Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитними договором, посилаючись на те, що 26.08.2008 [PERSON] звернувся до ПАТ «Укрсоцбанк» з метою надання банківських послуг, у звязку із чим підписав кредитний договір № 770/11-480, згідно якого отримав кредит у розмірі 5\~000,00 доларів США. Однак, [PERSON] не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту, чим порушує взяті на себе зобовязання. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 770/11-480 від 26.08.2008 року в сумі 6\~964,64 доларів США. Представник позивача ТА «Укрсоцбанк» в судове засідання не зявився, однак 17.01.2019 року подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення в справі та просить суд задоволити заявлені вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON], адвокат [PERSON], подав в суд відзив на позовну заяву, яким просив у позові відмовити у повному обсязі у звязку із пропущенням позовної давності, а також долучив заяву від 20.12.2018 року про застосування наслідків пропущення позовної давності. 11.03.2019 року від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника. Позовні вимоги не визнають та вважають, що у задоволені позову слід відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Відповідно до кредитного договору № 770/11-480 від 26.08.2008 року Акціонерний комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» надав [PERSON] кредит у сумі 5000,00 доларів США, зі строком погашення 15.02.2010 року. Відповідно до\~листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України, операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредиту в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже, Акціонерний - комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті. Акціонерний комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», 14 червня 2010 року, було приведено у відповідність до\~Закону України «Про акціонерні товариства»\~назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Відповідно до умов Кредитного договору, Відповідач зобов'язався, в порядку та на умовах, що визначені Договором, повертати Кредит, виплачувати проценти та комісії за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах передбачених кредитним договором. Згідно ч.1\~ст.509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 599 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановленні договором. В порушення умов Кредитного договору, Позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого, згідно розрахунку заборгованості станом на 21 травня 2018 року виникла заборгованість за кредитом 3\~545,44 дол. США, за відсотками 3\~419,20 дол. США. Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту, щомісячно, в останній робочий день поточного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі, за методом «факт/360», де факт - це фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, «360» - умовна кількість днів у році. Погашення заборгованості Позичальником за цим Договором здійснюється, в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за комісіями; прострочена заборгованість за Кредитом; строкова заборгованість за нарахованими процентами; строкова заборгованість за комісіями; строкова заборгованість за Кредитом; пеня за порушення строків повернення Кредиту та сплати процентів; інші штрафні санкції. Частиною 2\~статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем. Відповідно до ст. ст.\~256,\~257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється у три роки. Згідно ст. ст.\~261,\~264 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Переривання перебігу позовної давності можливе лише тоді, коли такий строк не закінчився. Верховним Судом України в постанові від 23 листопада 2016 року у справі №6-2104цс16 висловлену правову позицію, згідно якої початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої особи права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд. У разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Вчинення боржником дій з виконання зобовязання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, якщо такі дії вчинено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності. Сторона відповідача зауважує, що перебіг позовної давності розпочався 16.02.2010 року, на наступний день після того, як закінчився кінцевий строк повернення коштів, а закінчився ще в березні 2013 року, тому з огляду на те, що позов до суду подано 23.05.2018 року, позовна давність минула і належних доказів переривання перебігу позовної давності, позивачем не надано. У своєму клопотанні від 29.01.2019 року позивач повідомив, що 21.11.2016 року через платіжний термінал на відділенні ПАТ «Укрсоцбанк» № 031 було здійснено оплату у сумі 35,00 грн., які були зараховані на загальний розподільчий рахунок, а у подальшому переведені у долари США у сумі 1,35 дол.США за курсом 25,895267 грн. за 1,00 дол.США. та розподілені на поточний рахунок, на якому обліковується заборгованість [PERSON] за кредитним договором. Долучено Виписку по особовому рахунку № 26207000010180 від 21.12.2016 року та роздруківку (паперову копію) Меморіального валютного ордера № 60-909 від 21.11.2016 року з призначенням платежу: «списання з позабалансового обліку погашеної заборгованості по Позичальнику [PERSON] за кредитним договором № 770/11-480». Відповідно до пп. 1.2 п.1 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої\~постановою правління Національного банку України № 174 від 01.06.2011\~(надалі - Інструкція) цією Інструкцією визначені зразки касових документів, на підставі яких здійснюються приймання і видача готівки з операційної каси. Згідно пп.1.3 п.1 розділу IV Інструкції касові документи мають містити такі обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника\~або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. Також суд зауважує, що відповідно до п.1.4 розділу І Інструкції клієнт заповнює касові документи від руки чи за допомогою технічних засобів або банк за згодою клієнта заповнює касові документи із застосуванням технічних засобів або системи автоматизації банку. Правильність заповнення банком реквізитів касового документа із застосуванням технічних засобів або САБ клієнт засвідчує своїм власноручним підписом або ЕП. Згідно з ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. (!) Проте, долучені позивачем документи на підтвердження визнання відповідачем заборгованості не дозволяють однозначно встановити факт здійснення 21.11.2016 року часткової оплати боргу саме відповідачем, зокрема, на платіжному документі відсутній підпис [PERSON], а отже такі документи не є належними доказами по справі, які б свідчили про переривання перебігу позовної давності. Статтею 267 ЦК України\~встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ст.ст.12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України\~- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно\~статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що доводи відповідача про закінчення позовної давності є вірними та відповідають дійсним обставинам справи. Враховуючи те, що відповідач наполягає на застосуванні судом наслідків пропущення позовної давності, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed