Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 жовтня 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволені: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 27 червня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання судових витрат. Рішення суду в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання у межах платежу за один місяць (а.с. 30-31). В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково та стягнути аліменти у твердій грошовій сумі - 385, 80 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 34-37). Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду змінити з наступних підстав. Судом 1 інстанції встановлено, що сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2006 року, мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Задовольняючи позовні вимоги та визначаючи розмір аліментів у 1/4 частині заробітку (доходу) щомісячно, суд посилався на ст. 180 СК України та виходив із того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Однак, із вказаним висновком у повній мірі погодитись не можна, оскільки він не ґрунтується на фактичних обставинах справи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід. У судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги частково і не заперечував проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі: 400гр. щомісячно (а.с.28). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття, а згідно до ч.1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд 1 інстанції не застосував закон, який підлягав застосуванню (ч.1 ст. 184 СК України), тому рішення суду відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні, із визначенням розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного Кодексу України: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, та відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України апеляційний суд вважає необхідним визначити розмір аліментів у 500 гривень щомісячно, оскільки вказана сума суттєво не відрізняється від суми, яку погодився сплачувати відповідач.

Outcome: partial