Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача До Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить задовольнити вимоги кредитора та стягнути зі спадкоємця покійного боржника [PERSON] , законним представником якої є її батько [PERSON] 200000.00 грн. на користь [PERSON] та стягнути на користь позивача підтверджені документально понесені судові витрати. В обґрунтування позову позивач зазначає, що19.02.2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики грошових коштів, який посвідчений приватним нотаріусом Звенигородського нотаріального округу Бедратою-Скляр Н.М. та зареєстрований в реєстрі за №525. Відповідно до умов договору позикодавець передав у власність позичальникові грошову суму в розмірі 200000.00 грн., а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів до 19.02.2020 року. Свої зобов`язання боржник в строки обумовлені Договором не виконав. На даний час позикодавцеві стало відомо, що [PERSON] померла [INFO] . Про дані обставини позивач дізнався 17.06.2020 року та 18.06.2020 року звернувся із претензією кредитора до Звенигородської державної нотаріальної контори. Спадкоємцем боржника є неповнолітня [PERSON] , законним представником якої є її батько [PERSON] , проте спадкоємці жодним чином не відреагували на претензію кредитора, а тому є обґрунтованим вирішення питання щодо повернення боргу у судовому порядку. В подальшому позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої останній просить стягнути з [PERSON] 100000,00грн. на користь [PERSON] та з [PERSON] 100000,00грн. на користь [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача позов підтрмав, просив задоволити. Надав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. На адресу суду від [PERSON] надійшов відзив в якому він зазначив, що [PERSON] зловживала спиртними напоями та вела бродячий спосіб життя. У 2015 році остання за своєю ініціативою надала на ім`я сина доручення на отримання орендної плати та пояснила, що за крадіжку саджанців її притягують до кримінальної відповідальності. Коли син звернувся до орендаря щоб отримати орендну плату йому повідомили, що на цю плату претендує [PERSON] . [PERSON] особисто поїхав в колонію на зустріч з [PERSON] , яка йому повідомила, що за крадіжку саджанців в процесі судового розгляду [PERSON] пообіцяв забрати заяву та звільнити її від кримінальної відповідальності, якщо вона передасть йому у власність земельну ділянку. В подальшому [PERSON] та [PERSON] пішли до нотаріуса та там вона підписала якісь документи, як в подальшому виявилося, що вона підписала доручення та заповіт на імя [PERSON] . Однак останній не виконав умови домовленості та не забрав заяву про злочин, після чого [PERSON] скасувала доручення та заповіт. Як виявилося [PERSON] підписала ще й договір позики грошових коштів під впливом обману. Вважає, що даний договір позики є недійсним та посвідчений нотаріусом без надання коштів, а посвідчення вказаного договору відбулося за рахунок відшкодування збитків за скоєну крадіжку. Просить в задоволенні позову відмовити. В судовому засідання відповідачка та її законний представник проти задоволення позову заперечили, пояснили, що померла [PERSON] не мала власних доходів, зловживала алкоголем, перебувала у місцях позбавлення волі. Про існування договору позики їм нічого відомо не було, вважають, що він укладений із застосуванням погроз зі сторони позивача. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2020 року справу передано для розгляду судді Сакун Д.І. Ухвалою від 11.11.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання для розгляду справи по суті за правилами загального позовного провадження. Представник Звенигородської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 29.12.2020 року закритопідготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті, задоволено клопотання представника позивача та витребувано в Звенигородської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Також задоволено клопотання представника відповідача про виклик свідків. У судовому засіданні 12.04.2021 були допитані свідки: [PERSON] , яка пояснила, що була сусідкою померлої [PERSON] , і у останньої грошей ніколи не було, вона ніде не працювала, інколи підробляла по найму; [PERSON] , який пояснив, що є сином [PERSON] , яка певний час відбувала покарання у місцях позбавлення волі, грошей ніколи не мала, відтак і брати кошти у позику не могла. У судове засідання 26.04.2021 року сторони не з`явилися, представник позивача подав клопотання про перенесення розгляду справи та залучення у справі співвідповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 28.04.2021 було залучено до участі у справі другого співвідповідача [PERSON] . У судове засідання 20.05.2021 сторони не з`явились. Звернулись до суду із заявами про розгляд справи без їх участі. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, заслухавши пояснення сторін та їх представників, встановив наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що згідно договору позики грошових коштів від 19.02.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Бедратою-Скляр Н.М. Євченко В.І. отримала в позику від [PERSON] 200000.00 грн. у строк до 19.02.2020 року (а.с.8). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.86зв). [PERSON] народилася [INFO] , її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.48) [PERSON] . [INFO] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.87 зв.) 17.06.2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Звенигородської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с.83). За вказаною заявою відкрито спадкову справу, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.84) Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР 4-25-69 (а.с. 98) [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, яка розташована на території Чичиркозвської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, загальною площею 2,56 га. Вказане також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.98-99). Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 13.01.2021 року виданих державним нотаріусом Звенигородської ДНК спадщину після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 2,56 га, що знаходиться в адмінмежах Чичиркозівської сільської ради отримали [PERSON] на Ѕ частку земельної ділянки та [PERSON] на Ѕ частку земельної ділянки (а.с.111-114). Вартість спадкового майна згідно кожного свідоцтва (1/2 частка) складає 12822,50грн. 18.06.2020 року [PERSON] було направлено до Звенигородської нотаріальної контори претензію про стягнення з спадкоємців [PERSON] суми боргу в сумі 200000.00 грн. (а.с.14) Згідно висновку про вартість земельної ділянки, виконаного ТБ «Універсальна» вбачається, що вартість успадкованої земельної ділянки становить 25645,00 грн. (а.с.102). Мотиви, з якихвиходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін Між сторонами виникли відносини, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно з ч.1 ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (частина друга статті 1281 ЦК України). Вказана вимога позивачем була направлена до Звенигородської нотаріальної контори , що підтверджено матеріалами спадкової справи. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення позики входять до складу спадщини, то умови договору позики щодо строків повернення позики не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. Так, згідно зі статтею 1282 ЦК Україниспадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 6-2962цс16. Спадкування , тобто перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних правовідносинах. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного із їх учасників. Основною метою універсального правонаступництва є збереження стабільності цивільного обороту за допомогою забезпечення заміни третіми особами особи, яка вибула зі складу учасників цивільного обороту. Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовилися від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. При цьому необхідно враховувати, що спадкування - це вольовий акт (окрім деяких винятків), яким спадкоємець свідомо приймає рішення про прийняття спадщини або свідомо не користується правом відмовитися від такого прийняття спадщини, тобто безпосереднє волевиявлення або презюмується, якщо особа проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини і не відмовилася від її прийняття, або, якщо законний представник неповнолітньої чи недієздатної особи не відмовився від прийняття спадщини. Виходячи з існування вольового критерію, у цивільних правовідносинах прийнято вважати, що кожен спадкоємець діє добросовісно, як добрий господар, який є зваженим, передбачливим і розсудливим під час прийняття юридично значимих рішень та обранні варіанта власної поведінки. Дотримання наведених норм забезпечуватиме стабільність цивільного обороту. У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців. Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення вимог кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи. Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зокрема, за правилом частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців у межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора. Урахування вартості спадщини дає підстави стверджувати, що спадкоємець може задовольнити вимоги кредитора спадкодавця за рахунок іншого власного майна, що не входить до складу спадщини, якщо успадковане майно становить для спадкоємця більший інтерес, ніж те власне майно, яке спадкоємець може передати кредитору в рахунок погашення заборгованості. Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки на нового боржника. Право на захист є складовою суб`єктивного права. Визнавши за особою певне цивільне право, законодавець тим самим визнає за кредитором право вимагати надання захисту, у тому числі й у судовому порядку. Як зазначено в ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти і спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] .. Вимога кредитора була пред`явлена позивачем у визначений законом строк, шляхом подачі відповідної заяви до Звенигородської державної нотаріальної контори.. Позичальник [PERSON] свої зобов`язання за договором позики не виконала. Даний договір на час розгляду справи є чинним, вимоги щодо його недійсності відповідачами не заявлялися. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором позики відповідачі порушили зазначені вище норми законодавства та умови договору позики. Таким чином, позовні вимоги є законними, обґрунтованими. Разом з тим, вартість спадкового майна, отримана кожним із спадкоємців складає 12822,50грн., отже погашення заборгованості за договорами позики має здійснюватися кожним із спадкоємців у межах вартості спадкового майна. Доводи відповідачів щодо відсутності у спадкодавиці доходу, грошових коштів, перебування її в місцях позбавлення волі вказаних висновків суду не спростовують. Доказів щодо укладення договору позики під тиском позивача суду не надано. Вимоги про визнання договору позики недійсним не заявлено. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме стягнення на користь позивача суми 12822,50 грн. з кожного з відповідачів. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у сумі 2000,00грн. згідно квитанції № 42 від 03.08.2020. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, то судові витрати підлягають стягненню з відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме по 256,45грн.

Outcome: partial