Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 20.03.2014р. в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айболит» про стягнення заробітної плати, компенсації за невчасно виплачену заробітну плату, компенсацію за затримку розрахунку і відшкодування моральної шкоди - відмовлено. Відповідно до п.1 ч.1, ч.3 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. В судове засідання сторони по справі не з'явились. В зв'язку з чим, у відповідності до ч.3 ст.220 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити питання про ухвалення додаткового рішення у відсутності останніх та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Як вбачається з уточненої позовної заяви від14.02.2014р., [PERSON] окрім іншого заявлялась вимога про стягнення суми компенсації за невикористану щорічну відпустку саме в розмірі 870 грн. 20 коп. (а.с.104-105). Як вбачається з матеріалів справи, а саме листа управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної у місті ради від 30.12.2013р. про розгляд звернення позивача до прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська, управлінням було проведено перевірку фактів, викладених у зверненні в межах повноважень. За результатом перевірки отриманих документів від ТОВ «Айболит» заявника повідомлено листом № 13/270 від 14.08.2013 року про наступне: заробітна плата, а також компенсація за невикористану щорічну відпустку за період роботи з 01.10.2011 року по 24.05.2013 року були нараховані в повному обсязі; заборгованість із виплати заробітної плати немає; нарахована сума компенсації за невикористану щорічну відпустку складає 870,20 грн.; утримано податків - 160,09 грн.; до виплати - 710,11 грн. Для отримання остаточного розрахунку заявнику рекомендовано звернутися до бухгалтерії підприємства (а.с.73). Товариством неодноразово направлялися численні листи - повідомлення про звернення до бухгалтерії ТОВ «Айболит» для подальшого розрахунку з ним, що підтверджується повідомленнями (а.с.65, 67, 68, 74, 75,76, 77, 102). Положеннями ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що в день подання заяви 10 травня 2013р. та в день звільнення 24 травня 2013 року [PERSON] не працював, що не заперечується сторонами в судовому засіданні. З моменту звільнення позивача, він за остаточним розрахунком (який належним чином був повідомлений про що свідчить копія повідомлення про вручення а.с.103) на підприємство не звертався. В судовому засіданні представником відповідача пропонувалось позивачу отримати згідно остаточного розрахунку кошти в розмірі 710 грн. 11 коп., але позивач відмовився. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у праві. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Таким чином, позовні вимоги про стягнення суми компенсації за невикористану щорічну відпустку підлягають задоволенню частково, оскільки компенсація нарахована позивачу в розмірі 870 грн. 20 коп., але підлягає стягненню з відповідача з урахуванням утриманих податків - 160 грн. 09 коп., в розмірі в розмірі 710 грн. 11 коп. З урахуванням зазначеного, суд у відповідності до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial