Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.08.2016 з відповідача стягуються аліменти на дітей в сумі по 700 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 22.07.2016 і до досягнення ними повноліття. Позивач зазначає, що коштів, які сплачує відповідач, недостатньо для задоволення матеріальних потреб дітей. Просить збільшити розмір аліментів та надалі стягувати з [PERSON] в її користь аліменти по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, позивач просила стягнути в її користь витрати на правову допомогу в сумі 5000 гривень. Заперечення відповідача. Відповідач вимоги заперечив повністю, зазначивши, що підстави для збільшення розміру аліментів відсутні. Його матеріальний стан не покращився, обставини, які були враховані судом при визначенні розміру аліментів, не змінились. Просив у задоволенні позову відмовити. Мотивувальна частина рішення. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З відповідача, на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.08.2016, стягуються аліменти на дітей в розмірі по 700 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 22.07.2016 і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доводи позивача зводяться до того, що законом був збільшений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який тепер не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Вказані 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на сьогодні перевищують розмір аліментів, який визначений вказаним вище рішенням суду від 01.08.2016. Однак, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, не є підставою для збільшення розміру аліментів в порядку, передбаченому ст.192 СК України, та ухвалення нового судового рішення, оскільки цей розмір встановлюється законом, а не судовим рішенням. У разі примусового виконання рішення про стягнення аліментів, збільшення мінімального розміру аліментів є підставою для автоматичного визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням такого збільшення з моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017. Зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення, про що роз`яснено у п.17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Крім того, відповідно до правової позиції Великої палати Верховного Суду від 30.01.2019, висловленій у справі № 755/10947/17, суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. Відповідно збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку аліментів. Частиною 3 ст.81 СК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, на позивача покладається обов`язок доказування підстав для збільшення розміру аліментів. Позивач не надала доказів на підтвердження зміни матеріального або сімейного стану сторін, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них, які можуть слугувати підставою для збільшення розміру аліментів. Додаткові витрати на дітей, що викликані особливими обставинами (розвитком їх здібностей, необхідністю лікування, тощо), про які йдеться у позовній заяві, стягуються не шляхом збільшення розміру аліментів, а шляхом подання окремої вимоги про їх стягнення. В задоволенні позову слід відмовити. Разом з тим, слід звернути увагу позивача, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03 липня 2018 року № 2475-V-II, частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого нормами Сімейного кодексу України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Отже, якщо на підставі рішення суду стягуються аліменти у меншому розмірі, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, питання стягнення аліментів не менше гарантованого СК України розміру належить до компетенції державного виконавця.

Outcome: dismissed