overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 06.12.2017 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. За вказаним рішенням було змінено розмір стягуваних аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], визначений рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 06 серпня 2012 року. В судове засідання сторони не з`явились, хоча належним чином були повідомлені, причина неявки суду невідома. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, їх присутність не є обов'язковою. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Дослідивши матеріали справи, встановлено, що 06.12.2017 року ухваливши судове рішення по суті позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, судом не було вирішено питання про судові витрати. В зв`язку з цим слід ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача судових витрат на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 17.06.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів задоволено частково. Збільшено розмір аліментів, які стягуються за рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 16.01.2009 року з [PERSON], на користь [PERSON] до 500 (пятисот) грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з моменту звернення до суду, тобто з 15.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Судом при ухваленні вказаного рішення не вирішено питання про стягнення судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України. В судове засідання сторони не з'явились, про дату та час розгляду питання ухвалення додаткового рішення повідомлені своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомили, їх неявка, відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України, не перешкоджає вирішенню питанню про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до ч.1 п.4 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за власною ініціативою ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.3 вказаної статті суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. За викладених вище обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 11 червня 2015 року було задоволено позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства «Альфа - Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 352493,86 грн. та судові витрати в сумі - 3524,93 грн. 13 липня 2015 року ПАТ «Альфа - Банк» звернулось до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заяви заявник послався на те, що в ухваленому судом рішенні не було вирішено вимогу про стягнення з відповідачів заборгованості в солідарному порядку, про що зазначалось в прохальній частині позову. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання з'явились, проти ухвалення додаткового рішення заперечували, посилаючись на те, що заборгованість яка виникла за кредитним договором має в першу чергу стягуватись з позичальника за рахунок іпотечного майна. а не з поручителів. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд зазначає про наступне. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається із змісту позовної заяви ПАТ «Альфа - Банк» на розгляд суду ставились вимоги про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. З поданих позивачем доказів, зокрема договорів поруки №1801/0308/71-050-Р-1 та №1801/0308/71-050-Р-2 від 25 березня 2008 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] дійсно відповідають перед ПАТ «Альфа - Банк» як солідарні боржники за неналежне виконання кредитного договору позичальником [PERSON] Разом із тим, як вбачається зі змісту рішення суду від 11 червня 2015 року, суд, давши оцінку вказаним обставинам, у резолютивній частині рішення не визначив спосіб стягнення з відповідачів суми заборгованості. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви позивача та необхідність ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 12 січня 2015 року позовна заява [PERSON] була задоволена та зобов'язано відповідачів [PERSON], [PERSON] не перешкоджати [PERSON] в користуванні квартирою [ADDRESS]. Позивач по справі [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що при подачі позову до суду ним було сплачено судовий збір в сумі 243 грн.60 коп., його позовні вимоги задоволені, але в судовому рішенні не вирішено питання про стягнення на його користь понесених судових витрат. В судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви (а.с.47,48,50) про розгляд заяви за їх відсутності, позивач свою заяву підтримує, а відповідачі погоджуються із заявою, а тому суд вважає за можливе розглянути дану заяву у відсутність сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення. Так, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п.6 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Зазначеним вище рішенням суду, позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визначення місцезнаходження проживання задоволена повністю (а.с.40). Як вбачається з квитанції від 29.10.2014 року позивачем [PERSON] при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. (а.с.13). При таких обставинах справи, враховуючи те, що позовні вимоги [PERSON] задоволені, він поніс судові витрати в сумі 243 грн.60 коп., під час винесення рішення не було вирішено питання стосовно стягнення на його користь цих витрат, тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] та стягнути з відповідачів в дольовому порядку на його користь понесені ним судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 21 вересня 2016 року у справі № 2/588/388/16 позов [PERSON] до Тростянецької районної ради про визнання незаконним та скасування рішення про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани було задоволено та визнано незаконним рішення восьмої (позачергової) сесії сьомого скликання Тростянецької районної ради від 8 квітня 2016 року «Про притягнення редактора комунального підприємства районної ради «Редакція районної газети «Новини Тростянеччини» [PERSON]\~ до дисциплінарної відповідальності». 03 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заяви посилається на те, що в ухваленому судом рішенні не було вирішено заявлену ним вимогу про скасування рішення восьмої (позачергової) сесії сьомого скликання Тростянецької районної ради від 8 квітня 2016 року «Про притягнення редактора комунального підприємства районної рада «Редакція районної газети «Новини Тростянеччини» [PERSON]\~ до дисциплінарної відповідальності». Позивач у судове засідання зявився, заяву підтримав. Представник позивача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомили. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд зазначає про наступне. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається із змісту позовної заяви [PERSON]\~ на розгляд суду ставилась вимога про скасування рішення восьмої (позачергової) сесії сьомого скликання Тростянецької районної ради від 8 квітня 2016 року «Про притягнення редактора комунального підприємства районної рада «Редакція районної газети «Новини Тростянеччини» [PERSON]\~ до дисциплінарної відповідальності». Зі змісту ухваленого судом рішення від 21 вересня 2016 року у справі № 2/588/388/16 вбачається, що з приводу вказаної вимоги сторони дійсно подавали докази і давали пояснення. Крім того, мотивувальна частини рішення містить висновки про те, що зазначена вимога підлягає задоволенню, проте в резолютивній частині рішення судом не було про це зазначено. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви позивача та необхідність ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 23 листопада 2018 року у справі №2/588/707/18 було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Разом із тим, судом під час ухвалення рішення не було вирішено питання розподілу судових витрат. Позивач 15.01.2019 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі з цих підстав. У зв'язку із відсутністю необхідності викликати сторони в судове засідання суд прийняв рішення здійснити розгляд даної заяви без їх виклику. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви позивача та наявність підстав для ухвалення додаткового судового рішення, виходячи з таких мотивів. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. При зверненні до суду з позовом позивачем були понесені судові витрати у виді судового збору на суму 704.80 грн., питання про розподіл яких не було вирішено судом під час ухвалення рішення. Разом із тим, зі змісту рішення суду вбачається, що відповідачка позов про розірвання шлюбу визнала повністю до початку розгляду справи по суті. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви позивача та необхідність ухвалення додаткового рішення. При цьому з відповідачки на користь позивача слід стягнути 50% понесених ним судових витрат. Решту судових витрати слід відшкодувати позивачу шляхом повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 07.11.2016 року по справі №442/7570/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів на утримання майна, позовні вимоги [PERSON] задоволено, а саме: вирішено стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 3189 грн. 93 коп. заборгованості по спільних витратах на утримання нежитлового приміщення по [ADDRESS]. Стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 487 грн. 20 коп. сплаченого судового збору. Позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки суд не вирішив питання про відшкодування судових витрат, які понесла позивач у справі, зокрема сплатила судовий збір в розмірі 689 грн. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить винести додаткове рішення. [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо винесення додаткового рішення. Дослідивши матеріали справи, заяву про винесення додаткового рішення, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Квитанція від 03.02.2016 року, яка міститься в матеріалах справи, дійсно свідчить про те, що позивач при поданні позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 689 грн., за витребування з Бориславського РЕМ копії договору про постачання електроенергії. Вивчивши матеріали зазначеної цивільної справи, суд вважає, що слід ухвали додаткове рішення, оскільки з приводу даної позовної вимоги сторони подавали докази і давали пояснення, однак судом не ухвалено рішення, та стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 27.11.2015 року, відмовлено [PERSON] в задоволенні позову до ЗАТ ЛОЗ «Трускавецькурорт» про стягнення авторської винагороди за об'єкти інтелектуальної власності на основі свободи договору угод. Судом встановлено, що судом 27.11.2015 року при прийнятті рішення суду, не ухвалено рішення стосовно позовної вимоги [PERSON], з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення. Сторони в судове засідання не з'явились, тому у відповідності до ч.3 ст. 220 ЦПК України, суд проводить розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за відсутності сторін. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати. Судом, в рішенні Трускавецького міського суду від 27.11.2015 року, наведено мотиви відмови в задоволенні позову [PERSON] до ПрАТ «Трускавецькурорт» про стягнення авторської винагороди за об'єкти інтелектуальної власності на основі свободи договору-угод, однак в резолютивній частині рішення суду не вирішено питання щодо даної позовної вимоги. Вивчивши матеріали зазначеної цивільної справи, суд вважає, що слід ухвали додаткове рішення, оскільки з приводу позовної вимоги [PERSON] сторони подавали докази і давали пояснення, однак судом не ухвалено рішення, та зазначити, що в задоволенні позову [PERSON] до ПрАТ «Трускавецькурорт» про стягнення авторської винагороди за об'єкти інтелектуальної власності на основі свободи договору-угод, відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 03.04.2013 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Проте, при постановленні рішення судом в резолютивній частині рішення не зазначено на чиє утримання стягуються аліменти та з якого періоду необхідно проводити стягнення. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду справи з повідомленням сторін, однак їх присутність не є обов'язковою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне, винести додаткове рішення по справі № 148/7545/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 31 січня 2013 року, позовні вимоги Тульчинської спеціалізованої ЗОШ-інтернат І-ІІІ ступенів - ліцею Вінницької обласної ради про стягнення аліментів задоволено. Проте, при постановленні рішення судом не зазначено на чию користь мають стягуватися аліменти. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо стосовноякої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду справи з повідомленням сторін, однак їх присутність не є обов'язковою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне, винести додаткове рішення по справі №226/7779/12 за позовом Тульчинської спеціалізованої ЗОШ-інтернат І-ІІІ ступенів - ліцею Вінницької обласної ради до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів, На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Рішенням Тячівського районного суду 09.02.2016 року задоволено позов у справі № 307/120/16-ц № пр..2/307/392/16 та шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 08 листопада 2007 року у виконкомі Лазівської сільської ради , актовий запис № 22 розірвано. Однак, судом не було вирішено питання щодо судових витрат, зокрема щодо сплати судового збору та витрат за надання правової допомоги Заявниця [PERSON] просить суд ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання щодо судових витрат, зокрема щодо сплати судового збору та витрат за надання правової допомоги. Інші сторони в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не відомі, а тому справу розглянуто у їх відсутності. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що по справі слід ухвалити додаткове рішення, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду 09.02.2016 року задоволено позов у справі № 307/120/16-ц № пр. 2/307/392/16 та шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 08 листопада 2007 року у виконкомі Лазівської сільської ради , актовий запис № 22 розірвано. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Частиною 1 ст. 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Так, позивачка просила у позові стягнути з відповідача судовий збір, а також понесені нею витрати на правову допомогу, однак дане питання судом не вирішено, тому, суд приходить до висновку, що вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивачки сплаченого судового збору підлягає задоволенню, так як, така належним чином підтверджена кв. №41677591 від 18.01.2016 року. В задоволенні вимоги про стягнення з відповідача в користь позивачки витрат пов'язаних з наданням правової допомоги в розмірі 400 грн., слід відмовити, оскільки ця вимога позивачем документально не підтверджена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Рішенням Тячівського районного суду 13.05.2015 року задоволено позов частково у справі № 307/906/15-ц № пр..2/307/754/15 та скасовано постанову правління Тересвяського споживчого товариства №15 від 14.07.2014 року, а в решті позову відмовлено. Однак, судом не було вирішено питання щодо судових витрат, зокрема щодо сплати судового збору. Заявник в судовому засіданні просить суд вирішити питання про стягнення на його користь понесених ним судових витрат в частині сплати судового збору. Інші сторони в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не відомі, а тому справу розглянуто у їх відсутності. Заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення; судом не вирішено питання про судові витрати. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду 13.05.2015 року позов задоволено частково у справі № 307/906/15-ц № пр..2/307/754/15 та скасовано постанову правління Тересвяського споживчого товариства №15 від 14.07.2014 року, а в решті позову відмовлено. Як вбачається при ухваленні вказаного рішення судом не вирішено питання щодо судових витрат, зокрема щодо сплати судового збору . Згідно ст. 88 ч. 3 ЦПК України якщо позивача , на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позов [PERSON] рішенням суду задоволено частково, то суд вважає, що на його користь слід стягнути з відповідача у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати, а саме 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved