Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Стислий виклад позиції Позивача [PERSON] (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідачка) та просив визнати її такою, що втратила право користування житловим будинком з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником даного об`єкта нерухомого майна, його колишня дружина [PERSON] більше року, а саме, з 18 лютого 2020 року не проживає за цією адресою. Вона проживає по [ADDRESS] . На його думку, це підтвердять свідки [PERSON] та [PERSON] . Факт реєстрації Відповідача у його будинку створює йому перешкоди в отриманні житлової субсидії, інших соціальних пільг та допомог Стислий виклад заперечень Відповідача Відповідачка просила в позові відмовити повністю, оскільки вона час від часу вимушена покидати постійне місце проживання ( [ADDRESS] ) саме через систематичне насильство в сім`ї з боку Позивача. Іншого житла вона не має. Просила врахувати висновки Верховного Суду України про те, що лише добровільне залишення місця проживання є підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити повністю з підстав. Фактичні обставини, встановлені судом 20 листопада 2000 року позивач [PERSON] придбав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Динько Г.А. за реєстр. №2744, а також технічним паспортом (а.с. 5-7). 26 листопада 2010 року сторони спору [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 16 січня 2020 року [PERSON] зверталась до Ярмолинецького відділення поліції Хмельницького ГУНП в Хмельницької області (далі поліція) із заявою про те, що чоловік вдарив її в обличчя, що підтверджується рапортом працівника поліції (а.с. 26). 21 березня 2020 року [PERSON] зверталась до поліції із заявою про те, що [PERSON] намагався спричинити їй тілесні ушкодження та не пускав її до будинку з метою забрати речі, що підтверджується рапортом працівника поліції (а.с. 27). 06 квітня 2020 року набуло законної сили рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 05 березня 2020 року у справі №689/275/20, яким шлюб [PERSON] та [PERSON] розірвано. 23 травня 2020 року [PERSON] зверталась до поліції із заявою про те, що [PERSON] у нетверезому стані вчиняє насильство кидає у неї цеглою, чіпляється до дітей, що підтверджується рапортом працівника поліції (а.с. 29). 30 вересня 2020 року [PERSON] зверталась до поліції із заявою про те, що [PERSON] вчиняє фізичне насилля відносно неї та не допускає до спільних дітей,\~ що підтверджується рапортом працівника поліції (а.с. 30). 21 січня 2021 року постановою Ярмолинецького районного суду у справі 689/17/21 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство йому оголошено усне зауваження за дії, вчинені 31 грудня 2020 року, а саме, за те, що він перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння пошкодив віконне скло по [ADDRESS] , чим завдав матеріальну шкоду [PERSON] , ображав її нецензурними словами (а.с. 43). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб, що видана Ярмолинецькою селищною радою за №88 від 22 лютого 2021 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані такі особи: позивач [PERSON] та його колишня дружина відповідачка [PERSON] ; їх діти син [PERSON] 2011 р.н. та [PERSON] 2012 р.н.; діти [PERSON] від іншого чоловіка син [PERSON] 2006 р.н. та [PERSON] 2007 р.н. (а.с. 8). З пояснень сторін спору встановлено, що майже за весь час перебування сторін у шлюбі (листопад 2010 року по січень 2020 року включно) сторони спору, їх двоє неповнолітніх спільних дітей та двоє неповнолітніх дітей відповідачки спільно проживали за адресою: [ADDRESS] . З пояснень відповідачки у неї відсутнє інше житло на праві власності, вона вимушена його винаймати. Зміст спірних правовідносин Між сторонами наявний спір з приводу наявності правових підстав, передбачених статтею 405 Цивільного кодексу України для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування за адресою: [ADDRESS] . Оцінка судом аргументів учасників справи На підтвердження доводів Позивача за його клопотанням допитано свідків [PERSON] та [PERSON] . Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні 17 серпня 2021 року зазначила, що проживає в [ADDRESS] . Є сусідкою [PERSON] та [PERSON] , оскільки її будинок розташований поруч.\~ У період спільного проживання у її сусідів [PERSON] та [PERSON] дуже часто вона чула суперечки між ними, що її дратувало. У зв`язку з цим до них періодично приїздила поліція. Один раз вона\~ розбороняла [PERSON] та [PERSON] . Пам`ятає, що під час з`ясування стосунків [PERSON] вимушено вибігла на подвір`я. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні 17 грудня 2021 року\~ пояснила, що працює фельдшером лабораторії в с. Косогірка. [PERSON] з лютого 2020 року не проживає у [PERSON] . Їй ця обставина відома, оскільки одного робочого дня в лютому 2020 року орієнтовно о 11 год 00 хв. вона (свідок) поверталась з виклику та побачила [PERSON] , яка розповіла, що йде від [PERSON] проживати в інше місце. При цьому [PERSON] несла речі та зазначила, що буде проживати в будинку покійної [PERSON] , що пустував. [PERSON] та [PERSON] проживали спільно більше 10 років. При цьому вона чула сварки, крики за місцем їх проживання. На підтвердження заперечень Відповідачки за її клопотанням допитано свідка [PERSON] , яка в судовому засіданні\~ 01 жовтня 2021 року пояснила, що проживає в [ADDRESS] , тобто в сусідньому селі, що розташоване через поле. Зазначила, що [PERSON] бив [PERSON] після народження їх першого сина, в тому числі під час вагітності. Бив регулярно, через що [PERSON] вимушена була переховуватись від нього в різних місцях (наприклад, у жомовій ямі). Під час спільного проживання в с. Косогірка він був дуже агресивний, палив речі (наприклад, книжки, дитячі іграшки, одяг), а тому [PERSON] змушена була виїхати від нього в наймане житло.\~ [PERSON] у судовому засіданні 17 грудня 2021 року підтвердив, що за час спільного проживання у них з дружиною [PERSON] були постійні суперечки під час яких [PERSON] викликала поліцію. Підсумовуючи встановлені фактичні обставини та дослідженні докази, суд констатує, що саме протиправна поведінка позивача [PERSON] є причиною того, що відповідач [PERSON] вимушено періодично покидала і покидає місце проживання та не мала і не має можливості проживати за адресою: [ADDRESS] . Ці висновки суду підтвердженні рапортами поліції, постановою суду, означеними вище показами свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та власне поясненнями Позивача та Відповідачки. Докази у своїй сукупності є узгодженими. У той же час Позивач не спростував належними та допустимими доказами доведене Відповідачкою,\~ а також не довів які саме у нього виникають додаткові перешкоди в отриманні житлової субсидії, інших соціальних пільг та допомоги. Зокрема, відсутня конкретизацію щодо виду комунальних послуг тощо, щодо яких у нього виникають перешкоди в оформленні тощо. Відсутні докази відмови тощо. Це ж стосується і пільг та допомоги. Означені Позивачем в позові доводи є декларативними, вони не підтвердженні належними та допустимими доказами (довідками, листами, відмовами, додатковими вимогами відповідних суб`єктів тощо).\~\~\~ Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частини першої статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Застосування частини другої статті 405 ЦК України вимагає встановлення не лише факту відсутності члена сім`ї понад один рік, а й причин цієї відсутності. Зокрема, дана норма матеріального права вимагає встановлення відсутності поважних причин. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі №209/2642/18 відповідно до вказаної норми закону (щодо статті 405 ЦК України) при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Відповідачка [PERSON] довела, що вона вимушено покидала та покидає своє місце проживання, а Позивач не довів протилежного свідомої з власної волі втрати інтересу [PERSON] до житла, а тому в позові суд відмовляє повністю. Враховуючи встановлені обставини справи про спільне проживання [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] разом з чотирма неповнолітніми дітьми впродовж тривалого часу (більше 10 років), відсутність у [PERSON] іншого житла на праві приватної власності на час розгляду справи,\~ суд вважає, що для [PERSON] домоволодіння по [ADDRESS] відповідає поняттю «Житло», яке підлягає захисту на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. На даний час Позивач не довів законність, нагальну суспільну необхідність втручання у її право на повагу до житла (п.44 рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року в справі «Кривіцька та Кривіцький проти України; п.36 рішення ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року в справі «прокопович проти Росії»). Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (див.: п.50 рішення ЄСПЛ від 13 травня 2008 року у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства; постанови Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі №209/2642/18 та від 24 січня 2019 року у справі №757/7180/15-ц).\~ На основі викладеного та

Outcome: dismissed