Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

стислий виклад\~позиції позивача У листопаді 2021 року позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер їхній батько [PERSON] до складу спадщини після якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований в [ADDRESS] . Позивачі є єдиними спадкоємцями за законом після померлого, прийняла спадщину, але нотаріусом 16.07.2021р. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Згідно довідки сільської ради станом на 01.07.1990р. вказане домоволодіння відносилося до робочого типу двору, членом якого був їхній батько, земельна ділянка не приватизована. У зв`язку з наведеним, позивачі просять визнати за ними право власності на житловий будинок [ADDRESS] в розмірі Ѕ частки кожній, в порядку спадкування після померлого батька. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 04.11.2021р. за ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження та витребувано у приватного нотаріуса Довгань А.М. копії документів зі спадкової справи після померлого [PERSON] (а.с.40). 16.11.2021р. за ухвалою суду закрите підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті (а.с.54). Позиції учасників\~судового провадження В судовому засіданні представник позивачів позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив лист з проханням справу слухати без його участі, не заперечує проти позову та покладається на розсуд суду (а.с.47). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 10.07.2013р. (а.с.16), який одноособово станом на 01.07.1990 року був головою робочого двору по [ADDRESS] , земельна ділянка не приватизована, про що свідчать довідки Селещинського старостинського округу Машівської селищної ради № 1139, 1137 від 24.09.2021р. (а.с.25,26, 29). За повідомленням ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» № 1247 від 20.02.2014р. та згідно Інформації з Державного реєстру речових прав № 281829742 від 28.10.2021р. реєстрація права власності на житловий будинок по [ADDRESS] не проводилась (а.с.20, 24). Як видно з копії технічного паспорту на вказаний будинок, він виготовлений станом на 22.04.2021 на замовлення позивача [PERSON] , власник у ньому не зазначений. Вказано, що будинок має загальну площу 116,1 кв.м (зокрема житлова площа 66, 5 кв.м), а також має приналежності у виді з господарських будівель і споруд, які включають: погріб площею 14,2 кв.м, сарай площею 18, 4 кв.м, гараж площею 27, 5 кв.м, металеві ворота огорожі та огорожу з цегли (а.с.21-23). \~ \~ \~ \~Позивачі [PERSON] та [PERSON] є доньками померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами серії [NUMBER] від 11.11.1986р., ІІІ [NUMBER] від 26.12.1987р., [NUMBER] від 10.05.2007р. (а.с.10, 14-15). \~ \~ \~ \~25.12.2013р. відкрита спадкова справа після померлого [PERSON] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36219329 від 25.12.2015р. (а.с.17). Як свідчать копії документів зі спадкової справи після померлого [PERSON] , його спадкоємцями за законом є доньки: [PERSON] , [PERSON] , які 25.12.2013р. подали заяви про прийняття спадщини, а позивач [PERSON] також проживала з померлим на день смерті, про що свідчить довідка виконкому Селещинської сільської ради № 2175 від 21.11.2013р. (а.с.49-51). За постановами нотаріуса від 16.07.2021р. відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частки кожній житлового будинку по [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.18-19). За рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 23.03.2015р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з чим останній залишено дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с.61). Мотиви суду Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивачі належним чином прийняли спадщину після померлого батька, оскільки позивач-1 була зареєстрована з ним на момент смерті, а також протягом 6-місячного строку обидві подали заяву про прийняття спадщини. Пунктом 1 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом. Відповідно до п. 4.15. Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За таких обставин, враховуючи те, що оригінал правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок відсутній, а відтак у позивачів існують перешкоди для оформлення спадкових прав на нього у позасудовому порядку. За змістом ст. 127 ЦК, 1963 року діючої станом на 01.07.1990р., у власності господарства громадян, які займаються індивідуальною трудовою діяльністю у сільському господарстві, що ґрунтується виключно на особистій праці членів господарства, крім майна, зазначеного в статті 120 цього Кодексу, може бути робоча худоба і сільськогосподарський реманент, яке належить їм на праві сумісної власності, до відносин якої застосовуються правила статей 121-126 цього Кодексу, які регулюють положення про колгоспний двір. Відповідно до ч. 1 ст. 120 та ч.2 ст. 123, ЦК 1963 року діючих станом на 01.07.1990 р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частиною 2 ст. 120 цього Кодексу передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Отже, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки померлий [INFO] [PERSON] за життя був головою та єдиним членом робочого двору по [ADDRESS] , позивачі є єдиними його спадкоємцями за законом, які належним чином прийняла спадщину, натомість не мають змоги оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, а тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з чим за позивачами слід визнати право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, згідно технічного паспорту, в порядку спадкування після померлого батька. В частині позовних вимог про визнання за позивачами права власності на господарські будівлі: сарай площею 6, 0 кв.м, сарай площею 8, 1 кв.м, погріб площею 6,4 кв.м, необхідно відмовити, оскільки вони не підтримані представником позивачів та ці споруди відсутні у технічному паспорті. На підставі викладеного,

Outcome: approved