Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 23 грудня 2020 року надійшла позовна заява Акціонерного товариства ««ТАСКОМБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 53 994,23 грн., з яких 34 716,73 грн. - заборгованість за тілом кредиту(в тому числі прострочена), 19 277,50 грн. - заборгованість за відсотками (в т.ч. прострочена). Окрім того просили стягнути суму нарахованого штрафу у розмір 1 100 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 травня 2018 року між ПАТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було підписано: заяву № 208/4713502-СК про приєднання до публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що разом становлять Кредитний договір № 208/4713502-СК від 18 травня 2018 року. Сума кредиту становить 34 716,73 грн., строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією, процентна ставка за встановленим кредитним лімітом 39,6%- з 18 травня 2018 року по 31 січня 2019 рік, 43,2 % -з 01 лютого 2019 року, штраф за прострочення обов`язкового мінімально платежу - 100 грн. за кожен факт прострочення платежу. Цільове призначення кредиту - на споживчі цілі. Позичальник ознайомився з умовами Кредитного договору до його укладення і погодився з усіма його умовами. Відповідач відкрив поточний рахунок у гривні № [NUMBER] та отримав платіжну карту з номером [NUMBER] . Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, отже позивачем виконано всі умови договору. Натомість відповідачем вищезазначений Кредитний договір не виконано, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості. Так, станом на 15 січня 2020 рік заборгованість за заявою - Договором № 208/4713502-СК від 18 травня 2018 року становить 55 094,23 грн., в т.ч.: 34 716,73 грн. - заборгованість за тілом кредиту(в тому числі прострочена), 19 277,50 грн. - заборгованість за відсотками (в т.ч. прострочена), 1 100 грн. сума нарахованого штрафу. Зазначену суму позивач просить стягнути з відповідача на їх користь та судові витрати по справі (а.с.1-6). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 23 грудня 2020 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.44). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.45). До суду 14 січня 2021 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с. 46). Ухвалою судді від 18 січня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.47-48). Представник Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» при подачі позовної заяви та в заяві від 09 лютого 2021 року просив слухати справу за їх відсутності (а.с. 6,51). 08 квітня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання генерального директора ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» Іжаковського О.В. про залучення до участі у спарві правонаступника позивача (а.с. 61-61). Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року залучено до участі у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості правонаступника позивача Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ 36799749, м. Київ, Кудрявський узвіз, буд. 5Б) (а.с. 91). 19 травня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання генерального директора Іжаковського О.В. про розгляд справи за їх відсутності на задоволенні позовних вимог наполягав (а.с.93). Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження не подав. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом 18 травня 2018 року між ПАТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було підписано: заяву № 208/4713502-СК про приєднання до публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що разом становлять Кредитний договір № 208/4713502-СК від 18 травня 2018 року. Сума кредиту становить 34 716,73 грн., строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією, процентна ставка за встановленим кредитним лімітом 39,6%- з 18 травня 2018 року по 31 січня 2019 рік, 43,2 % -з 01 лютого 2019 року, штраф за прострочення обов`язкового мінімально платежу - 100 грн. за кожен факт прострочення платежу. Цільове призначення кредиту - на споживчі цілі (а.с. 8-9). [PERSON] ознайомився з умовами Кредитного договору до його укладення і погодився з усіма його умовами. Відповідач відкрив поточний рахунок у гривні № [NUMBER] та отримав платіжну карту з номером [NUMBER] . Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, отже позивачем виконано всі умови договору. Натомість відповідачем вищезазначений Кредитний договір не виконано, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості. Так, станом на 15 січня 2020 рік заборгованість за заявою - Договором № 208/4713502-СК від 18 травня 2018 року становить 55 094,23 грн., в т.ч.: 34 716,73 грн. - заборгованість за тілом кредиту(в тому числі прострочена), 19 277,50 грн. - заборгованість за відсотками (в т.ч. прострочена), 1 100 грн. сума нарахованого штрафу (а.с.19). Зазначену суму позивач просить стягнути з відповідача на їх користь та судові витрати по справі. 08 лютого 2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № б/н, відповідно до якого банк відступив свої права вимоги за договорами кредиту ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», у тому числі і за кредитним договором № 208/4713502-СК (а.с. 63-76). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Предметом спору є стягнення заборгованості по тілу кредиту, процентах та штрафу. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Велика Палата у своїх постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц та від 31 жовтня 2018 року в справі № 202/4494/16-ц зазначила, що звернення банку про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом (заявою) вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі, а право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором платежі припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Так, в матеріалах справи наявна письмова вимога-повідомлення банку до відповідача від 15 січня 2020 року, направлена банком відповідачу 15 січня 2020 року, про дострокове повернення кредиту, а саме 34 716,73 простроченого боргу, 19 277,50 грн прострочена заборгованість за процентами, 1 500 грн. - простроченої пені, яку банк вимагав повернути протягом 20 календарних днів з дати одержання цієї вимоги-повідомлення (а.с. 22-23). Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку виконання основного зобов`язання, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, неустойки та інших платежів за договором. У зв`язку з наведеним суд вважає за необхідне врахувати дані обставини при вирішенні позовних вимог про стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та міра відповідальності кредитора поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] перед позичальником станом на 15 січня 2020 рік становить 55 094,23 грн., в т.ч.: 34 716,73 грн. - заборгованість за тілом кредиту(в тому числі прострочена), 19 277,50 грн. - заборгованість за відсотками (в т.ч. прострочена), 1 100 грн. сума нарахованого штрафу. Таким чином, зважаючи на невиконання Позичальником зобов`язань стосовно повернення кредиту, у позивача виникло право на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконує належним чином, тому суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту, а позов підлягає задоволенню у вигляді стягнення з відповідача на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у сумі 55 094,23 грн., в т.ч.: 34 716,73 грн. - заборгованість за тілом кредиту(в тому числі прострочена), 19 277,50 грн. - заборгованість за відсотками (в т.ч. прострочена), 1 100 грн. сума нарахованого штрафу. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved