Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Позивач у вересні 2020 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивовано тим, що з квітня 2017 року він працює на посаді оператора у виробництві харчової продукції (транспортно-технологічні та рецептурно-змішувальні установки), Україна заводу ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна». З 25 жовтня 2019 року [PERSON] був обраний головою первинної профспілкової організації ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна». Також позивач є членом Тростянецької районної профспілкової організації працівників агропромислового комплексу. Наказом директора ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна» [PERSON].СN №192 від 22 червня 2020 року позивачу оголошено догану за неодноразове порушення масочного режиму під час перебування на території підприємства, а також зневажливе та неетичне поводження у спілкуванні з колегами, провокування конфліктів. Із застосованим дисциплінарним стягненням та позбавленням права на заохочення під час дії стягнення [PERSON] не погоджується, винним себе не визнає, посилаючись у позовній заяві, відповіді на відзив та поясненнях на те, що: - перебування 23 травня 2020 року без маски на території іншого підприємства, де він не працює, не потягло за собою жодних наслідків і не є порушенням трудової дисципліни; - 25 травня 2020 року позивач був у захисній масці, тримання в руках телефону не є порушенням, а відповіді на питання не є провокуванням конфліктів; - оспорюваний наказ не містить опис фактичних обставин вчинення [PERSON] порушення трудової дисципліни, не зазначено часу, місця та інших фактичних обставин, які послужили підставою для застосування до працівника заходів дисциплінарного стягнення. - викладені у доповідних записках обставини не є достатніми для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності; - спірний наказ був виданий незважаючи на обґрунтовану відмову Комітету первинної профспілкової організації ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна» у наданні згоди на притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності; - відповідач порушив процедуру притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності: відповідач не направив доповнення до доповідних від 19.06.2020, складених після звернення 01.06.2020 відповідачем з поданням до профспілки, які мали бути разом з повторним поданням до профспілки про надання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності бути надіслані відповідачем, щоб таким доповненням була надана оцінка профспілкою, складення таких доповнень на думку позивача свідчить про недостатність доказів вчинення [PERSON] дисциплінарного проступку зібраних до звернення відповідача з поданням до профспілкового комітету; - з поданням до Тростянецької районної профспілкової організації працівників агропромислового комплексу відповідач взагалі не звертався; - 29.05.2020 у позивача відбирали пояснення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які на думку [PERSON] діяли самовільно, оскільки пояснення з приводу обставин, які мали місце 23 та 25 травня 2020 керівник Товариства просив надати позивача листом від 02.06.2020; 29.05.2020 указані особи вимагали у позивача в їх присутності надати письмові пояснення протягом 5-10 хвилин, не дали більше часу, не залишили його, щоб він міг сконцентруватись, поводили себе зневажливо та неетично,через що позивач розхвилювався, у нього піднявся артеріальний тиск, була запрошена працівник медичного пункту, яка установила підвищений тиск, надала допомогу, було надано рекомендацію звернутись до невропатолога. З 29 травня по 05 червня 2020 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом гіпертонічна хвороба; - твердження відповідача про відмову позивача 29.05.2020 надати письмові пояснення не відповідають дійсності, оскільки не враховано відеозапис з камер відеоспостереження у період з 18 год. по 20 год. того дня,пояснення, які склав позивач 29.05.2020, зникли; - у спірному наказі повністю не вказано ім`я та по-батькові позивача, що на його думку вказує на зневажливе до нього ставлення, обумовлене його громадською роботою на посаді голови профспілкової організації. Внаслідок притягнення до дисциплінарної відповідальності позивач зазнав моральної шкоди, перебував на лікуванні, вимушений був витрачати кошти на ліки, переживав через це, що впливало на його стан здоров`я та спокій в його родині. З 29 травня 2020 року він вимушений був звертатись із запитами до відповідача, витрачав свій час на написання відповідей, вимушений був звертатись за консультаціями фахівця у галузі права, а потім був вимушений звертатись до суду за захистом своїх прав. На час дії догани позивач втратив частину заробітку, оскільки був позбавлений премії та інших заохочень. Посилаючись на указані обставини позивач просить суд: 1) визнати незаконним та скасувати наказ підписаний директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Якобз Дау Егбертс Україна» [PERSON] №СN від 22 червня 2020 року про винесення догани [PERSON] оператору у виробництві харчової продукції (транспортно-технологічні та рецептурно змішувальні установки); 2) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Якобз Дау Егбертс Україна» на його користь моральну шкоду в розмірі 15000 грн. Стислий виклад позиції відповідача Представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Якобз Дау Егбертс Україна» адвокатом Костенко М.І. до суду подано відзив на позов, заперечення, пояснення, за змістом яких остання просила суд повністю відмовити у задоволенні позову [PERSON] , посилаючись на такі доводи та обставини: -позивачу оголошено догану за неодноразове порушення масочного режиму під час перебування на території підприємства, а також зневажливе та неетичне поводження у спілкуванні з колегами, провокування конфліктів, що мало місце 23 травня 2020 року під час тестування на захворювання COVID-19, організованого для робітників кавової секції, та 25 травня 2020 року під час перебування на території кавової секції, і що підтверджується доповідними керівників виробничих ліній [PERSON] , та [PERSON] , доповненнями до них, поясненнями лікаря [PERSON] , доповідної оператора [PERSON] та фотографіями з відеозаписів, який ведеться на підприємстві; -указаними діями [PERSON] порушив пункт 4 розділу ІІ, пункти 18-19 розділу VI Колективного договору, підпункти 3.1.1, 3.1.3, 3.1.4 Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників Товариства; -законодавство не містить вимог до змісту наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, спірний наказ містить посилання на дії позивача, які є порушенням трудової дисципліни та норми які були порушені; -позивач був забезпечений захисними засобами, на керівників виробничих ліній було покладено контроль за дотримання працівниками запобіжних заходів та перебування в масках на робочих місцях та на території карантину на період дії карантину, на вході на територію підприємства були розміщені відповідні інформаційні плакати та оголошення про обов`язковість носіння масок - 29.05.2020 відбулась зустріч позивача з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з метою отримання від позивача пояснень стосовно випадків, що сталися 23.05.2020 та 25.05.2020 і описані у доповідних цих керівників. За період часу з 17:00 до 19:00 позивач не надав пояснення, після чого о 19:15 були складені Акти про відмову надати письмове пояснення; - рішення профспілкового органу про відмову у наданні згоди на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не містить обґрунтування незаконності такого притягнення, профспілкою не було проаналізовано та не надано відповіді щодо тих порушень, які були зазначені у поданні, що за відсутності обґрунтованої відмови давало право на прийняти спірний наказ про оголошення [PERSON] догани; - відповідачем було дотримано процедуру притягнення [PERSON] до відповідальності, було запропоновано надати пояснення, направлено подання до профспілки про надання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності, дисциплінарне стягнення накладено з дотриманням установленого законом строку; - надання керівниками виробничих ліній [PERSON] та [PERSON] доповнень до доповідних після звернення відповідача з поданням до профспілки не суперечить законодавству, такі доповнення не містять нових обставин, а лише уточнюють окремі діалоги працівників, доповідні та пояснення, на підставі яких був виданий оспорюваний наказ містять не суб`єктивне оцінку побаченого, а опис об`єктивних обставин, які можна перевірити на їх істинність; - доводи позивача про нібито провокацію конфлікту керівниками виробничих ліній жодним чином не обґрунтовано тим в чому саме полягало таке провокування, пояснення у позивача відбирались 29.05.2020 до звернення відповідача з поданням до профспілки, яких він затягуючи час так і не надав, а 02.06.2020 позивачу був повторно направлений запит від директора заводу - незважаючи на те, що Тростянецька районна профспілкова організація працівників АПК України є вищим виборним органом Профспілкового комітету, який очолює позивач, відповідно до частини 3 статті 252 КЗпП її згода необхідна виключно при звільненні членів виборного профспілкового органу підприємства, його керівника, а не при притягненні до дисциплінарної відповідальності; - оскільки оспорюваний наказ є законним, то відсутні підстави для стягнення на користь [PERSON] моральної шкоди, яка є похідною вимогою, також позивачем не надано доказів, які підтверджують стрес (довідка психолога, невролога), які підтверджують шкоду його психічному здоров`ю, причинно-наслідкового зв`язку між прийняття 22.06.2020 наказу та перебуванням позивача у лікарні з 29 по 05 червня 2020 року, обставини, на які посилається позивач є абстрактними, є його емоційними сприйняттям, а не конкретними фактами. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою судді від 25.09.2020 рокупозовна заява була залишена без руху, встановлено строк для усунення недоліків. Позивачем 01.10.2020 подано до суду уточнену позовну заяву. Ухвалою суду від 02.10.2020 року була прийнята позовна заява до розгляду і відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження. Представником відповідача 26.10.2020 подано відзив на позов. Позивачем 17.11.2020 до суду подано відповідь на відзив з додатковими письмовими доказами. Представником відповідача 04.12.2020 року до суду подано заперечення. Представником відповідача 04.01.2021 до суду надано клопотання про приєднання до справи додаткового письмового доказу, 11.01.2021 додаткові письмові пояснення та письмові докази. Позивач та його представник 11.01.2021 року подали клопотання про відкладення судового розгляду справи. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Сторонами визнано, що позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Якобз Дау Егбертс Україна», займає посаду оператора у виробництві харчової продукції (транспортно-технологічні та рецептурно-змішувальні установки), Україна. [PERSON] є Головою Первинної Профспілкової організації ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна» (а.с.149-154 том 1). Наказом ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна» від 13.03.2020 № 030 з метою попередження розповсюдження коронавірусної хвороби вирішено забезпечити всіх працівників необхідними захисними засобами, впроваджувати запобіжні заходи згідно рекомендації МОЗ України та надалі діяти згідно чинного законодавства. Перед запровадженням указаних заходів Керівникам виробничих ліній доручено проінформувати працівників, а також здійснювати контроль за дотриманням працівниками вищезазначених заходів (а.с.20 том 1). У подальшому наказом ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна» від 10.04.2020 № 041 «Про забезпечення працівників засобами індивідуального захисту» керівникам виробничих ліній наказано забезпечити всіх працівників підприємства засобами індивідуального захисту, захисними масками та перчатками (п.1); керівникам підрозділів наказано довести до відома своїм підлеглим, що перебування працівників в масках на робочих місцях та на території підприємства є обов`язковим на період дії карантину та до наступного розпорядження керівництва підприємства (а.с.21 том 1). Позивач не заперечив забезпечення його відповідачем захисними масками (а.с.14 том 1). 06 травня 2020 року [PERSON] підписав особисте зобов`язання, за змістом якого він підтвердив, що не мав контактів з особами щодо яких є обґрунтовані підозри на інфікування коронавірусом, зобов`язався повідомити про такі контакти та про відповідні симптоми, якщо вони з`являться, підтвердив, що ознайомився з інформацією про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей (а.с.245 том 1). Наказом ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна» від 21 травня 2020 року № 052 «Про додаткові заходи зумовлені карантинними обмеженнями працівників ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна» у зв`язку із уведенням на підприємстві тимчасових заходів щодо фізичного дистанціювання працівників (розділення персоналу на бригади для зменшення взаємодії між групами працівників) та необхідністю оптимізувати робочі графіки перед запровадженням таких заходів наказано керівникам виробничих ліній запропонувати працівникам згідно переліку, у тому числі [PERSON] , пройти 23 травня 2020 року на території підприємства тестування на антитіла до COVID-19 за рахунок роботодавця (а.с.106-107 том 1). 26 травня 2020 року керівником виробничих ліній [PERSON] директору заводу ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна» [PERSON] була подана доповідна про те, що орієнтовно о 13 год. 23 травня 2020 року у кабінет, де проходило експрес тестування на захворювання COVID-19 для робітників кавової секції, зайшло одночасно двоє працівників, один з яких був [PERSON] , який був без маски і залишився біля входу. На зауваження про обов`язковість носіння маски позивач за твердженням [PERSON] відреагував критично з наданням коментарів підвищеним тоном в грубій формі з переходом на особистості, аргументував свої дії з посиланням на закон, який дозволяє йому будь-де знаходитись без маски, і це не є «справою [PERSON] », надавав неетичні коментарі в його бік підвищеним тоном, що відбулось присутності лікаря [PERSON] . У доповідній керівником виробничих ліній [PERSON] запропоновано оголосити [PERSON] догану (а.с.7,8 том 1). В указаній доповідній від 26.05.2020 року [PERSON] посилається на пояснення лікаря [PERSON] , викладені ним в електронному листі, що надісланий лікарем 27.05.2020 року, в якому останній, описуючи інцидент під час тестування, вказав: «…зайшов мущина, і запитав, до котрої години ми тут будемо. На мої пояснення, що точно відповісти неможливо не прореагував і запитав чи будемо до третьої. Знову постарався донести, що сказати точно неможливо. На зауваження [PERSON] , про необхідність надіти маску прореагував досить агресивно. Мої зауваженнящодо необхідність маскового режиму також залишив поза увагою. Склалось враження, що людина провокувала конфлікт» (а.с.9 том 1). 25 травня 2020 року керівником виробничих ліній [PERSON] директору заводу ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна» [PERSON] була подана доповідна про те, що 25 травня 2020 року близько 08 год.00 хв. [PERSON] побачила, що оператор у виробництві харчової продукції (транспортно-технологічні та рецептурно-змішувальні установки) [PERSON] рухався без захисної маски та вдягненою дротовою гарнітурою з шлюзу у напрямку кав`ярні. На зроблені зауваження порушення з охорони праці, [PERSON] відреагував критично, вів себе неетично, зневажливо, у присутності інших працівників виробництва компанії та підрядних організацій різко та з підвищеним тоном зазначив, що носіння гарнітури не є порушенням і зауваження є безпідставними.У доповідній керівником виробничих ліній [PERSON] запропоновано оголосити [PERSON] догану та не нараховувати премію на період її дії. До указаної доповідної [PERSON] остання подала керівнику доповідну молодшого оператора [PERSON] про те, що він був свідком ситуації між керівником виробничих ліній [PERSON] та керівником профспілки [PERSON] , який був без захисної маски та з одягненою дротовою гарнітурою до телефону. [PERSON] було зроблено зауваження про те, що це є порушенням з охорони праці. [PERSON] відреагував критично, чим спровокував конфліктну ситуацію (а.с. 11 том 1). 29 травня 2020 року керівниками виробничих ліній [PERSON] , [PERSON] , керівником процесу постійного вдосконалення [PERSON] , фахівцем з планування проектів [PERSON] були складені Акти про те, що [PERSON] було запропоновано надати письмове пояснення своїх дій, які мали місце 23 та 25 травня 2020 року, але за змістом Актів позивач відмовся надавати пояснення, його підпис в Актах відсутній (а.с.12, 13 том 1). 01 червня 2020 року директор заводу ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна» [PERSON] звернувся з Поданням до Профспілкового комітету Первинної профспілкової організації ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна» з метою отримання попередньої згоди на застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді догани за порушення, викладені у поданні та доданих до нього документах (а.с.5,6 том 1). 02 червня 2020 року листом № 259 директор заводу ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна» [PERSON] на підставі статті 149 КЗпП України запропонував позивачу надати пояснення стосовно обставин, за яких 23 та 25 травня 2020 року відбулось порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку та Інструкції з охорони праці підприємства, розпоряджень керівництва заводу щодо надзвичайних заходів на підприємстві, пов`язаних із запобіганням поширенню інфекції COVID-19, які викладені у доповідних [PERSON] та [PERSON] (а.с.31 том 1). 12 червня 2020 року на засіданні Профспілкового комітету Первинної профспілкової організації ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна» на підставі наданих відповідачем матеріалів було прийнято постанову, якою відмовлено у наданні попередньої згоди на застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення, посилаючись на те, що позивач не допустив порушень (а.с.15,16, 23-28 том 1). 16 червня 2020 року позивач надав директору заводу ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна» [PERSON] письмові пояснення, в яких вказав, що відповідно до наказу 23 травня 2020 року у свій вихідний день він з`явився в місце проведення тестування біля центральної прохідної фабрики ПрАТ «Монделіс Україна», підійшов до кабінету № 1 для уточнення часу проведення експрес тестування, оскільки цього вимагали сімейні обставини. При вході у приміщення центральної прохідної фабрики ПрАТ «Монделіс Україна» на дверях висить оголошення «Увага! Важлива інформація!», один з пунктів якого зобов`язує носити маску у випадках можливості дотримання соціальної дистанції під час виконання робіт (не менше 1,5 метри). До кабінету позивач не заходив, знаходячись на порозі на відстані більше ніж 1,5 метрів до присутніх, позивач звернувся до медичного працівника із запитанням до якої години будуть приймати, на що відповіді не отримав, за нього відповів [PERSON] , який звернув увагу на перебування позивача без захисної маски. Після повторного запитання до медичного працівника про те чи будуть проводити тестування до 15 години, відповіді не отримав, а [PERSON] попередив, що без маски у кабінет не заходити, куди позивач і не намагався заходити. Позивач попередив, що з сімейними обставинами може пройти тестування тільки з 15 год. і зачинив двері. Розмова між позивачем та [PERSON] відбулась у тому тоні, який початково задав керівник. Стосовно ситуації 25 травня 2020, про яку доповіла [PERSON] , [PERSON] , пояснив, що перебував у захисній масці і чекав зменшення людей у шлюзі, мав при собі телефон з бездротовою гарнітурою, яким він користується зі згоди керівництва, і який йому було видано для роботи як керівнику профспілкової організації. Свідків розмови із [PERSON] не було (а.с.28,29 том 1). 19 червня 2020 року керівник виробничих ліній [PERSON] подала доповнення до її доповідної від 25.05.2020 в частині коментарів позивача стосовно користування навушниками, а стосовно неетичності наданих у її сторону коментарів вказала, що при наданні відповідей на коментарі позивача він постійно перебивав, проявляючи зневагу, доводилось просити його дослухати до кінця відповіді (а.с.38). 19 червня 2020 року керівник виробничих ліній [PERSON] також подав доповнення до доповідної, в яких конкретизував відповіді позивача на його зауваження стосовно порушення вимог безпечного дистанціювання та перебування без захисної маски приблизно такого характеру: «Хто ти такий, щоб мені розповідати що і як мені носити?», «Я з тобою буду розмовляти по-іншому», «Тебе взагалі ніхто не питає», «Я взагалі здоровий, що ти до мене причепився», «Я всі закони знаю! Є закон, який мені дозволяє будь-де знаходитись без маски» (а.с.84). 22 червня 2020 року на підставі доповідних керівників виробничих ліній [PERSON] , та [PERSON] , доповнень до них, пояснення лікаря [PERSON] , доповідної оператора [PERSON] , Акта про відмову надати пояснення від 29.05.2020, пояснень [PERSON] від 16.06.2020, Постанови Профспілкового комітету від 12.06.2020, директором заводу ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна» [PERSON] видано наказ №CN 192 «Про винесення догани [PERSON] », яким позивачу оголошено догану за порушення трудової дисципліни, зокрема, неодноразове порушення масочного режиму під час перебування на за неодноразове порушення масочного режиму під час перебування на території підприємства, а також зневажливе та неетичне поводження у спілкуванні з колегами, провокування конфліктів. Відповідно до частини 3 статті 151 КЗпП України протягом строку дії дисциплінарного стягнення наказано не застосовувати до працівника заохочення (у тому числі преміювання) (а.с.32 том 1). Сторони визнали, що станом на час судового розгляду справи догана оголошена спірним наказом достроково була знята відповідачем. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно достатті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана. Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня йоговиявлення. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідноз`ясовувати, в чому конкретно проявилосяпорушення, чи додержані власникомабоуповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Повертаючись до обставин цієї справи слід зазначити, що спірний наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення не містить чіткого формулювання суті і обставин проступків допущених позивачем, у тому числі коли вони мали місце, достатніх даних про конкретні винні дії позивача щодо порушення трудової дисципліни, які б могли бути підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності і оголошення догани. У спірному наказі наведене неконкретне твердження про неодноразовість порушень маскового режиму під час перебування на території підприємства, яка кількість раз мається на увазі, в який день і за яких обставин, чи в процесі праці це мало місце у наказі не деталізовано. За відсутності деталізації обставин, які позивачу ставляться у провину, суд позбавлений можливості оцінити наявність порушень обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку, перевірити дотримання роботодавцем строків застосування дисциплінарного стягнення, визначений статтею 148 КЗпП України. Посилання у наказі на доповідні записки, доповнення до них та інші документи не є достатнім, оскільки на їх підставі саме роботодавець мав у прийнятому рішенні викласти обставини проступків та дані про конкретні винні діяння позивача (час, місце, спосіб, дія чи бездіяльність). З огляду на викладене, оскаржений наказ не може бути визнано законним. Такий висновок відповідає позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 19.12.2018 у справі № 583/2103/17, від 22.07.2020 у справі № 554/9493/17. Крім того, під час застосування до позивача дисциплінарного стягнення відповідачем було порушено вимоги частини другої статті 252 КЗпП України та частини другої статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Частина перша статті 252 КЗпП України формулює загальне положення, яке покладає на власника або уповноважений ним орган обов`язок створення для працівників підприємства, установи, організації обраних до складу виборної профспілкової організації, можливості для здійснення їхніх повноважень. Частиною другою статті 41 Закону України «Про професійніспілки, їх права та гарантіїдіяльності» і частиною другою статті 252 КЗпПУкраїни передбачено, щооднією з гарантій можливості здійснення такими особами своїхповноважень є заборона притягненняїх до дисциплінарноївідповідальності без попередньоїзгоди виборного органу, членами якого вони є. Згідно із частиною шостою статті 39 Закону України «Про професійніспілки, їх права та гарантії діяльності» рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівникоммає бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що власник має право звільнити працівника без згоди профспілкового органу за відсутності обґрунтування профспілковим органом такої відмови, а не з мотивів її відмови. За аналогією правило частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» слід застосувати й до передбачених частиною другою статті 252 КЗпП України, частиною другою статті 41 цього Закону випадків отримання згоди профспілкового органу на притягнення працівників - членів виборних профспілкових органів до дисциплінарної відповідальності. Висновок про обґрунтованість чи необґрунтованість рішення профспілкового комітету про відмову у наданні згоди на притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності може бути зроблений судом лише після перевірки відповідності такого рішення нормам трудового законодавства, фактичних обставин і підстав притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Оскільки, як вже зазначалось судом, відповідач у спірному наказі не навів фактичних обставин і підстав притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, суд позбавлений можливості надати оцінку правомірності обґрунтування постанови Профспілкового комітету Первинної профспілкової організації ТОВ «Якобз Дау Егбертс від 12 червня 2020 року. Як установлено судом позивач є Головою Первинної Профспілкової організації ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна» (а.с.149-154 том 1). Водночас, [PERSON] очолюваною ним профспілковою організацією за рішенням установчих зборів від 25.10.2019 делегований до складу керівного органу Тростянецької районної профспілкової організації працівників агропромислового комплексу України, а відповідно до постанови VIII Тростянецької звітно-виборної конференції профспілки працівників агропромислового комітету від 09.01.2020 позивач уведений до складу комітету Тростянецької районної профспілкової організації працівників агропромислового комплексу України і 09.01.2020 на засіданні районного комітету був обраний до складу президії районного комітету, тобто до складу виборного органу цієї профспілкової організації (а.с.146, 149-153 том 1). Отже, [PERSON] поряд з перебуванням на виборній посаді Первинної Профспілкової організації ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна», є членом виборного органу Тростянецької районної профспілкової організації працівників агропромислового комплексу України - президії районного комітету, а тому відповідач, крім звернення із поданням про надання попередньої згоди на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності до Первинної Профспілкової організації ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна», мав подати таке подання і до Тростянецької районної профспілкової організації працівників агропромислового комплексу України. Представник відповідача [PERSON] , обґрунтовуючи відсутність підстав для звернення відповідача з відповідним поданням до Тростянецької районної профспілкової організації працівників агропромислового комплексу України, у запереченнях посилалась на положення частини 3 статті 252 КЗпП України, яка на її думку зобов`язує звертатись за відповідною згодою до вищого виборного органу профспілки у разі звільнення члена виборного органу, а не у разі притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Проте, положення частини 3 статті 252 КЗпП України не регулюють спірні правовідносини, оскільки дійсно унормовують питання звільнення членів виборного органу профспілкового органу підприємства і зобов`язують роботодавця звертатись за відповідним погодження звільнення члена виборного органу не лише до виборного органу членом якої він є, а і до вищого виборного органу цієї профспілки (в цій нормі відсутнє посилання на членство відповідного працівника у вищому виборному органі). Натомість приписи частини 2 статті 252 КЗпП України передбачають заборону притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, без попередньою згоди виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Оскільки [PERSON] є членом виборного органу (президії районного комітету) Тростянецької районної профспілкової організації працівників агропромислового комплексу України, відповідач повинен був погодити притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, проте не як з вищим виборним органом профспілки, яку очолює Терновий О.М. в розумінні частини 3 статті 252 КЗпП України як помилково вважає представник відповідача, а відповідно до частини 2 указаної статті як з виборним профспілковим органом, членом якого є позивач. Посилання представника відповідача на неможливість прийняття судом як доказу довідки від 21.10.2020 № 34 (а.с.145 том 1) на підтвердження його статусу як члена виборного органу Тростянецької районної профспілкової організації працівників агропромислового комплексу України в силу подання її [PERSON] з порушенням частин 2, 4, 8 статті 83 ЦПК України не спростовує підстав для висновку суду про допущення відповідачем порушення частини другою статті 252 КЗпП України при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності. Указана довідка отримана позивачем після подання позову до суду і подана до початку його розгляду по суті разом з відповіддю на відзив. Зміст довідки від 21.10.2020 № 34 і викладені у ній обставини були відомі відповідачу до звернення позивача з цим позовом до суду з листа Тростянецької районної профспілкової організації працівників агропромислового комплексу України Колодки І. від 16.07.2020 (а.с.146). Відповідач мав можливість ефективно представити свою позицію стосовно цього доказу. За наведених обставин, неприйняття судом у позивача такого доказу з мотивів наведених представником відповідача (без відповідного клопотання) буде проявом надмірного формалізму і призведе до непропорційного обмеження позивача у праві на подання до суду доказів на підтвердження підстав позову. Отже, вимоги [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу директора ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна» СN №192 від 22 червня 2020 року «Про винесення догани [PERSON] » є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Поряд з викладеними порушеннями, допущеними відповідачем, які є підставою для задоволення позову в частині вимог про визнання незаконним і скасування наказу від 22.06.2020 року СN №192, суд вважає за необхідне окремо висловитись з приводу обставин, які мали місце 23.05.2020 року, про які доповів у доповідній та доповненнях до неї [PERSON] , які описав у листі лікар [PERSON] і з приводу яких позивачу 29.05.2020 та листом від 02.06.2020 пропонувалось подати письмові пояснення, оскільки такі обставини стали приводом для початку відповідачем процедури притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності і з ними [PERSON] пов`язує заподіяння йому моральної шкоди і погіршення його здоров`я у період з 29.05.2020 по 05.06.2020. Як установлено судом 23.05.2020 на підставі наказу ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна» від 21 травня 2020 року № 052 визначеним у вказаному наказі працівникам, у тому числі [PERSON] , було запропоновано пройти тестування на антитіла до COVID-19 за рахунок роботодавця. Сторони справи визнали, що 23.05.2020 (субота) для позивача був неробочим днем. [PERSON] під час судового розгляду посилався на те, що час проходження ним тестування 23.05.2020 в його вихідний день не був оплачений роботодавцем як робочий час, що не спростовано відповідачем доказами. Крім того, і позивач зазначає у позовній заяві про те, що тестування проводилось на території підприємства, в якому він не працює, і у поданні до Профспілкового комітету Первинної профспілкової організації ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна» від 01.06.2020 (а.с.5 том 1) відповідач вказує, що тестування працівників на захворювання на COVID-19 відбувалось у кабінеті № 1 біля центральної прохідної ПрАТ «Монделіс Україна», проте позивач перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна». Доказів того, що приміщення в якому відбувалось тестування, є територією ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна», а не ПрАТ «Монделіс Україна», відповідач не надав. Отже, обставин, які мали місце 23.05.2020 року, про які доповів у доповідній та доповненнях до неї [PERSON] , та описав лікар [PERSON] , відбувались не у робочий час [PERSON] . Робочий час - це час, протягом якого працівник зобов`язаний виконувати трудову функцію відповідно до трудового договору і законодавства про працю. Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ТОВ «Якобз Дау Егбертс Україна», які є додатком 2 до колективного договору, що діє у Товаристві, внутрішній трудовий розпорядок - це система трудових відносин, що складаються в процесі праці у трудовому колективі. Правила внутрішнього трудового розпорядку - внутрішній нормативний акт Товариства, що забезпечує чітку організацію праці, належні, безпечні умови праці, підвищення її продуктивності та ефективності, раціональне використання робочого часу, час відпочинку та зміцнення трудової дисципліни (а.с.114-117 том 1). Отже, роботодавець має право вимагати від працівника виконання трудових обов`язків і дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку протягом робочого часу, тобто у межах відносин, що складаються у процесі праці. Саме порушення працівником цих обов`язків тягне дисциплінарну відповідальність працівника, а також інші заходи впливу, передбачені законодавством про працю, колективним договором та іншими нормативними актами (зокрема, позбавлення премії повністю чи частково у разі застосування системи оплати праці, що включає преміювання). Правила карантину, які станом на 23.05.2020 діяли на території Сумської області були передбачені постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої SARS-CoV-2 та етапів послаблення протиепідемічних заходів» від 20.05.2020 №392. Перебування позивача 23 травня 2020 року у неробочий час (не у процесі праці) в громадських будинках і спорудах без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема, респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, могло бути підставою для адміністративної відповідальності за статтею 44-3 КУпАП, яка передбачала відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, встановлених на той час постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392. Посилання у доповідній [PERSON] від 26.05.2020 на порушення на його думку [PERSON] в ході їх спілкування 23 травня 2020 року під час тестування на антитіла до COVID-19 критерію преміальної політики «Мораль» та інструменти MOS (наявність ситуацій, що призвели до конфлікту між працівниками, чи погіршили продуктивність праці (вживання ненормативної лексики, вислови, що дискримінують чи ображають за гендерними, релігійними, політичними ознаками) (а.с.224 том 1), пункту 3.1.4 Правил внутрішнього розпорядку Товариства (працівник зобов`язаний дотримуватись норм поведінки, загальноприйнятих правил у спілкуванні з колегами) також не є обґрунтованими, оскільки вимоги указаних локальних актів Товариства поширюються виключно на відносини у процесі праці і спрямовані на забезпечення належних умов праці, підвищення її продуктивності та ефективності, і не поширюються на відносини між працівниками у позаробочих час, як такі, що не впливають на процес праці та її продуктивність. За таких обставин, порушення, які на думку керівника виробничих ліній [PERSON] допустив [PERSON] 23.05.2020, пов`язані із недотриманням маскового режиму та неетичним поводженням у спілкуванні не можуть бути кваліфіковані як порушення трудової дисципліни і бути приводом для реалізації роботодавцем положень статей 147-149, 252 КЗпП України, у тому числі на відбирання письмових пояснень. Вирішуючи вимогу позивача про відшкодування йому моральної шкоди, завданої йому у результаті звільнення, суд виходить з таких мотивів. Відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до частин 1 та 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, його тривалості, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як установлено судом позивач внаслідок винесення спірного наказу на час дії догани був позбавлений премії, а тому втратив частину доходу. Проте, на час розгляду справи судом дисциплінарне стягнення застосоване до [PERSON] , спірним наказом відповідно до статті 151 КЗпП України було достроково знято відповідачем, що не заперечується сторонами. Також в обґрунтування заподіяння йому моральної шкоди внаслідок порушення його законних прав відповідачем та уповноваженими ним особами [PERSON] посилався на погіршення його стану здоров`я внаслідок підвищення тиску під час його зустрічі 29.05.2020 з керівниками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які його запросили з метою отримання від позивача пояснень стосовно випадків, що сталися 23.05.2020 та 25.05.2020 року. Факт виклику представника медпункту через погане самопочуття позивача після складення указаними посадовими особами Акту про відмову надати позивачем пояснення, установлення медичною сестрою підвищення у [PERSON] артеріального тиску, який у результаті замірів зафіксовано на рівні 170/110, а також виявлення позивачем наміру звернутися до лікарні підтверджується доповідними [PERSON] та [PERSON] (а.с.94, 94 том 1). Перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні з 29.05.2020 по 05.06.2020 з діагнозом - гіпертонічна хвороба, неускладнений гіпертонічний криз, підтверджується випискою з медичної картки стаціонарного хворого № 000473, виданою КНП «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради (а.с.30 том 1). Указана виписка на переконання суду є належними доказом моральної шкоди, яку позивач зазнав під час процедури його притягнення до дисциплінарної відповідальності, яка виходячи з вимог статей 147-149, 252 КЗпП України триває в часі і завершується виданням відповідного наказу, а тому природньо увесь процес викликає негативні переживаннями і впливає на нервову систему працівника, а не лише саме остаточне рішення роботодавця, на що помилково посилалась представника відповідача. Отже, суд вважає підставними посилання позивача в обґрунтування заподіяння моральної шкоди на погіршення його стану здоров`я внаслідок душевних переживань, викликаних безпідставним відбиранням уповноваженими відповідачем посадовими особами письмових пояснень відповідно до статті 149 КЗпП України, у тому числі стосовно його дій, які мали місце у неробочий для [PERSON] час і не були порушенням трудової дисципліни. Ураховуючи встановлені обставини, вимоги розумності, дострокове зняття відповідачем з позивача дисциплінарного стягнення, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню 1000 грн. у рахунок відшкодування завданої позивачу моральної шкоди. Таким чином, позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду стосовно кожної з двох позовних вимог сплати по 840 грн. 80 коп. судового збору (а.с.38, 39 том 1). Ураховуючи, що вимога про визнання незаконним та скасування наказу підлягає задоволенню у повному обсязі, а про відшкодування моральної шкоди частково (на 6,67%), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 896 грн. 88 коп. (840 грн. 80 коп. + 56 грн. 08 коп. (840 грн. 80 коп. х 6,67%). На підставі викладеного та

Outcome: partial