overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.04.2016 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У резолютивній частині рішення вказано: « … Розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстровано 02 листопада 2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 605. Після розірвання шлюбу [PERSON], [INFO], відновити дошлюбне прізвище Конопада…». В травні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просить ухвалити додаткове рішення, оскільки вирішуючи справу по суті, судом не було відображено в резолютивній частині рішення питання розподілу між сторонами судових витрат. Позивач в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Дослідивши матеріали справи, ознайомившись із заявою [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі, суд, вважає, що дане питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення додаткового рішення у відповідності до ст. 220 ЦПК України, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду з позовом ставилося питання по судових витратах, однак рішення з цього приводу не приймалося. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на корить якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 жовтня 2014 року задоволено заяву [PERSON] про встановлення факту належності їй трудової книжки. 20 січня 2015 року заявник звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в справі у зв'язку з тим, що в резолютивній частині рішенні суду від 23 жовтня 2014 року не зазначено, що належну їй трудову книжку було видано Уманським трестом їдалень та ресторанів. У судове засідання заявник не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України питання про ухвалення додаткового рішення може бити розглянуте за відсутності сторін. Дослідивши рішення суду від 23 жовтня 2014 року та матеріали справи, суд дійшов до висновку, що необхідно ухвалити додаткове рішення у справі, з наступних підстав. Так, при ухваленні рішення, у резолютивній частині, суд дійсно не вказав, що трудова книжка серії [NUMBER] належна [PERSON] видана Уманським трестом їдалень та ресторанів, не взявши до уваги викладені заявником у судовому засіданні факти. На підставі наведеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 квітня 2015\~року був задоволений позов [PERSON] до Уманської міської ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме: було визнане за [PERSON], спадкоємцем першої черги за законом, право власності на спадкове майно: земельну ділянку та новостворений житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: Черкаська область м. Умань пров. Лермонтова, 4, належні [PERSON], померлій 01 серпня 2014 року. 05 жовтня 2015 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду в справі у зв'язку з тим, що в рішенні не було зазначено кадастровий номер земельної ділянки та її цільове призначення, а також було відсутнє чітке перерахування всіх господарських споруд коло будинку. В звязку з чим просить визнати за [PERSON], спадкоємцем першої черги за законом, право власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 0,0600 га, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7110800000:02:008:0826, що розташована за адресою: Черкаська область м. Умань пров. Лермонтова, 4, належну [PERSON], померлій 01 серпня 2014 року; житловий будинок «А-1», прибудову «а», веранду «а1», прибудову «б», літню кухню «Б», вбиральню «Г», сарай «Є», погріб «Д», вимощення «ІІ», огорожу № 1, ворота з хвірткою № 2, огорожу № 3, криницю(1/2) № 4, що розташовані за адресою: Черкаська область м. Умань пров. Лермонтова, 4, належні [PERSON], померлій 01 серпня 2014 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з?явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заяву, просив її задовольнити. Представник відповідача [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.\~220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у справі, оскільки при ухваленні рішення в цивільній справі судом не було зазначено кадастровий номер земельної ділянки та її цільове призначення, а також було відсутнє чітке перерахування всіх господарських споруд коло будинку. На підставі наведеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30.03.2015 року було задоволено позов. У резолютивній частині рішення вказано: « … Розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстровано 07 жовтня 2012 року у Виконавчому комітеті Доброводівської сільської ради Уманського району Черкаської області, актовий запис №2. Визнати за [PERSON] право приватної власності на 1\\2 частину автомобіля Chevrolet Aveo, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який зареєстровано 15.01.2014 року на [PERSON].». В лютому 2016 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду із заявою в якій просить ухвалити додаткове рішення, оскільки вирішуючи справу по суті, судом не було відображено в резолютивній частині рішення питання розподілу між сторонами судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву в якій вказав, що вимоги викладенні ним у заяві підтримує та просить дану заяву розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомила. Згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Дослідивши матеріали справи, ознайомившись із заявою [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі, суд, вважає, що дане питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення додаткового рішення у відповідності до ст. 220 ЦПК України, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду з позовом ставилося питання по судових витратах, однак рішення з цього приводу не приймалося. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на корить якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2016 року [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до сина, [PERSON], [INFO] та сина, [PERSON], [INFO]. Органом опіки та піклування Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області подано до суду позов про стягнення аліментів, мотивуючи вимоги тим, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. В судовому засаіданні представник позивача - органу опіки та піклування Устинівської районної державної адміністрації [PERSON] настоює на позовних вимогах про стягнення аліментів, так як відповідачка, як особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи в її відсутність чи про причини неявки не подано. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Під час розгляду справи встановлено, що судовим рішенням [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до сина, [PERSON], [INFO] та сина, [PERSON], [INFO]. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Розпорядженням голови Компаніївської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 22 вересня 2015 року за №231-р, малолітнього [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON], [INFO] передано у дитячий будинок сімейного типу, створеного на базі родини [PERSON] і відповідно до ст.ст.180, ч2 ст.166 СК України позовні вимоги про стягнення з [PERSON]. аліментів підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів враховуються обставини, передбачені ст.182 СК України, і суд вважає за необхідне в порядку ч.3 ст.181 цього Кодексу стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у частці від доходу. Судові витрати по справі в порядку п.3 ч.1 ст.80, п.4 ч.3 ст.81 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Рішенням, ухваленому у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання- позов задоволено. Судом встановлено, що при ухваленні вищевказаного рішення не вирішено питання щодо стягнення судових витрат по сплаті судового збору. Відповідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Як встановлено в судовому засіданні, позивач була звільнена від сплати судового збору в розмірі 840,80 грн., та при ухваленні судом рішення, не вирішено питання щодо відшкодування судових витрат шляхом стягнення судового збору з відповідача на користь держави. Суд вважає, що дійсно в вищевказаному рішенні не було вирішено питання щодо стягнення судового збору, тому вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Рішенням, ухваленому у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу позов задоволено. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що при ухваленні вищевказаного рішення не вирішено питання щодо відшкодування позивачу судових витрат по сплаті судового збору. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У судове засідання щодо ухвалення додаткового рішення учасники справи не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. \~ \~ \~ \~Відповідно ч.4 ст.\~270\~ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно п.3 ч.1ст. 270 ЦПК Українисуд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як встановлено в судовому засіданні позивачем при подачі позову було сплачено 704,80 грн. судового збору та при ухваленні судом рішення не вирішено питання щодо відшкодування судових витрат. Суд вважає, що дійсно в вищевказаному рішенні не було вирішено питання щодо стягнення судового збору, тому вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Рішенням, ухваленому у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - позов задоволено. Судом встановлено, що при ухваленні вищевказаного рішення не вирішено питання щодо стягнення судових витрат по сплаті судового збору. У судове засідання щодо ухвалення додаткового рішення учасники справи не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно ч.4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно п.3 ч.1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як встановлено в судовому засіданні, позивач був звільнений від сплати судового збору в розмірі 704,80 грн., як інвалід ІІ групи, та при ухваленні судом рішення, не вирішено питання щодо відшкодування судових витрат шляхом стягнення судового збору з відповідача на користь держави. Суд вважає, що дійсно в вищевказаному рішенні не було вирішено питання щодо стягнення судового збору, тому вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

Рішенням, ухваленому у справі за позовом [PERSON] до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Кругляківської сільської ради Куп`янського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - позов задоволено. Судом встановлено, що при ухваленні вищевказаного рішення не вирішено питання щодо стягнення судових витрат по сплаті судового збору. Відповідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Дослідивши рішення суду, судом встановлено наступне. Так, за рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 05.11.2020 року по справі № 628/2379/20 провадження № 2/628/943/20 позовну заяву [PERSON] до\~Територіальної громади\~в особі\~виконавчого комітету\~Кругляківської сільської\~ради Куп`янського\~району Харківської\~області про\~визнання права\~власності на\~земельну ділянку\~в порядку\~спадкування за\~заповітом було задоволено. Відповідно до\~п.\~3\~ч.1\~ст.\~270\~ЦПК України,\~суд,\~що ухвалив\~рішення,\~може за\~заявою учасників\~справи чи\~з власної\~ініціативи ухвалити\~додаткове рішення,\~якщо судом не вирішено питання про судові витрати. \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. \~\~Враховуючи викладена вище, суд вважає, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, насамперед як спосіб захисту прав та інтересів позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Рішенням, ухваленому у справі за позовом\~\~ [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» про захист прав споживачів - позов задоволено частково. Судом встановлено, що при ухваленні вищевказаного рішення не вирішено питання щодо стягнення судових витрат по сплаті судового збору. У судове засідання сторони не з`явилися, з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені. У відповідності до ч.4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно п.3 ч.1 ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому складі і порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 3 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно вимог ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Як встановлено в судовому засіданні, позивач був звільнений від сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. за подання позовної заяви майнового характеру і від сплати судового збору в розмірі 2102 грн. за заявлення вимоги про відшкодування моральної шкоди, та при ухваленні судом рішення, не вирішено питання щодо відшкодування судових витрат в розмірі 840,80 грн. шляхом стягнення судового збору з відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог на користь держави. Суд вважає, що дійсно в вищевказаному рішенні не було вирішено питання щодо стягнення судового збору, тому необхідно ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Рішенням, ухваленому у справі заяву [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задоволено. Судом встановлено, що при ухваленні вищевказаного рішення не вирішено питання стосовно певної позовної вимоги. Відповідно п.2 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання стосовно певної позовної вимоги , з приводу якої подавались докази не ухвалено рішення. Суд вважає, що дійсно в вищевказаному рішенні не було вирішено питання стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої подавались докази не ухвалено рішення, тому вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Рішенням Фастівського міськрайонного суду від 08.06.2015 року, ухваленим по справі за позовом Національного авіаційного університету до [PERSON] про стягнення заборгованості, позов було задоволено. Проте, судом при ухваленні рішення не вирішено питання про судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, своєю письмовою заявою просив заяву розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, про причину неявки не повідомив. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до п. 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2015 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів відмовлено. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення. Згідно п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. При ухваленні зазначеного рішення судом встановлено, що відповідно до Розписки, написаної [PERSON], останній взяв у борг у [PERSON] два автомобуси марки ПАЗ на суму 120 тисяч гривень і зобов'язався повернути вищевказані кошти на протязі 2013-2014 років, але не пізніше ніж до 31 грудня 2014 року (а.с.5). Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи те, що відповідач просить повернути йому борг в розмірі 60000 грн. з відшкодуванням 3% річних за користування чужими коштами, а предметом позики відповідно до вищезазначеної розписки не були грошові кошти, а автобуси, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим та відмовив в його задоволенні. Разом з тим, судом чітко не зазначено в мотивувальній та резолютивній частині позову, що в задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи наведене, суд ухвалює додаткове рішення, яким в задоволенні позовної вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] коштів відмовляє.

Outcome: dismissed