Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Своїм позовом до суду Піщанська ВК (№ 59 ) Управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області просила виселити [PERSON] та членів його сім*ї , які проживають разом з ним , з кімнат квартири [ADDRESS] , без надання іншого жилого приміщення із зняттям з реєстраційного обліку . При цьому позивач посилався на те , що жиле приміщення гуртожитку перебуває на балансі та обслуговуванні ВК ( №-59 ) та було введене в експлуатацію в листопаді 1976 року . Відповідно до наказу начальника ВК ( №-59) управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області від 11.04.2011 року № 87 [PERSON] , який на той час працював в установі на посаді начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень , було надано кімнати в гуртожитку для переобладнання під квартиру та надано квартирі номер 18 . Відповідач вселився в квартиру разом з сім*єю . Згідно наказу Управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області від 23.01.2013 року № 5 відповідача , на підставі постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 17.12.2012 року , було звільнено за п. 67 Положення про проходження рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України з 27.12.2012 року за вчинення корупційного правопорушення . Вважаючи , що відповідач втратив право на проживання в гуртожитку , позивач 30.09.2014 року звернувся до нього з повідомленням про добровільне виселення з кімнат гуртожитку в двотижневий термін при відсутності документів , що надають останньому право на проживання в гуртожитку . Проте з того часу відповідач продовжує проживати в гуртожитку , не надавши доказів його законного проживання . Свої вимоги про виселення відповідача з гуртожитку позивач обґрунтовував відсутністю у останнього дозволу на проживання в гуртожитку , спеціального ордера на проживання в гуртожитку , посилався на Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями , згідно якої гуртожитки призначені для тимчасового проживання і підлягають звільненню у двотижневий строк у разі звільнення з роботи ( крім осіб маючих вислугу більше 10 років ), також на те , що відповідач не підпадає під дію ЗУ « Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків « . В судовому засіданні представники позивача Дорошенко О.О. та Коваль Т.А. позовні вимоги підтримали , додавши , що документи на гуртожиток , який в експлуатації близько 40 років , втрачені , тому в даний час вимушені були звернутись до Піщанської селищної ради про віднесення даного приміщення гуртожитку до категорії жилих приміщень , звернулись і виготовили технічну документацію на гуртожиток з метою подальшої його реєстрації в Державному реєстрі майнових прав згідно діючого законодавства . Відповідач [PERSON] та законний представник малолітньої дочки [PERSON] заявлений позов не визнали . Зокрема , відповідач [PERSON] посилався на те , що немає доказів права власності відповідача на вказане житло , оскільки відсутні відомості його державної реєстрації , вважав , що він та сім*я проживають не в гуртожитку , а в житловому будинку . Підтвердив , що проживає без отримання ордера . Разом з тим , [PERSON] підтвердила , що сім*я проживала в гуртожитку . Відповідачі не заперечували , що [PERSON] був звільнений за здійснення корупційного діяння , а також проти того , що проживають в приміщенні з квітня 2011 року . Представники третьої особи на боці відповідачів Кучанський С.А. та Кочерган Ю.І. , працівники служби у справах дітей , посилаючись на те , що відповідачі працюють в районі , іншого житла не мають , просили не виселяти відповідачів , а , зокрема , Кучанський С.А. порадив відповідачу [PERSON] звернутись до суду з позовом до ВК ( №-59 ) про стягнення витрат на ремонт квартири . Аналізуючи встановлене , суд дійшов висновку про задоволення позову , виходячи з наступного. В судовому засіданні , з наявної в матеріалах справи інвентарної картки № 11 обліку основних засобів , встановлено , що будинок гуртожитку в с. Трудове введений в експлуатацію в листопаді 1996 року , має інвентарний № 1032007 , отриманий від основної діяльності і його балансова вартість становить 501952 грн. ( а.с. 7 ) і згідно довідки ( а.с. 14 ) знаходиться на балансі позивача . Згідно технічного паспорта на гуртожиток , виготовлений на замовлення позивача , він знаходиться на земельній ділянці , яка згідно Державного акту належить ВК ( № 59 ) на праві постійного користування . Відповідно до п. 11 Положення про Піщанську виправну колонію управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області ( № 59 ), затвердженої наказом ДПтС України від 27.04.2012 року № 266 , майно колонії перебуває у державній власності , використовується виключно для виконання її завдань , закріплюється за нею на правах оперативного управління ДПтС України та не може бути об*єктом застави . Згідно наказу № 87 від 11.04.2011 року по Піщанській ВК( №59 ) відповідачу [PERSON] надані кімнати саме в гуртожитку установи для переобладнання , а не вселення , і присвоєно № 18 , а також зобов*язано бухгалтерію установи проводити з відповідачем відповідні розрахунки за переобладнання ( а.с. 5 ). Враховуючи наведене та п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2 « Про деякі питання , що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» , суд прийшов до висновку , що гуртожиток перебуває у віданні позивача . У відповідності до ст.129 ЖК України та п. 8 Положення про гуртожиток ( а.с. 33 - 36 ) на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація установи … видає громадянинові спеціальний ордер , який є єдиною підставою для вселення на дану жилу площу . Як встановлено в судовому засіданні , і проти цього не заперечують сторони , ордер відповідачу не видавався . З урахуванням встановленого , суд приходить до висновку про вселення відповідача в гуртожиток без законних на те підстав . Не заперечували сторони і факт звільнення відповідача з роботи за вчинення корупційного правопорушення , а також факт проживання відповідача в гуртожитку з квітня 2011 року . Наведене підтверджується наявними в матеріалах справи витягом з наказу Управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області від 23.01.2013 року № 5 о/с про звільнення відповідача , виданого у відповідності п. 67 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України на підставі постанови суду ( а.с.4 ) ; постановою Піщанського районного суду від 17.12.2012 року про притягнення відповідача до відповідальності за вчинення корупційного правопорушення ( а.с.12 ) , довідками Піщанської селищної ради та Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про склад сім*ї та місце реєстрації відповідача ( а.с. 20-22 ) . Таким чином , відповідача [PERSON] було звільнено з роботи за вчинення корупційного адміністративного правопорушення , яке стало наслідком порушення ним посадової інструкції , яка містить його права та обов*язки , виконання яких є невід*ємною частиною дотримання трудової дисципліни . У відповідності до ч. 2 ст. 132 ЖК України працівників ,які поселилися в гуртожитку в зв*язку з роботою , може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин , за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину . Наведена норма зафіксована п. 67 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України і в п. 29 Положення про гуртожиток. Аналізуючи норми ст. 125 , ч.3 ст. 132 ЖК України , ч. 3 ст. 1 ЗУ « Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків « , позивач , на думку суду , прийшов до вірного висновку , що відповідачі не підпадають під їхню дію , оскільки вони не є військовослужбовцями , [PERSON] та його дружина не працюють в Піщанській ВК(№ 59 ) , яка є установою Державної кримінально-виконавчої служби України у Вінницькій області . Дійсно , відповідачі проживають в гуртожитку і зареєстровані в ньому , але менше п*яти років , а тому 30.09.2014 року на їхню адресу і було направлено повідомлення про виселення ( а.с.9-11 ) , в якому висловлено прохання до відповідача добровільно виселитись з гуртожитку установи у двотижневий термін , а в разі наявності документів , що надають їм право на проживання в гуртожитку , подати їх до установи . В судовому засіданні відповідач [PERSON] не надав суду таких документів також , продовжуючи проживати в гуртожитку . Стосовно посилання відповідача на те , що гуртожиток не внесено в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно , суд бере до уваги , що на день введення його в експлуатацію такого порядку не існувало , а також те , що згідно наявних в матеріалах справи рішення Піщанської селищної ради , яким приміщення гуртожитку віднесено до житлових , а також виготовленого на гуртожиток технічного паспорта , позивач , що свідчить з пояснень його представників , має намір на законних підставах зареєструвати гуртожиток належним чином . Наведене підтвердив допитаний в якості свідка виконуючий обов*язки селищного голови [PERSON] З встановленого суд приходить до висновку , що відповідач [PERSON] поселився в гуртожиток без додержання вимог законодавства , без отримання спеціального ордера , який є єдиною законною підставою для вселення , а тому ні він , ні члени його сім*ї не набули законного права на користування житлом . Будучи звільненим з установи за вчинення корупційного адміністративного правопорушення , він і члени його сім*ї втратили право проживати в гуртожитку , де були зареєстровані менше п*яти років , а тому відповідачі , у відповідності до ч. 3 ст. 116 ЖК України , підлягають виселенню з кімнат квартири № 18 гуртожитку без надання іншого жилого приміщення із зняттям з реєстраційного обліку . На підставі ст.ст. 116 , 125 , 127 - 129 , 131 , 132 ЖК України ; ч. 3 ст . 1 ЗУ « Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків « ; Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ , затвердженого ПКМ Української РСР від 29.07.1991 року № 114 ; ЗУ « Про державну кримінально - виконавчу службу України « ; Положення про Піщанську виправну колонію управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області ( № 59 ) ,

Outcome: approved