Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін позиція позивача [PERSON] просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що вона з відповідачем спільно не проживають, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, втратили почуття любові та поваги один до одного. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування. Примирення і подальше спільне проживання неможливе, зважаючи на те, що протягом останніх 7 років безрезультатно намагались примиритись. Спору про поділ спільно нажитого майна чи визначення місця проживання дочки між сторонами немає. Після розірвання шлюбу позивачка просила повернути їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Розгляд справи просила проводити за її відсутності. позиція відповідача Відповідач правом подачі відзиву не скористався. Позивач була належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився та про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог п. 1 ч. 3, ч. 4 ст.223, ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вважає за можливим провести розгляд справи за відсутності учасників справи за наявними матеріалами. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 05.07.2021 справу передано на розгляд до Гайворонського районного суду Кіровоградської області (а.с.18). Ухвалою від 04.08.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.23). Ухвалою від 15.09.2021 розгляд справи відкладено. Розгляд справи по суті проведено 06.10.2021. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [PERSON] та [PERSON] одружились 27.10.2007, зареєструвавши шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 134. При одруженні позивачка змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] . Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про одруження від 27.10.2007 серії [NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.04.2010 (а.с. 6) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачкою. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі - СК України). Так, за приписами частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак не проживають як подружжя та не підтримують подружніх стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Неявка сторін в судове засідання та неподання відповідачем відзиву, на думку суду, свідчить про його байдужість до долі сім`ї. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить їхнім інтересам, тому позов слід задовольнити повністю. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. На підставі статей 56, 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved