Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

стислий виклад позиції позивача У липні 2021 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] , яку отримала у спадок на підставі свідоцтва від 26.07.2017р. Попереднім власником квартири був її батько [PERSON] , який і зареєстрував відповідачів у цій квартирі. Відповідачі-1-3 є її братами та сестрою по матері, а відповідачі-4,5 її племінниками. Фактичне місце проживання відповідачів їй невідоме, оскільки вона зв`язків з ними не підтримує, їх особисті речі у квартирі відсутні, у вказаному житлі вони не проживають більше 10 років та не навідуються, комунальних послуг не сплачують, а тому вона несе додаткові витрати з огляду на численність зареєстрованих осіб. Добровільно відповідачі не бажають знятися з реєстраційного обліку, але позивач планує продаж квартири, а тому реєстрація останніх створює їй перешкоди в користуванні та розпорядженні її власністю. У зв`язку з наведеним позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 28.07.2021р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Позиції учасників судового провадження Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачам копія позовної заяви з додатками та ухвала про відкриття провадження у справі направлені за адресою реєстрації, але судові повідомлення відповідачам [PERSON] та [PERSON] повернулися без врученням 13.08.2021р. (а.с.28-29), відповідачі [PERSON] та [PERSON] їх отримали 04.08.2021р., але в установлений судом 15-денний строк відзив на позов не направили. Натомість відповідач [PERSON] направив заяву від 26.08.2021р. про визнання позову (а.с.31). Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Суд, дослідивши докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , яку успадкувала після померлого [INFO] батька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину на законом та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 92873715 від 26.07.2017р. (а.с. 6). Згідно довідки Кошманівського старостинського округу Машівської селищної ради № 02-26/4/524 від 18.06.2021р. в квартирі [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.7). Як видно з акту про фактичне місце проживання (не проживання) громадян на території Кошманівського старостинського округу від 18.06.2021р. складеного депутатом [PERSON] та сусідами: [PERSON] та [PERSON] , комісією установлено, що в квартирі [ADDRESS] , відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] фактично не проживають більше 10 років (а.с.8). В той час, на запит суду, Кошманівський старостинський округ Машівської селищної ради направив відповіді № 01-11/44, 01-11/45, 01-11/46, 01-11/47, 01-11/48 від 26.07.2021р. та уточнену інформацію № 01-11/67 від 25.08.2021р. згідно якої відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зареєстровані в [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] не зареєстрована (а.с.14-18, 22-26, 30). Мотиви суду Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу\~України сім`ю складають особи, які спільно, проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст.64 Житлового кодексу\~України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність з зобов`язаннями, що випливають з договору найму. Стаття 379\~ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Згідно ст.383 ЦК власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. У Статті 1 Першого протоколу, протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Отже, аналізуючи вище обставини, суд прийшов до переконання, що заявлені позовні позивача підлягають до часткового задоволення, оскільки хоча відповідачі-1-4 зареєстровані в належній позивачці квартирі [ADDRESS] , однак фактично по даній адресі не проживають більше 10 років, ніякої участі в утриманні житла не приймають, що створює для позивача незручності, оскільки вона додатково сплачує за зайвих осіб витрати за комунальні послуги, що породжує як власнику житла негативні наслідки, відповідачі не надали доказів того, що позивач чинить їм перешкоди проживання у спірному житлі чи вони не можуть там проживати з інших об`єктивних причин, визнання відповідачем-1 позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а відтак вказаних відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування даним житлом. Водночас з огляду на те, що відповідач-5 - [PERSON] за останніми повідомленнями Кошманівського старостинського округу у спірному житлі не зареєстрована, а відтак вимоги до неї є безпідставними, а тому у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити. Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, оскільки відповідач-2 позов визнав до початку розгляду справи по суті, а відтак позивачу слід повернути 90, 80 грн судового збору з державного бюджету за квитанцією № 1-10К від 09.07.2021р. за якою судовий збір було сплачено позивачем в розмірі 908, 00 грн (а.с.1). Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідачів-1,3,4 на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі по 181, 60 грн, а з відповідача-1 в розмірі 90, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial