Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 04 серпня 2021 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі ПрАТ «СК «Українська страхова група») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просило стягнути з відповідача на свою користь виплачене страхове відшкодування в розмірі 14\~018 грн 48 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 30.08.2019 о 14 год. 46 хв. в м. Харкові по пров. Отакара Яроша, 20, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Під час цієї пригоди були завдані механічні пошкодження автомобілю марки BMW, д.н.з. [NUMBER] . На момент спричинення шкоди щодо автомобіля марки «BMW», д.н.з. [NUMBER] , діяв договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2820-19-00065 від 13.06.2019, укладений ПрАТ «СК «Українська страхова група». Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.10.2019 по справі № 638/14397/19 відповідача було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2820-19-00065 від 13.06.2019, виплатив страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль марки BMW, д.н.з. [NUMBER] , у розмірі 96\~189 грн 38 коп. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом № АО1004265 в ПрАТ «ХМСК», яке покрило суму збитків позивача в розмірі 82\~170 грн 90 коп. Враховуючи викладене ПрАТ «СК «Українська страхова група» просить стягнути з відповідача різницю між виплаченим ним страховим відшкодуванням в розмірі 96\~189 грн 38 коп. та отриманим від ПрАТ «ХМСК» відшкодуванням в сумі 82\~170 грн 90 коп., а саме 14\~018 грн 48 коп., на підставі ст. 1194 ЦК України. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Засобами електронного зв`язку подав клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, а також викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 05.08.2021 позовну заяву ПрАТ «СК «Українська страхова група» до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування було прийнято до провадження Червонозаводського районного суду м. Харкова, відкрито провадження та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.09.2021, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача [PERSON] , на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини і відповідні до них правовідносини. Як убачається з постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.10.2019 по справі № 638/14397/19, провадження № 3/638/3247/19, 30.08.2019 о 14 год 46 хв, в м. Харкові по пров. Отакара Яроша, 20, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 21102, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля BMW, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобіль BMW отримав механічні пошкодження. Винуватим у вчинені вказаної дорожньо-транспортної пригоди було визнано [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2820-19-00065 від 13.06.2019, укладеним між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] , автомобіль BMW, д.н.з. [NUMBER] , було застраховано за умовами страхування КАСКО, ДЦВ, ДНВ (а.с. 5). На виконання умов вищевказаного договору страхування, внаслідок настання страхового випадку, позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 96\~189 грн 38 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 23762 від 23.09.2019 (а.с. 11). З полісу № АО1004265 встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 21102, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «ХМСК». За вказаним полісом ПрАТ «ХМСК» сплатило на користь позивача страхове відшкодування в порядку регресу в загальному розмірі 82\~170 грн 90 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 537 від 08.04.2020 та № 542 від 09.04.2020 (а.с. 14, 15). Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Мотиви суду. В судовому засіданні було встановлено, що позивачем на виконання умов договору добровільного страхування, внаслідок настання страхового випадку, було сплачено страхове відшкодування в розмірі 96\~189 грн 38 коп. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «ХМСК», остання сплатила на користь позивача в порядку регресу страхове відшкодування з урахуванням зносу в розмірі 82\~170 грн 90 коп. Таким чином різниця між вказаними виплатами складає 14\~018 грн 48 коп. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що винуватим у спричиненні шкоди є відповідач [PERSON] , суд вважає, що позовні вимоги ПрАТ «СК «Українська страхова група» підлягають задоволенню. Судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2 270,00 грн судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved