Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 11.02.2005 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі. До того, а саме 03.02.2005 року, в них народилася дочка [PERSON]. Причинами для розірвання шлюбу позивачка вважає те, що вони з відповідачем виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки часто не могли дійти згоди при вирішенні простих побутових питань. Між сторонами виникали сварки та скандали в присутності малолітньої дитини, що негативно впливало на стан здоров'я позивачки та виховання дитини. Впродовж останніх років сімейне життя між сторонами погіршилося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивачка вважає, що їх з відповідачем сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, збереження цього шлюбу суперечить її інтересам, оскільки вона втратила почуття любові та поваги до відповідача. Тому позивачка просить вказаний шлюб розірвати, неповнолітню дитину після розірвання шлюбу залишити проживати з нею та залишити позивачці прізвище, набуте в звязку з реєстрацією шлюбу. Позивачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає, а справу просить розглядати в його відсутності. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 11.02.2005 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №26 (а.с.3). Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та вважають за доцільне шлюб розірвати. Тому суд приходить до висновку, що цей шлюб носить формальний характер і подальше його збереження суперечитиме інтересам сторін. За таких обставин шлюб слід розірвати. Неповнолітню дитину сторін після розірвання шлюбу слід залишити проживати з позивачкою, а також залишити останній прізвище, набуте в звязку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона вказала про це. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved