Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Служба у справах дітей Сумської міської ради в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що батьками дітей є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Інформація про неналежне виховання та виконання батьківських обов`язків надійшла до служби від Сумського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Під час обстеження умов проживання дітей було встановлено, що діти проживають разом з батьками у квартирі, яка була відключена від газопостачання та холодної води та потребувала ремонту. Діти були з ознаками хвороби кашлю, нежиттю, голодні. У родині відсутній постійний матеріальний дохід, батьки не працюють, зловживають алкогольними напоями. Службою діти були взяті на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Відповідно до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 19.10.2018 р. № 563 вирішено малолітніх дітей відібрати від батьків. З 24.10.2018 р. діти поміщені до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області де перебувають на теперішній час. Батьки поведінку і ставлення до дітей не змінили. Просить суд: позбавити батьківських прав відповідача відносно дітей [PERSON] та [PERSON] ; стягнути з відповідача аліменти на особистий рахунок дітей [PERSON] , та [PERSON] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягувати з моменту звернення з позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача Служби у справах дітей Сумської міської ради - Максименко О.А. позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Представник третьої особи Сумського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді - Мороз А.М. позов підтримала. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що батьками дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Листом від 27.09.2018 р. № 1361 Сумського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було повідомлено Службу у справах дітей Сумської міської ради про неналежне виховання та утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в родині. Актом обстеження умов проживання від 09.10.2018 р. встановлено, що умови в яких проживають діти не сприятливі та неприйнятні для нормального їх фізичного, духовного та морального розвитку. Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 19.10.2018 р. № 563 малолітніх дітей відібрано від батьків. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 08.01.2019 р. Вироком Лебединського районного суду Сумської області від 23.01.2018 р. [PERSON] засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі. Вказаний вирок набрав законної сили 23.02.2018 р. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Стаття 150 СК України передбачає обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав передбачено ст.164 СК України. Зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до з роз`яснень, які містяться в пунктах 15 і 16 постанови ПВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлені судом факти свідчать, що батько [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, навчання, підготовку до самостійного життя, тобто умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх доньок і свідомо нехтує ними, що є підставою для застосування до нього крайнього заходу впливу - позбавлення батьківських прав. За таких обставин, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач як батько дитини, відповідно до ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, тому з нього належить стягувати аліменти. Суд, із врахуванням обставин, викладених в ст.182 СК України - матеріального становища відповідача, який є особою працездатного віку, матеріального становища дітей, визначає розмір аліментів на дітей 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягувати з дня звернення з позовом до суду - з 07.11.2018 року.

Outcome: approved