Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У квітні 2021 року до суду надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 27 липня 2020 року останній надав [PERSON] позику у розмірі 12 000, 00 грн., на підтвердження цього відповідач власноруч надав позивачу розписку. Строк повернення позики визначено борговою розпискою,а саме 01 вересня 2020 року. Відповідач прострочив виконання зобов`язання, про причини не повідомив. Позивачем надіслано досудову вимогу відповідачу про повернення боргу в повному обсязі. Однак дану вимогу проігноровано. Враховуючи викладене, [PERSON] змушений звернутись із позовом до суду, в якому просить стягнути із [PERSON] суму боргу у розмірі 12 000, 00 грн., 3 % річних, що становить 180, 00 грн., інфляційне збільшення за час прострочення 611, 85 грн., що разом складає 12 791, 85 грн., та понесені витрати по сплаті судового збору. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2021 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Також, у заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Обставини справи, що встановлені судом Із копії розписки від 27.07.2020 року видно, що [PERSON] позичив у [PERSON] грошову суму у розмірі 12 000, 00 грн. у присутності свідка [PERSON] , та вказано, що [PERSON] взяв на себе зобов`язання повернути борг в повному розмірі в строк до 1 вересня 2020 року. 24 жовтня 2020 року [PERSON] на адресу [PERSON] , а саме: [ADDRESS] направив досудову вимогу про повернення грошової позики. Із розрахунків заборгованості видно, що за період з 02.09.2020 року по 03.03.2021 року сума заборгованості 3 % річних від суми боргу становить 180, 00 грн., інфляційне збільшення за час прострочення становить 611, 85 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, на вимогу кредитора він зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до положень ст.ст. 625, 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити три проценти річних від простроченої суми. Отже, відповідач [PERSON] окрім суми боргу, повинен сплатити позивачу [PERSON] також інфляційні втрати, 3% річних та проценти за користування грошовими коштами. Таким чином, стягненню із відповідача на користь позивача за договором позики підлягають грошові кошти в розмірі 12 791, 85 грн. Щодо судових витрат У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на вищевикладені норми чинного законодавства, беручи до уваги задоволення позову, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved