Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2014 року позов [PERSON] про поділ спільного майна подружжя було задоволено у повному обсязі. Визнано об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS]. Поділено майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], виділивши у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Також, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 3200 грн. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у зазначеній справі, посилаючись на те, що відповідно до ухваленого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя від 10.06.2014 року рішення, судом було вирішено питання про поділ майна подружжя, яке було поділено, та виділено у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] проте не вказано про виділення у його власність квартири [ADDRESS], у зв'язку з чим, при зверненні до нотаріуса для оформлення необхідних для відчуження його майна документів, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Посилаючись на зазначені обставини, просив ухвалити додаткове рішення у справі, шляхом зазначення інформації про виділення у його власність квартири [ADDRESS]. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку, представником заявника подано заяву про розгляд заяви за їх відсутності, заяву про ухвалення додаткового рішення підтримують у повному обсязі. [PERSON] причини неявки до суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи суду не подавала. Дослідивши матеріали справи та доводи заяви, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і надавали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд, не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що у листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, який в ході судового розгляду справи уточнила. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2014 року, позовні вимоги [PERSON] були задоволені у повному обсязі. Визнано об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS]. Поділено майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], виділено у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до зазначеного рішення, судом було вирішено питання, щодо поділу майна подружжя. Визнано об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS]. Поділено майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Проте, у рішенні суду не зазначено про виділення у власність [PERSON] квартири [ADDRESS] та визнання за ним право власності на це майно. Враховуючи те, що судом фактично було поділено між подружжям майно, проте у резолютивній частині рішення не зазначено про виділення відповідачу в рахунок поділу спільного майна подружжя у власність квартири, суд вважає за необхідне заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved