Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», звертаючись з позовом до суду, просило стягнуло солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дірект Дістрібьюшн», [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за Кредитним договором №K4VКLОК03948 від 30 липня 2013 року на загальну суму 355563,79 грн., яка включає: 247 531,41 грн. - заборгованість за кредитом; 59737,58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 48294,80 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що є предметом позовних вимог. Представник позивача Борщ А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, пояснив, що 30 липня 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дірект Дістрібьюшн» був укладений Кредитний договір № №K4VКLОК03948, за умовами договору Банк надав Позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі 266 502,88 грн., зі сплатою процентів у розмірі 24% річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 29 липня 2025 року. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, 30 липня 2013 року ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» укладено окремі договори поруки з [PERSON] та [PERSON], за умовами якого поручителі зобов'язувався відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. ПАТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання щодо надання позичальнику кредитних коштів у відповідності до умов кредитного договору, в свою чергу відповідач ТОВ «Дірект Дістрібьюшн» систематично порушувало та належним чином не виконувало взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, у зв'язку з чим станом 02 лютого 2016 року утворилась заборгованість за Кредитним договором №K4VКLОК03948 від 30 липня 2013 року на загальну суму 355563,79 грн., яка включає: 247 531,41 грн. - заборгованість за кредитом; 59737,58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 48294,80 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Дірект Дістрібьюшн», [PERSON], [PERSON], а також відшкодувати за рахунок відповідачів витрати по сплаті судового збору, що є предметом позовних вимог. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що 30 липня 2013 року між відповідачем та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір поруки, за умовами договору відповідач поручився відповідати за неналежне виконання ТОВ «Дірект Дістрібьюшн» зобов'язань по Кредитному договору №K4VКLОК03948 від 30 липня 2013 року. Відповідач обізнаний про фінансовий стан позичальника, підприємство на наданий час не спроможне виплатити кредит в повному обсязі внаслідок фактичного припинення господарської діяльності, у зв'язку з чим керівництво підприємства звернулось до банку з заявою про укладання договору реструктуризації заборгованості, однак до цього часу не досягнуто домовленостей з банком. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дірект Дістрібьюшн», та відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за адресою, вказаною у позовній заяві, про причини неявки відповідачі суд не повідомили, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористались. Заслухавши пояснення представника позивача Борщ А.В., відповідача [PERSON], дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 30 липня 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дірект Дістрібьюшн» був укладений Кредитний договір № №K4VКLОК03948, за умовами договору Банк надав Позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі 266 502,88 грн., зі сплатою процентів у розмірі 24% річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 29 липня 2025 року. (а.с.10-13) Відповідно до положень п. А.8 Кредитного договору, у випадку порушення Позичальником будь-якого грошового зобов'язання Позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У випадку порушення Позичальником будь-якого із грошових зобов'язань та при реалізації права Банку, передбаченого п.А.3 цього Договору. Позичальник сплачує пеню у розмірі 0,133% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється зі дня, наступного за даною, передбаченою повідомленням. При цьому проценти за користування кредитом та винагорода не нараховуються та не сплачуються. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України). Визначення поняття «зобов'язання» міститься у ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 Цивільного кодексу України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 Цивільного кодексу України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), тому в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Позивач стверджує, що протягом дії кредитного договору, відповідачем ТОВ «Дірект Дістрібьюшн» (Позичальник), порушено договірні зобов'язання в частині проведення щомісячної оплати по тілу кредиту та відсотків, нарахованих за користування кредитом, у відповідності до графіку платежів, у зв'язку з чим станом на 02 червня 2016 року утворилася заборгованість по Кредитному договору №K4VКLОК03948 від 30 липня 2013 року на загальну суму 355563,79 грн., яка включає: 247 531,41 грн. - заборгованість за кредитом; 59737,58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 48294,80 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Як убачається з матеріалів справи, 19 січня 2016 року (вих. №30.1.0.0/2-30724К4VКS00R) ПАТ КБ «Приватбанк» направило на адресу позичальника ТОВ «Дірект Дістрібьюшн» повідомлення про наявність простроченої заборгованості по кредитному договору в розмірі 341549,22 грн., у тому числі: 247531,41 грн. - заборгованість по кредиту; 55116,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 38400,82 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, та запропоновано погасити заборгованість у термін не пізніше 5-ти календарних днів з дати одержання повідомлення, яка в копіях надіслані для відома поручителям [PERSON] та [PERSON] (а.с.5) Виходячи з предмету позову, ПАТ КБ «Приватбанк» пред'явлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дірект Дістрібьюшн», [PERSON], [PERSON], як солідарних боржників, про стягнення заборгованості по Кредитному договору №K4VКLОК03948 від 30 липня 2013 року на загальну суму 355563,79 грн. Як з'ясовано судом, в забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальником ТОВ«Дірект Дістрібьюшн», 30 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Договір поруки №К4VКLОК03948/DP1, за умовами договору Поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів відшкодування збитків (п.1.2 Договору поруки). Також, умовами договору поруки передбачено, що за невиконання боржником обов'язків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 1.5 Договору поруки). (а.с. 13) 30 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Договір поруки №К4VКLОК03948/DP2, за умова договору Поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів відшкодування збитків (п.1.2 Договору поруки). Також, умовами договору поруки передбачено, що за невиконання боржником обов'язків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 1.5 Договору поруки). (а.с. 14) Відповідно до частини першої статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає за порушення зобов'язання боржником. Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 Цивільного кодексу України відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, в яких закріплюються їхні права та обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України). Як убачається з умов Договорів поруки, які окремо укладено між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» та поручителями [PERSON] та [PERSON], позичальник і поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання зобов'язань Позичальником і Поручителем солідарно, так і кожним з них окремо (п.1.5 Договорів поруки). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, відповідно до частин першої та другої статті 554 Цивільного кодексу України, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У випадках укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобов'язання, між ними не виникає солідарної відповідальності між собою. Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлено солідарної відповідальності поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України відсутні. Така правова позиція висловлена в постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі за № 6-185цс14 від 17 грудня 2014 року, у справі за №6-255цс15 від 24 червня 2015 року, у справі №6-1348цс15 від 30 вересня 2015 року. Згідно ч.1 ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Зміст вказаної норми вбачає можливість встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак, така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями (ч. 3 ст. 554 ЦК України) та лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. Згідно з умовами вищенаведених Договорів поруки датованих 30 липня 2013 року, поручителі [PERSON] та [PERSON] взяли на себе відповідальність за виконання позичальником ТОВ «Дірект Дістрібьюшн» зобов'язань по Кредитному договору №K4VКLОК03948 від 30 липня 2013 року. Умови цих договорів передбачають їх дію до повного виконання основного зобов'язання, при цьому умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою, оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON], незалежно один від одного поручилися за одного і того ж боржника за різними договорами поруки, однак в даному випадку вони не стають солідарно зобов'язаними у відношенні один одного, хоча і приймають на себе солідарну з боржником відповідальність перед кредитором. Виходячи з предмету спору та суб'єктивного складу сторін, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки за відсутності доказів укладення між відповідачами [PERSON] та [PERSON] спільного договору поруки, покладання солідарного обов'язку на відповідачів, які в силу закону та умов договору поруки не можуть нести солідарну відповідальність, тому позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, а виходячи з положень ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд не має право виходити за межі заявлених позовних вимог та визначити іншій спосіб захисту, якій обраний позивачем та на застосуванні саме такого виду відповідальності до відповідачів наполягав представник позивача в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дірект Дістрібьюшн», [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межа даного спору судом прийнято рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed