Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в заяві, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.07.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір, підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. [PERSON] цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 21.06.2018 року має заборгованість 12508,60 грн., яка складається з наступного: -6944,03 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом -6012,26 грн. - заборгованість по пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 571,84 грн. штраф (процентна складова). У добровільному порядку заборгованість відповідачем на цей час не погашена, тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитом в сумі 12508,60 грн. та витрати банку по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. за рішенням суду. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі на підставі наданих матеріалів, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.3). Справа розглядається в порядку спрощеного провадження. Сторони повідомлені про дату розгляду справи рекомендованою кореспонденцією та повідомленням на офіційному сайті Судової влади, наданий час для подання відзиву та заперечень. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [PERSON] до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. [PERSON] до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. [PERSON] ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав договір № б/н від 04.07.2012 року та отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки /а.с.11/. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Памятка клієнта разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» а також «Тарифами банку», складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві /а.с.11оберт/. На підтвердження умов кредитування, позивачем надано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» /а.с.12/. При укладанні Договору сторони керувались договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. [PERSON] голови правління банку № Е.65.0.0.0/3-365676 від 07.07.2018р., з 21.05.2018 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» змінило назву на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК». Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт /а.с.21/. [PERSON] п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором /а.с.22 оберт/. У відповідності до п. 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафта), оплати винагороди банку. [PERSON] п. 2.1.1.7.6 Умов та правил, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний спалити банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком термін /а.с.22-оберт/. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку , в тому числі з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань. [PERSON] п. 1.1.3.2.4 Умов та правил, банк має право на зміну Тарифів , які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків (а.с.16). В пункті 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою, банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік /а.с.24/. [PERSON] ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. [PERSON] зі статтею 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. В статті 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. [PERSON] ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. [PERSON] з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). При цьому відповідно до п. 2.1.1.12.10 «Правил користування платіжною карткою», [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобовязань за цим Договором (а.с.24). На підставі ст.ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором. Позивач у повному обсязі виконав прийняті на себе зобовязання за договором і надав відповідачу суму кредиту. А відповідач не виконав свої зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим станом на 21.06.2018 року має заборгованість 12508,60 грн., яка складається з наступного: -6944,03 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -6012,26 грн. - пені, а також, штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 571,84 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується наданим до позову Розрахунком заборгованості за кредитом /а.с.7-10/. [PERSON] ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] пені, як різновиду неустойки, в сумі 6012,26 грн. задоволенню не підлягають та з нього слід стягнути тільки штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 571,84 грн. штраф (процентна складова), а всього 1071,84 грн. Зважаючи на той факт, що на час розгляду справи [PERSON] порушив умови кредитного договору, має невиконані перед позивачем зобовязання за кредитним договором, суд дійшов висновку, що є всі передбачені законом підстави для часткового задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 8015,87 грн., в тому числі: заборгованість за відсотками за користування кредитом 6944,03грн. та неустойка (штраф) 1071,84 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, також, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 1762,00 гривень.

Outcome: partial