Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2018р. позов [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів - задоволено частково. Змінено розмір та спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 20.09.2012р. - 500 грн. на користь матері [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] р. Ухвалено стягувати з [PERSON], [INFO] (іпн [NUMBER]) аліменти на утримання [PERSON], [INFO] р. у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь матері [PERSON] (іпн [NUMBER]), починаючи з дня набрання законної сили рішення суду та до досягнення дитиною повноліття. Адвокат [PERSON] звернувся із заявою до суду про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України необхідно ухвалити додаткове рішення, оскільки судом не вирішено питання про судові витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. ч. 3-4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Судом встановлено, що заява представника позивача про долучення доказів на підтвердження понесених витрат подана перед початком судових дебатів, отже відповідно до вимог зазначеної статті. При цьому адвокатом [PERSON] поданий акт про фактичне надання юридичних послуг та квитанція до прибуткового касового ордеру. У вказаному акті визначено, що адвокатом [PERSON] надано юридичні послуги [PERSON] за відповідним договором по підготовці матеріалів, заявлення нею позову та здійснення представництва при розгляді судом справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дружини та стягнення індексації розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі. Однак позовних вимог в даній справі є: зміна способу та розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], встановивши стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку. Крім того, в акті визначений перелік вартості послуг, зокрема і за участь у судових засіданнях, зокрема і 12 жовтня 2018р. При цьому підготовче засідання по даній справі судом проведено лише 31 жовтня 2018р., а 12 жовтня 2018р. судом відкрито провадження. Також на підтвердження отримання адвокатом грошової винагороди, [PERSON] надав суду квитанцію до прибуткового касового ордера від 04.12.2018р., відповідно до якої він отримав дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят грн. від позивача [PERSON] При цьому дана квитанція не містить номера, не зазначено за який саме договір про правову допомогу позивачем сплачено гонорар, суду не надано жодного підтвердження сплати зазначеної суми (журнал реєстрації прибуткових і видаткових ордерів, рахунку, на який переказано кошти тощо). Отже, позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні статей 77,78 ЦПК України того, що витрати на правову допомогу дійсно були ним здійснені, і за таких обставин суд вважає, що вимога представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed