Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» в особі Волинського відділення звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № 078-22-47/07 від 28 листопада 2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 85000 гривень з кінцевою датою погашення кредиту 27 листопада 2022 року з річною процентною ставкою 13,5 %. Крім того, відповідно до укладеного договору № 078-22-17/06 від 04 грудня 2006 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 34000 дол. США з кінцевою датою погашення кредиту 03 грудня 2026 року з річною процентною ставкою 12,70 %. Відповідно до умов даних договорів відповідач взяв на себе зобов'язання погашати кредит у валюті кредиту у строки та у сумах визначених графіком надання та погашення кредиту за договором, а також проценти за користуванням кредиту у розмірі, зазначеному в п.п. 1.1.1 кредитного договору. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами [PERSON] передав в іпотеку належну йому трикімнатну квартиру, загальною площею 55,9 кв.м., житловою площею 41 кв.м., яка знаходиться в [ADDRESS] згідно іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованим за № 4604. Оскільки [PERSON] не виконує зобов'язання по вказаних кредитних договорах, станом на 04 листопада 2014 року у нього виникла заборгованість перед ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 203492 гривні 56 копійок за договором № 078-22-47/07 від 28 листопада 2007 року, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 79336 грн., заборгованості за відсотками 87073,66 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 03.11.2013 року по 03.11.2014 року в сумі 5756,37 грн., пені за несвоєчасне сплату відсотків за період з 03.11.2013 року по 03.11.2014 року в сумі 14111,52 грн., інфляційні втрати за кредитом 4935,18 грн., інфляційні втрати за відсотками - 12279,84 грн. Також виникла заборгованість в сумі 843636 гривень 37 копійок за договором № 078-22-17/06 від 04 грудня 2006 року, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 398133,53 грн., заборгованості за відсотками 364128,50 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 03.11.2013 року по 03.11.2014 року в сумі 22366,48 грн., пені за несвоєчасну сплату відсотків за період з 03.11.2013 року по 03.11.2014 року в сумі 59007,86 грн., інфляційні втрати за кредитом 4935,18 грн., інфляційні втрати за відсотками - 12279,84 грн. Згідно умов кредитних договорів, банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, сплати передбачених кредитним договором процентів та комісій, пені та штрафів, а також відшкодування збитків, завданих банку у результаті невиконання чи неналежного виконання позичальником умов договору. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з [PERSON] в користь банку заборгованість за кредитними договорами в сумі 1047128,93 гривні, а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача подала суду заяву в якій просила справу слухати у її відсутності, не заперечувала щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не звився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. В поданих суду запереченнях вказував, що позов не визнає, оскільки рішенням апеляційного суду Волинської області від 02 грудня 2010 року звернуто стягнення на предмет іпотека, а тому банк скористався своїм правом щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами. Крім того, наполягав на застосування строків позовної давності. За погодженням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з укладеним договором № 078-22-47/07 від 28 листопада 2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 85000 гривень з кінцевою датою погашення кредиту 27 листопада 2022 року з річною процентною ставкою 13,5 %. Відповідно до п.п. 3.3.7, 3.3.9 та 3.3. даного договору відповідач взяв на себе зобов'язання погашати кредит у валюті кредиту у строки та у сумах визначених графіком надання та погашення кредиту за договором, а також проценти за користуванням кредиту у розмірі, зазначеному в п.п. 1.1.1 кредитного договору. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] передав в іпотеку належну йому трикімнатну квартиру, загальною площею 55,9 кв.м., житловою площею 41 кв.м., яка знаходиться в [ADDRESS] згідно іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованим за № 4604. Крім того, відповідно до укладеного договору № 078-22-17/06 від 04 грудня 2006 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 34000 дол. США з кінцевою датою погашення кредиту 03 грудня 2026 року з річною процентною ставкою 12,70 %. Відповідно до п.п. 3.37, 3.3.7 та 3.3. даного договору відповідач взяв на себе зобов'язання погашати кредит у валюті кредиту у строки та у сумах визначених графіком надання та погашення кредиту за договором, а також проценти за користуванням кредиту у розмірі, зазначеному в п.п. 2.4, 2.5 кредитного договору. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] передав в іпотеку належну йому трикімнатну квартиру, загальною площею 55,9 кв.м., житловою площею 41 кв.м., яка знаходиться в [ADDRESS] згідно іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованим за № 4428. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушуючи умови кредитних договорів, свої зобов'язання за договорами належним чином не виконав, що стверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості по кредиту, з якого вбачається, що станом 04 листопада 2014 року у нього виникла заборгованість перед ПАТ «Укрсоцбанк» за договором відновлюваної кредитної лінії № 078-22-47/07 від 28 листопада 2007 року в сумі 203492 гривні 56 копійок, який складається з заборгованості за кредитом в сумі 79336 грн., заборгованості за відсотками 87073,66 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 03.11.2013 року по 03.11.2014 року в сумі 5756,37 грн., пені за несвоєчасне сплату відсотків за період з 03.11.2013 року по 03.11.2014 року в сумі 14111,52 грн., інфляційні втрати за кредитом 4935,18 грн., інфляційні втрати за відсотками - 12279,84 грн; за договором № 078-22-17/06 від 04 грудня 2006 року в сумі 843636 гривень 37 копійок, який складається з заборгованості за кредитом в сумі 398133,53 грн., заборгованості за відсотками 364128,50 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 03.11.2013 року по 03.11.2014 року в сумі 22366,48 грн., пені за несвоєчасну сплату відсотків за період з 03.11.2013 року по 03.11.2014 року в сумі 59007,86 грн., інфляційні втрати за кредитом 4935,18 грн., інфляційні втрати за відсотками - 12279,84 грн. Кредитними договорами передбачено, що позичальник вправі вимагати дострокового повернення кредиту, сплати передбачених кредитним договором процентів та комісій, пені та штрафів, а також відшкодування збитків, завданих банку у результаті невиконання чи неналежного виконання позичальником умов договору, а відповідач зобов'язаний достроково повернути позивачу суму кредиту, сплатити передбачені договором проценти та комісії, пеню та штрафи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо позичальник порушив строки сплати повернення кредиту або частину кредиту. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути в користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Волинського відділення заборгованість за кредитними договорами в сумі 1047128,93 гривні, в тому числі заборгованість за договором відновлюваної кредитної лінії № 078-22-47/07 від 28 листопада 2007 року в сумі 203492 гривні 56 копійок, який складається з заборгованості за кредитом в сумі 79336 грн., заборгованості за відсотками 87073,66 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 03.11.2013 року по 03.11.2014 року в сумі 5756,37 грн., пені за несвоєчасне сплату відсотків за період з 03.11.2013 року по 03.11.2014 року в сумі 14111,52 грн., інфляційні втрати за кредитом 4935,18 грн., інфляційні втрати за відсотками - 12279,84 грн; заборгованість за договором № 078-22-17/06 від 04 грудня 2006 року в сумі 843636 гривень 37 копійок, який складається з заборгованості за кредитом в сумі 398133,53 грн., заборгованості за відсотками 364128,50 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 03.11.2013 року по 03.11.2014 року в сумі 22366,48 грн., пені за несвоєчасну сплату відсотків за період з 03.11.2013 року по 03.11.2014 року в сумі 59007,86 грн., інфляційні втрати за кредитом 4935,18 грн., інфляційні втрати за відсотками - 12279,84 грн. Не заслуговує на увагу покликання відповідача на ту обставину, що позивач скористався своїм правом на захист договірних прав та інтересів звернувшись з позовом до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, а від так між ними припинені договірні зобов'язання виходячи з наступного. Як вбачається з рішення апеляційного суду Волинської області від 02 грудня 2010 року, яким позов Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку (на даний час Публічного акціонерного товариства) «Укрсоцбанк» до [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Департаменту молодіжної політики та спорту Луцької міської ради, про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на майно задоволено частково, в рахунок погашення на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» наявної у [PERSON] заборгованості станом на 01.03.2010 року за кредитним договором № 078-22-17/06 від 04 грудня 2006 року в сумі 303723 грн. 71 коп. та за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 078-22-47/07 від 28 листопада 2007 року в сумі 101947 грн. 90 коп. постановлено звернути стягнення на предмет іпотеки: трикімнатну квартиру загальною площею 55,9 кв.м, житловою площею 41 кв.м, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу даної квартири на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, з початковою ціною для подальшої реалізації 320931 грн. Відповідно до п. 17 Постанови № 5 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту. У разі звернення кредитодавця до суду після вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки з вимогою про стягнення кредитної заборгованості суд має з'ясувати питання про виконання виконавчого напису і з урахуванням цього вирішити спір на підставі чинного законодавства та умов кредитного договору. Судом встановлено, що вказане рішення суду не виконано та на виконанні в органах державної виконавчої служби не перебуває. Крім того, вказаним рішенням суду лише звернуто стягнення на предмет іпотеки, право позивача на стягнення суми заборгованості за кредитними договорами не використане. Відповідно до п. 1.1. Договору кредиту № 078-22-17/06 від 04.12.2006 року кінцевий термін погашення кредиту - 03.12.2026 року, а згідно із п.п. 1.1.1 п.1.1 Договору відновлювальної кредитної лінії № 078-22-47/07 від 28.11.2007 року, кінцевий термін повернення заборгованості - 27.11.2022 року. Пунктом 7.3 Договорів кредиту передбачено, що Договори діють до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов'язань. Відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно із ч.5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як вбачається із пп. 1.1.2 п. 1.1 Договору кредиту повернення основної заборгованості повинно було здійснюватися до 10 числа кожного місяця, зазначеного в п. 1.1.1 даного Договору з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 03.12.2026 року З врахуванням наведеного, строк позовної давності за даними вимогами розпочинає свій перебіг з наступного дня після 03 грудня 2026 року, який на даний час ще не сплив, а відтак висновок відповідача щодо пропуску встановленого законом строку позовної давності не відповідає вимогам Закону. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: approved