Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль звернулось до суду з вищевказаним позовом, зазначивши, що 17.08.2006 року між [PERSON] та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», укладено кредитний договір № 014/1932/74/74974 про надання кредиту у розмір 116 320, 00 грн. зі строком користування кредитними коштами до 17.08.2021 року. Для забезпечення повернення кредиту [PERSON], 17.08.2006 року з [PERSON] укладено договір поруки № 014/1932/74/74974/2. Згідно з п.1.2 договору, поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по збов'язанням боржника - [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 014/1932/74/74974, у повному обсязі цих зобов'язань. Поручитель зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, проценти та штрафні санкції не сплачує, внаслідок чого станом на 17.09.2014 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 609 204, 84 гривень. Представник позивача надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наданих доказів, в межах заявлених позовних вимог, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. 17.08.2006 року між [PERSON] та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», укладено кредитний договір № 014/1932/74/74974 про надання кредиту у розмір 116 320, 00 грн. зі строком користування кредитними коштами до 17.08.2021 року. (а. с. 5). Для забезпечення повернення кредиту [PERSON], 17.08.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] укладено договір поруки № 014/1932/74/74974/2. Згідно з п.1.2 договору, поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по збов'язанням боржника - [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 014/1932/74/74974 від 17.08.2006 року, у повному обсязі цих зобов'язань. (а. с.7). П.2.1 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником - [PERSON] взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель [PERSON] несе солідарну відповідальність перед кредитором нарівні з боржником за повернення основного боргу, нарахованих відсотків за користування кредитом, штрафних санкцій. Ст.1049ЦКУкраїнивстановлено,щопозичальн ик зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ст. 548 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 546 ЦК України передбачена можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення божником зобов'язання. За несвоєчасне виконання грошового зобов'язання боржник сплачує кредиторові неустойку у формі пені, що обчислюється у відсотках від несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафні санкції встановлені у розділі 9 кредитного договору, а саме: позичальник сплачує пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу та штраф у розмірі 20 грн. за кожен день прострочення платежу, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язань, зазначеного в договорі. Поручитель за договором поруки своїх зобов'язань не виконав, кредит не повернув, проценти та штрафні санкції не сплатив, внаслідок чого станом на 17.09.2014 року відповідач має заборгованість перед банком у розмірі 609 204, 84 гривень, з яких: 110 932 (сто десять тисяч дев'ятсот тридцять дві) гривні 76 копійок - заборгованість за кредитом; 146 738 ( сто сорок шість тисяч сімсот тридцять вісім) 97 копійок - заборгованість за відсотками; 344 233 (триста сорок чотири тисячі двісті тридцять три) гривні 11 копійок; 7 300 (сім тисяч триста) гривень 00 копійок - штрафи. (а. с. 8-9). У відповідності до вимог ст.131 ЦПК України, рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 05.08.2009 року стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 014/1932/74/74974 від 17.08.2006 року на користь банку у розмірі 121559, 83 грн. (а. с.17-18). Вказане рішення суду не виконано, будь-яке майно у позичальника [PERSON] Державною виконавчою службою не виявлено. (а. с. 19). П. 3.1 договору поруки встановлено, що у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовних вимог. Відповідно до ст. 543 ЦК України, при солідарному обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником забезпеченого порукою зобов'язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Ст. 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідач не виконав свої зобов'язання за договором поруки належним чином, тому є підстави для задоволення позовної заяви. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved