Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» 19.05.2014 року звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позові зазначено, що 25.10.2007 року [PERSON] звернулась до ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» із заявою про надання кредиту в розмірі 119295 грн. За вказаним кредитним договором позичальником грошові кошти визначені в національній валюті. 11.10.2007 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір за № 014/1742/73/93554, згідно якого відповідачці було надано кредит у розмірі 119295 грн. строком до 11.10.2014 року. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач прийняв на себе зобов'язання щодо: погашення суми заборгованості за кредитом відповідно до графіка погашення кредиту, який є додатком до цього договору, а також щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 13,5 %, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, а також при кінцевому погашенні кредиту. У відповідності до умов п.14.3 вищевказаного кредитного договору: за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. Взятих на себе зобов'язань відповідачка не виконує, у зв'язку з чим, станом на 06.05.2014 року виникла заборгованість, яка складається із: залишку заборгованості за кредитом 88772,23 грн.; нарахованих відсотків 58787,75 грн., суми пені, нарахованої за порушення строків повернення кредитної заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом 462986,88 грн. Загальна сума заборгованості [PERSON] перед банком за кредитним договором складає 610546,86 грн. У відповідності до п.6.6. кредитного договору банк має право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках, передбачених цим договором. Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» просить суд стягнути з [PERSON] 610546,86 грн. заборгованості за кредитним договором № 014/1742/73/93554 від 11.10.2007 року. Представник позивача за довіреністю Камінська М.І. наполягала на задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Щодо заяви представника відповідачки [PERSON] - адвоката [PERSON] про застосування строків позовної давності, представник банку посилалась на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 30.07.2012 року, яким [PERSON] відстрочено виконання кредитного договору № 014/1742/73/03554 від 11.10.2007 року, укладеного між ВАТ « Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» строком на один рік, до 30 липня 2013 року. За таких обставин вважала, що позов подано в межах строків позовної давності. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, в суд не з'явилась. Представник [PERSON] - адвокат [PERSON] позов визнав частково. Спочатку наполягав на задоволенні заяви про застосування строків позовної давності, як підставу для відмови у задоволенні позову. У подальшому, остаточно, звернувся із заявою в якій посилаючись на те ж рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 30.07.2012 року, вказав, що сума заборгованості є завищеною. Преставник відповідачки посилався на ст.549 ЦК України, коли неустойка є санкцією, що застосовується у випадку порушення боржником виконання зобов'язання, а саме, його строків, та нараховується за кожен день такого прострочення виконання зобов'язання. За таких обставин, вимога позивача про сплату неустойки у вказаний період - з 10.08.2012 року по 30.07.2013 року є безпідставним. Представник відповідачки [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову в частині стягнення пені за прострочення виконання зобов'язання, нарахованого за період з 10.08.2012 року по 30.07.2013 року. Ознайомившись з матеріалами справи, заслухав пояснення представників сторін, дослідивши докази, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 11.10.2007 року між ВАТ«Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого на підставі п.1.3 Статуту є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/1742/73/03554, відповідно до якого відповідачу були надані грошові кошти в сумі 119295 грн. строком до 11.10.2014 року для придбання автомобіля. (а.с.11-24) Згідно до п. 3.3 кредитного договору відповідачка прийняла на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та процентів за користування кредитом шляхом здійснення щомісячних фіксованих рівних платежів протягом всього строку дії цього договору згідно графіка. За рахунок кожного платежу здійснюється погашення щомісячних процентів за користування кредитом та погашення частини кредиту. П.3.4 договору передбачає, що нарахування процентів по договору здійснюється щомісяця за фактичне число календарних днів користування кредитом виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році. При цьому, проценти за користування кредитом нараховується на залишок фактичної заборгованості за кредитом. П.3.5. договору передбачає, що позичальник з метою сплати платежів, передбачених графіком, зобов'язаний вносити грошові кошти на свій поточний рахунок та/або підтримувати залишок коштів на поточному рахунку в сумі, достатній для сплати чергового платежу в рахунок погашення кредиту та процентів в строки, встановлені договором. При настанні строків сплати платежів банк здійснює договірне списання суми, належної до сплати позичальником у відповідному періоді, з поточного рахунку позичальника в «Райффайзен Банк Аваль» В разі недостаточності на поточному рахунку позичальника коштів, належних до сплати банку за цим дговором, на дату платежу, позичальник вважається таким, що прострочив виконання своїх зобов'язань за цим договором. При простроченні погашення кредиту проценти нараховуються за весь строк фактичного кристування кредитом на суму фактичної заборгованості, в тому числі, протягом строку такого прострочення, та підлягають сплаті в сумі передбаченій графіком. У відповідності з чинним законодавством, позичальник здійснює погашення заборгованості за договором в наступному порядку: нарахована пеня; комісії: заборгованість за процентами; заборгованість за кредитом. Судовим розглядом встановлено, що взятих на себе зобов'язань відповідачка не виконує, у зв'язку з чим має заборгованість: за кредитом 88772,23 грн.; нарахованих відсотків 58787,75 грн., суми пені, нарахованої за порушення строків повернення кредитної заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом 462986,88 грн. ( а.с. 25-28) Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд приходить до висновку про те, що позов банку обгрунтований та підлягає задоволенню в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом у розмірі 88772,23 грн.; нарахованих відсотків 58787,75 грн. Разом з тим, суд при вирішенні позову в частині стягнення з відповідачки пені, нарахованої за порушення строків повернення кредитної заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом 462986,88 грн. керується вимогами ст.549 ЦК України. Неустойка ( штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто, пеня-це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Стягнення неустойки ( пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. З урахуванням вказаних законних вимог, суд приймає до уваги рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 30.07.2012 року за позовом [PERSON] до ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу м.Харкова [PERSON], 3-тя особа державна виконавча служба Зміївського управління юстиції про скасування виконавчого напису та розірвання кредитного договору, про відстрочку виконання кредитного договору. Вказаним рішенням, яке набрало законної сили, позовні вимоги [PERSON] задоволені частково. Виконавчий напис, вчинений 29.05.2009 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу м.Харкова [PERSON], зареєстрований у реєстрі за номером 2475 про звернення стягненя на легковий автомобіль марки Шкода Октавія Тур, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], визнати таким, що не підлягає виконанню. Відстрочити [PERSON] виконання кредитного договору № 014/1742/73/03554 від 11.10.2007 року, укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] строком на один рік, до 30.07.2013 року. ( а.с. 89-93) Тобто, при визначенні строку, з якого повинна бути нарахована пеня, суд приймає дату 30.07.2013 року, що становить 179896,15 грн. ( період з 11.08.2013 року по 06.05.2014 року) (а.с.25-27) З урахуванням остаточних заперечень представника відповідача, підстав для застосування судом ч.3 ст.551 ЦК України не встановлено. За таких обставин, позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідачки пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial