Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. В обґрунтування позову зазначив, що між Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 07AE 2957642, за яким страховик зобов`язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля «Renault Premium», реєстраційний № [NUMBER] . Позивач зазначив, що 20.02.2016 року у м. Львів по вул.. Ярослава Осмомисла відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen», реєстраційний № [NUMBER] та транспортного засобу «Renault Premium», реєстраційний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Позивач зазначає, що внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Позивач зазначає, що відповідно до постанови Центрального районного суду м. Миколаєва по справі № 490/9164/16-ц від 11.11.2016 року відповідача було визнано винним у скоєнні вищезазначеного ДТП за ст. 124 та 122 КУпАП. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджено постанову Центрального районного суду від 11.11.2016 року з якої вбачається, що відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП. Провадження по справі закрито за пропуском строку притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом досліджено страховий акт № 07/44155/3.2.29 згідно якого розмір страхового відшкодування пошкодженого транспортного засобу автомобіля «Renault Premium», реєстраційний № [NUMBER] cтановить 10485,00 грн. Судом досліджено платіжне доручення № 11236 від 02.08.2017 року згідно якого позивач ПАТ «СК «Країна» перерахувало [PERSON] кошти страхового відшкодування в розмірі 10 485 грн. Згідно пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до абз. «а» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він залишив місце дорожньо-транспортної пригоди Частина 1 статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкоджених речей. Виходячи з наведеного позовні вимоги, щодо стягнення майнових збитків підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає сплаті судовий збір в розмірі 1762 грн.

Outcome: approved