Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.09.2021 року у цивільній справі №203/2142/21 було частково задоволено позов [PERSON] до Дніпровської митниці Держмитслужби, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, завданої незаконними діями митниці. На вказане рішення було подано апеляційну скаргу. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29.11.2021 року матеріали цивільної справи було повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до змісту ч.4 ст.270 ЦПК України вбачається, що виклик сторін для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення не є обов`язковим. З огляду на це та предмет розглядаємого питання, суд вважає за можливе вирішити питання про ухвалення додаткового рішення без виклику сторін та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд враховує, що з огляду на підстави та предмет пред`явленого позову позивачка в силу п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору. З рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.09.2021 року вбачається, що питання щодо розподілу понесених позивачем судових витрат при його ухваленні вирішено не було. Частиною 6 ст.141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Велика Палата Верховного Суду щодо застосування ч.6 ст.141 ЦПК у випадку задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, зазначила, що судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору (постанова від 20.03.2019 року у справі №161/4985/17). Таким чином, враховуючи, що позивачку в силу п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» було звільнено від сплати судового збору, часткове задоволення позовних вимог, з відповідача в особі Дніпровської митниці Держмитслужби на користь держави на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в сумі 908 грн., тобто в розмірі мінімальної ставки судового збору, встановленої пп.1) п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved