Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» у березні 2009 року звернулося до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із вищевказаною позовною заявою до позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] у якій просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість за кредитним договором № 11249626000 від 09.11.2007 року у загальному розмірі 1201272,21 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначається, що відповідно до вказаного договору [PERSON] отримав кредит в банку у сумі 198000,00 доларів США зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачкою [PERSON] договору поруки від 09.11.2007 р. № 11249626000/П, за умовами якого вона є солідарною відповідачкою за пред'явленим до стягнення боргом. У судовому засіданні представник позивача пред'явлений позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував та у частині стягнення заборгованості з поручителя просив відмовити посилаючись на судове рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області, що набрало законної сили, згідно з яким зобов'язання за порукою [PERSON] були визнані припиненими. У подальшому подав заяву у якій просив розглянути заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставини без його участі, рішення суду від 02 лютого 2010 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про місце та час судового розгляду, про причини неявки у будь-який спосіб суд не сповістив, заяв та клопотань на адресу суду не надсилав, свого представника до суду не направив. Враховуючи, що немає підстав вважати причини відсутності відповідачів поважними, а також приймаючи до уваги, що у справі наявні достатні дані про права та обов'язки сторін, суд вважає за можливе розглянути заяву про перегляд судового рішення від 02.02.2010 року за нововиявленими обставинами без участі осіб, що не з'явилися. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 11249626000 від 09.11.2007 року (т.1, а.с. 6-8) відповідач [PERSON] отримав в ПАТ «Укрсиббанк» кредит у розмірі 198000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування із розрахунку 13,90 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту - не пізніше 10.11.2014 року (п.п. 1.1, 1.3.1, 1.2.2). Додатком № 1 до кредитного договору сторони погодили графік погашення заборгованості по кредиту. Кошти позичальником були отримані, про що свідчить заява про видачу готівки від 09.11.2007 року (т.1, а.с. 13). У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов зазначеного кредитного договору щодо повернення в строки на умовах визначених кредитним договором суми кредиту, сплати процентів та інших обумовлених договором платежів, утворилася заборгованість за ним, розмір якої станом на 05.11.2008 року складає 1201272,21 грн., в тому числі 1125188,41 грн. - заборгованості за сумою кредиту, 63 302,06 грн. - заборгованість зі сплати процентів, 12781,74 грн. - нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту. Розмір заборгованості підтверджується наявним у справі розрахунком боргу, який було перевірено у судовому засіданні (т. 1, а.с. 17). Зобов'язання позичальника, що випливали зі згаданого кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачкою [PERSON] договору поруки від 09.11.2007 р. № 11249626000/П (т.1, а.с. 11), за умовами якого остання поручилася як солідарний із позичальником боржник за належне виконання останнім умов кредитного договору. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Відповідно до положень ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як було встановлено у судовому засіданні, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2013 року (справа № 22-ц/774/7288/13) договір поруки від 09.11.2007 р. № 11249626000/П укладений між АКІБ «Укрсиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк») та [PERSON] був визнаний таким, що припинено. Вказане судове рішення набрало законної сили. Разом із тим, в судовому засіданні встановлено, що згідно із договором купівлі-продажу прав вимог за кредитами від 08 грудня 2011 року та акту приймання передачі від 19 грудня 2011 року, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» набуло статусу нового кредитора у зобов'язанні щодо [PERSON] та [PERSON] за вищевказаним кредитним договором та договором поруки, у зв'язку з чим ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06.02.2015 року в порядку ст. 37 ЦПК України судом Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» було залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача. Згідно ст. 361 ЦПК України, підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є наявність істотних для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Відповідно до п.3 Постанови №4 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.п.1.2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. В судовому засіданні судом встановлено, що рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 02 лютого 2010 року про стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з [PERSON] та [PERSON] ґрунтувалось, в т.ч. і на договорі поруки укладеному 09.11.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк») та [PERSON], який був визнаний рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.09.2013 року таким, що припинений. Відповідно до п. 17 Постанови № 4 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», виходячи зі змісту статей 364-1, 365 ЦПК України перевірка наявності підстав для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами або підстав для скасування судового рішення проводяться в одному судовому засіданні. Заява розглядається судом за правилами, встановленими ЦПК для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює такий перегляд. Суд розглядає справу по суті спору з урахуванням встановлених судом нововиявлених обставин. Відповідно до вимог частини другої статті 365 ЦПК за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд приймає нове судове рішення або ухвалою залишає її без задоволення. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним скасувати рішення від 02.02.2010 року і ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та стягнути підтверджену розрахунком суму заборгованості лише із позичальника [PERSON]

Outcome: partial