Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Свої вимоги до суду представник Кредитної спілки «Метроном» мотивував тим, що 30.09.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № К49/13, за умовами якого позивачем було надано [PERSON] кредит на споживчі цілі у розмірі 27000 грн. строком з 30.09.2013 року по 30.09.2014 року з виплатою 36 % річних. З метою забезпечення своєчасності виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № К49/13-1-п від 30.09.2013 року. З метою забезпечення своєчасності виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № К49/13-п від 30.09.2013 року. Згідно п. 1.1. договору поруки, [PERSON] поручилася перед позивачем за виконання [PERSON] у повному обсязі усіх обов'язків, що виникли з кредитного договору. Згідно п. 1.1. договору поруки, [PERSON] поручилася перед позивачем за виконання [PERSON] у повному обсязі усіх обов'язків, що виникли з кредитного договору. Згідно п. 3.1. договору поруки, [PERSON] та [PERSON] відповідають перед позивачем як солідарні боржники. У порушення умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку із чим станом на 18.09.2014 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 26906,78 грн. Враховуючи викладене позивач просить стягнути з відповідачів зазначену заборгованість за кредитним договором, розірвати кредитний договір, стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просив справу розглянути без його участі. Відповідач по справі [PERSON] позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду. Відповідач по справі [PERSON] позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення, просила справу розглядати без її участі, про що зазначила в письмовій заяві до суду. Відповідач по справі [PERSON] позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення, просила справу розглядати без її участі, про що зазначила в письмовій заяві до суду. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, прийнявши визнання позову відповідачами, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного. Так, 30.09.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №К49/13 відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит на споживчі цілі у розмірі 27000 грн. строком з 30.09.2013 року по 30.09.2014 з виплатою 36 % річних. Відповідно до п. 3.3. кредитного договору № К49/13 та графіку погашення кредиту, наведеному в додатку до кредитного договору, [PERSON] повинен щомісячно, починаючи з жовтня 2013 року по вересень 2014 року, сплачувати позивачу в рахунок погашення кредиту встановлені в графіку суми. Згідно п. 3.7. кредитного договору № К49/13, за будь-яких умов, у разі не своєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення, цей кредит буде визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 72 % річних від початкової суми кредиту за кожен день користування кредитом. З метою забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № К49/13-1-п від 30.09.2013 року. Згідно умов договору поруки № К49/13-1-п, зокрема п. 1.1. договору поруки [PERSON] поручилася перед позивачем за виконання [PERSON] у повному обсязі усіх обов'язків, що виникли з кредитного договору № К49/13-п, за умовами якого позивачем було надано [PERSON] кредит на споживчі цілі. Згідно п. 3.1. договору поруки, [PERSON] та [PERSON] відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Окрім того, з метою забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № К49/13 від 30.09.2013 року. Згідно умов вказаного договору поруки, зокрема п. 1.1. [PERSON] поручилася перед позивачем за виконання [PERSON] у повному обсязі усіх обов'язків, що виникли з кредитного договору. Згідно п. 3.1. договору поруки, [PERSON] та [PERSON] відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором № К49/13 виконав та надав [PERSON] кредит на споживчі цілі у розмірі 27000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 30.09.2013 року. Водночас [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, унаслідок чого станом на 18.09.2014 року виникла заборгованість у розмірі 26906,78 грн. з них: залишок заборгованості за договором становить - 2261,05 грн; прострочена заборгованість по основному боргу - 14659,43 грн.; прострочена заборгованість по відсотках становить - 9986,30 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із договору позики, забезпеченої порукою, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ст. ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Отже, оскільки судом установлено, що відповідач-1 належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, а відповідач-2 та відповідач-3 поручилися перед позивачем за виконання відповідачем-1 своїх зобов'язань за кредитним договором № К49/13, у позивача виникло право звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором . Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 269,07 коп., що підтверджуються платіжним дорученням. Відповідно до ст. ст. 26, 509, 526, 527, 549, 551, 553, 554, 610, 612, 614, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved