просить розгляд справи провести без участі представника позивача і протии винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження та місце роботи якого невідоме, підповіідно до ч.9 ст.74 ЦПК України про день, час і місце розгляду справи повідомлений через оголошення у пресі повторно в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив і заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву, письмові докази та матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 01.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 77.1/АК-00679.08.2 (а.с.5-8) за умовами якого Банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 20 735 доларів 00 центів США на купівлю автомобіля та сплату страхових платіжів з кінцевим терміном погашення до 01.04.2015 року. Відповідач зобов'язувався погашати заборгованість за споживчим кредитом згідно встановленого договором графіку (а.с.9-14), починаючи з наступного місяця після одержання споживчого кредиту, відповідно до п.1.5 договору щомісячно сплачувати Банку сплатою 9% річних за користування кредитними коштами, а таж відповідно до п.1.5.1 договору щомісячно вносити плату за обслуговування споживчого кредиту у розмірі 0,2000% від розміру наданого кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між Позичальником та Банком, 01 квітня 2008 року було укладено договір застави транспортного засобу (а.с.15-16), згідно якого, придбаний позичальником за кредитні кошти транспортний засіб передано в заставу Банку. Згідно ст.ст.526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору. Однак, відповідачем [PERSON] зобов'язання по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків за користування кредитом та платі за обслуговування кредиту не виконуються. Відповідно до п.3.6 Кредитного договору за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів позичальник зобов'язується сплачувати Банку за кожний день прострочення пеню і розмірі 1,6 процента від суми простроченої заборгованості. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно поданого розрахунку (а.с.77-85) заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на 16 березня 2015 року складається із заборгованості по кредиту в сумі 18 975 доларів 53 центи США, заборгованості по процентам в сумі 9 608 доларів 14 центів США, всього в сумі 28 583 доларів 67 центів США та заборгованості по платі за обслуговування кредиту в сумі 299 373 грн. 86 коп., пені за порушення строків повернення кредитів та сплати процентів в сумі 10 817 703 грн. 45 коп., встановленого індексу інфляції за весь чвс прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 8 775 грн. 62 коп. та трьох процентів річних від простроченої суми виконання грошового зобов'язання в сумі 57 990 грн. 02 коп., всього в сумі 10 884 469 грн. 10 коп. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилося, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до пункту 12 Постанови ВССУ України від 30 березня 2012 №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої стаття 533 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Положення ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» можуть застосовуватись тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом, та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача заборгованість за кредитним договором №77.1/АК-00679.08.2 від 01.04.2008 року, що складається із заборгованості по кредиту в сумі 18 975 доларів 53 центи США та заборгованості по процентам в сумі 9 608 доларів 14 центів США, всього в сумі 28 583 доларів 67 центів США та заборгованості по платі за обслуговування кредиту в сумі 299 373 грн. 86 коп., пені за порушення строків повернення кредитів та сплати процентів в сумі 10 817 703 грн. 45 коп., встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 8 775 грн. 62 коп. та трьох процентів річних від простроченої суми виконання грошового зобов'язання в сумі 57 990 грн. 02 коп., всього в сумі 10 884 469 грн. 10 коп. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтведжені судові витрати. Судом встановлено, що позивач сплатив по справі судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп., що стверджується платіжними дорученнями (а.с.27). За таких обставин суд вважає, що понесені позивачем судові витрати у виді сплати судового збору відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки в користь позивача. На підставі наведеного ст.ст.192,526,530,533,.625,1050 ЦК України, Постанови ВССУ України від 30 березня 2012 №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» та

Outcome: approved