Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 03 грудня 2013 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №5171-OWNCASH. Згідно з п. 1 Договору позивач зобовязався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобовязується використати кредит на цілі, вказані в цьому договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором. 03 грудня 2013 року відповідно до п. 3.1 грошові кошти були перераховані відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок позивача в сумі 10990,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 35659863 від 03 грудня 2013 року та меморіальним ордером № 3561730 від 03 грудня 2013 року. Відповідно до п. 2.3 Договору встановлено термін кредитування до 02 грудня 2015 року. Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами по 574 грн. Згідно з п. 2.4 Договору, відповідач зобовязується сплачувати позивачу 9,99% річних за користування кредитом. Пунктом 2.12 Договору передбачено, що відповідач щомісячно сплачує позивачу комісію за управління кредитом відповідно до графіку платежів. Пунктом 5.1 Договору відповідач зобовязаний повернути позивачу кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим Договором. Відповідно до п. 6.1 Договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором боржник сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 2.4 цього договору, але не менше двох гривень за кожен день прострочення. 29 липня 2015 року на адресу відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, але лист повернувся у звязку з припиненням поштового звязку. Станом на 05 листопада 2015 року заборгованість за Договором №5171-OWNCASH відповідачем не погашена. Станом на 05 листопада 2015 року загальна сума заборгованості по Договору становить 16619,82 грн., яка складається з : -9334,36 грн. неповернута сума кредиту (п. 2.1 Договору); -1342,36 грн. прострочені відсотки (п. 2.4 Договору); -3499,20 грн. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту (п. 2.12 Договору); -1221,95 грн. пеня (п.6.1 Договору). Просить суд стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (ідентифікаційний код 09807862, р/р 290999901, МФО 325365) заборгованість за Договором №5171-OWNCASH від 03 грудня 2013 року в розмірі 16619,82 грн. (шістнадцять тисяч шістсот девятнадцять гривень 82 коп.). А також стягнути судовий збір з відповідача. У судове засідання представник позивача [PERSON] який діє на підставі Довіреності № 7804 від 02 березня 2015 року (а.с.19) не зявився, надав до суду Заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.24). [PERSON] до судового засідання не з»явився. У звязку з тим, що м. Горлівка Донецької області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р., при цьому, з 27.11.2014 припинено приймання поштових відправлень на/з територію(ї) Донецької та Луганської областей до/з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, у т.ч. до/з м. Горлівка (згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті УДППЗ Укрпошта) (а.с. 23). У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України « У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: -юридичним особам та фізичним особам - підприємцям за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців; -фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином». Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов»язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Як встановлено у судовому засідання та вбачається матеріалів справи 03 грудня 2013 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №5171-OWNCASH. Згідно з п. 1 Договору позивач зобовязався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобовязується використати кредит на цілі, вказані в цьому договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором. 03 грудня 2013 року відповідно до п. 3.1 грошові кошти були перераховані відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок позивача в сумі 10990,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 35659863 від 03 грудня 2013 року та меморіальним ордером № 3561730 від 03 грудня 2013 року. Відповідно до п. 2.3 Договору встановлено термін кредитування до 02 грудня 2015 року. Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами по 574 грн. Згідно з п. 2.4 Договору, відповідач зобовязується сплачувати позивачу 9,99% річних за користування кредитом. Пунктом 2.12 Договору передбачено, що відповідач щомісячно сплачує позивачу комісію за управління кредитом відповідно до графіку платежів. Пунктом 5.1 Договору відповідач зобовязаний повернути позивачу кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим Договором. Відповідно до п. 6.1 Договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором боржник сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 2.4 цього договору, але не менше двох гривень за кожен день прострочення. 29 липня 2015 року на адресу відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, але лист повернувся у звязку з припиненням поштового звязку. Станом на 05 листопада 2015 року заборгованість за Договором №5171-OWNCASH відповідачем не погашена. Станом на 05 листопада 2015 року загальна сума заборгованості по Договору становить 16619,82 грн., яка складається з : -9334,36 грн. неповернута сума кредиту (п. 2.1 Договору); -1342,36 грн. прострочені відсотки (п. 2.4 Договору); -3499,20 грн. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту (п. 2.12 Договору); 1221,95 грн. пеня (п.6.1 Договору). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України наголошує, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України Договір є обов'язковим для виконання сторонами. У свою чергу Відповідач свої зобов'язання за Кредитним договором не виконав. Відповідно до ч. 2 ст.1050 Цивільного кодексу України, передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України встановлено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У випадку невиконання або неналежного виконання Відповідачем умов Договору, він зобов'язаний відшкодувати Позивачу заподіяні збитки. За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У відповідності до Висновків Верховного Суду України, викладених в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за 2 півріччя 2013 року від 01.02.2014 року « У разі встановлення в договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов одночасне застосування таких заходів відповідальності не свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення ( Постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13)». Таким чином суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» слід стягнути заборгованість за Кредитом в сумі 16619,82 грн., задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. Згідно із частиною 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України „ Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . У відповідності до п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати». Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року № 928-VІІІ мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2015 року складала 1378,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1218 грн. 00 коп. (а.с.2). Оскільки позивачем не повністю сплачено судовий збір, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» слід стягнути не сплачену частину судового збору у розмірі 160 грн. 00 коп. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1378 грн. 00 коп., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача ПАТ «Кредобанк» витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved