Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 07.02.2017 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, в якому у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка проживає з позивачем. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що вони з відповідачем виявились людьми різних характерів та поглядів на життя, позивач часто безпричинно не ночував вдома, почав зловживати спиртними напоями, не дбав про сімейний бюджет. У зв`язку із цим вони припинили спільне проживання та з вересня 2019 року не проживають однією сім`єю. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, малолітню дочку після розірвання шлюбу залишити проживати з нею та відновити позивачу до шлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, 08.09.2020 року подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 19). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 07.02.2017 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Старогвіздецької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 (а. с. 4). Відповідно до даних свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а. с. 5). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини у вересні 2019 року, не вживають заходів для примирення. За таких обставин шлюб слід розірвати та відновити позивачу дошлюбне прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання малолітньої дочки сторін, суд вважає, що останню слід і надалі залишити проживати з позивачем. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved