overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 02.03.1989 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, від якого у них народились двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є повнолітніми. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження шлюбу, вони втратили почуття любові та поваги одне до одного, між ними часто виникають непорозуміння з простих побутових питань. Сторони як подружжя разом не проживають впродовж 2 років, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить інтересам позивача. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати та залишити їй прізвище набуте при реєстрації шлюбу, « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, 30.07.2021 року вона надіслала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, розгляд справи просить проводити у її відсутності (а.с. 21). Відповідач в судове засідання не з`явився, 30.07.2021 року він надіслав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги визнає (а. с. 23). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] сторони одружилися 02.03.1989 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Голосківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, запис № 2 (а. с. 5). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 02.08.1990 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що між сторонами впродовж тривалого часу виникали суперечки та скандали, які призводили до неможливості спільного проживання. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Спільно сторони не проживають близько року, сімейні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Із вказаних причин сім`я сторін розпалася, примирення між ними неможливе, збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому вона просить вказаний шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач в підготовче засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 12.11.2019 року її представник, адвокат Гринів Я.В. подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги та просить справу розглядати в її та позивача відсутності (а. с.16). Відповідач в підготовче засідання не з`явився, про його час та місце повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в його відсутності (а. с. 12). Тому відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України наявні підстави для ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 06.09.2019 року, сторони одружилися 02.08.1990 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия, Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, про що складено актовий запис № 408 (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 03.01.2012 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, неповнолітніх дітей у них немає. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що в сторін різні погляди на подальше спільне життя та обов`язки. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, внаслідок чого часто виникають протиріччя, що робить неможливим подальше спільне проживання. Більше одного року сторони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву від 19.08.2020 р., в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 22). Відповідач в судове засідання не з`явився, 25.08.2020 року подав заяву від 17.08.2020 р. про розгляд справи в його відсутності, щодо розірвання шлюбу не заперечив (а.с.20). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 04.09.2018 року, сторони одружилися 03.01.2012 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 (а.с. 7). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони понад один рік тому фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона не вказала про те, що бажає повернути собі дошлюбне прізвище, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 03.02.2007 року він перебуває з відповідачем в шлюбі. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що між сторонами часто виникали непорозуміння, сварки та скандали. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю, вони виявилися людьми з цілковито різними характерами. Ведення спільного господарства та проживання сторонами припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Із вказаних причин сім`я сторін розпалася, надії на примирення немає, шлюб носить формальний характер. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з`явилися, 21.09.2021 року надіслали до суду письмові заяви про підтримання та визнання позовних вимог відповідно, а також про розгляд справи в їх відсутності (а.с. 20, 22). В зв`язку з цим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 03.02.2007 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №41 (а.с. 4). Згідно з даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Відповідно до ч.2 \~ст.104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2\~ ст.112 цього Кодексу\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та згідні на розірвання шлюбу. Тому позов підлягає задоволенню. Відповідач у вищевказаній заяві не зазначила про вибір прізвища після розірвання шлюбу. Тому суд не вирішує дане питання. На підставі ст.ст.\~104,\~110,\~112\~ Сімейного кодексу України\~та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 03.03.2006 року він перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що протягом останніх років спільне життя сторін поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю, вони виявилися людьми з цілковито різними характерами. Ведення спільного господарства та проживання сторонами припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини і надії на примирення немає, шлюб носить формальний характер. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, 01.06.2021 року подав до суду заяву, в якій просить позов задовольнити та справу розглядати в його відсутності (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з`явилася, 01.06.2021 року подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 21). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 03.03.2006 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Черемхівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5 (а.с. 5). Відповідно до даних свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-9). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. Тому вказаний шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 03.06.1995 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що сімейне життя не склалося, у сторін різні характери та погляди на сім`ю, продовжують виникати протиріччя в питаннях побуту та ведення домашнього господарства. Сторони втратили почуття поваги один до одного. Сторони припинили спільне проживання, будь-яких стосунків не підтримують. Із вказаних причин сім`я сторін розпалася, примирення між ними неможливе, збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому вона просить вказаний шлюб розірвати, та залишити їй прізвище, набуте при реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 28.11.2019 року представник позивача, адвокат Сліпко В.М. подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в їх відсутності (а. с. 21). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про його час та місце повідомлений належним чином, причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 03.06.1995 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану, Коломийського міськвиконкому, актовий запис № 211 (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160, 161 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 03.08.2003 року він перебуває з відповідачем в шлюбі. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя, через постійні суперечки та сварки спільне життя стало нестерпним. Сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розірвання шлюбу. З липня 2021 року сторони припинили спільне проживання, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить інтересам позивача. Відповідач в добровільному порядку розривати шлюб не бажає. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, 22.11.2021 року надіслав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, розгляд справи просить проводити у його відсутності (а.с. 28). Відповідач в судове засідання не з`явилася, 09.12.2021 року вона подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а. с. 33). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] сторони одружилися 03.08.2003 року. Шлюб зареєстровано Угорницькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8 (а. с. 16). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. За таких обставин шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 03.09.1983 року він перебуває з відповідачем в шлюбі, неповнолітніх дітей у них немає. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що в сторін різні погляди на подальше спільне життя та обов`язки. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, внаслідок чого часто виникають протиріччя, вони не можуть дійти згоди у вирішенні простих побутових питань. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в підготовче засідання не з`явився, про його час та місце був повідомлений належним чином. 31.01.2020 року позивач подав суду заяву в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності (а.с. 6). Відповідач в підготовче засідання також не з`явилася, про його час та місце була повідомлена належним чином. 06.03.2020 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в її відсутності, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». (а.с. 11). Тому наявні підстави згідно з ч. 3 ст.200 ЦПК України для ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. В зв`язку з неявкою в підготовче засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу сторони одружилися 03.09.1983 року. Шлюб зареєстровано Воскресинцівською сільською радою народних депутатів Коломийського району, актовий запис № 15 (а.с. 4). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 03.09.2011 року він перебуває з відповідачем в шлюбі, спільних дітей у них немає. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що в сторін різні погляди на подальше спільне життя та обов`язки. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, внаслідок чого часто виникають протиріччя, що робить неможливим подальше спільне проживання. З 20.06.2020 року сторони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, одночасно із позовною заявою подав до суду письмове клопотання про розгляд справи в його відсутності, у зв`язку із виїздом на роботу за межі Івано-Франківської області, позовні вимоги підтримує (а.с. 6). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причин своєї неявки відповідач суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності та не подала відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 03.09.2011 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 365 (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. На підставі ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved