Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на дитину в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Заперечення відповідача. Відповідач заперечив позов тим, що проживає з дитиною і забезпечує її всім необхідним. Підстави для стягнення з нього аліментів, у зв`язку з цим, відсутні. Просить у позові відмовити. Мотивувальна частина рішення. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.180, ч.ч.1-3 ст.181 Сімейного кодексу України: «1. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.» «1. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. 2. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. 3. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.» Домовленість між сторонами щодо виконання обов`язку утримувати дитину не була досягнута, якщо поданий позов. Якщо такий позов поданий, відповідачу за цим позовом недостатньо довести, що дитина проживає з ним, він зобов`язаний також довести, що він реально цю дитину утримує за рахунок свого доходу. Сама по собі та обставина, що дитина проживає чи зареєстрована разом з відповідачем, не доводить, що він реально її утримує. Позивач, в інтересах дитини, оскільки аліменти належать дитині, стверджує, що утримання від відповідача не надходить або ж воно недостатнє. Відповідач у відповідь на таке твердження має довести, що він утримує дитину і утримує в достатній мірі. Відповідач же, крім голослівного твердження, що він дитину утримує, ніяких доказів щодо такого утримання не надав. До того ж, відповідач не спростував твердження позивача, що він фактично у місці своєї реєстрації не проживає. У цьому місці фактично проживає лише відповідач разом з дитиною. Відповідач же живе за іншою адресою не з дитиною. Позивач надала скриншоти сторінок телефонного спілкування з відповідачем і зміст цього спілкування переконує, що твердження позивача відповідає дійсності. Відповідач жодним чином не відреагував на ці докази і не спростував їх. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач служить у поліції, має постійний дохід. Відповідач не довів, що він змушений витрачати цей дохід на інші цілі, крім утримання самого себе. Тому відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісяця. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З відповідача також слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved