Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2016 була частково задоволена позовна заява [PERSON] до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON],визнано дії приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] щодо посвідчення довіреності від 23.04.2010 за №902 неправомірними; стягнуто з приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. та судового збору 243,6 грн.; стягнуто з приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 1 134,40 грн. Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач та відповідач подали апеляційні скарги. В Ухвалі апеляційного суду Запорізької області від 07.06.2016 зазначено, що в мотивувальній частині рішення Жовтневого райсуду м. Запоріжжя від 13.04.2016 р. не дана правова оцінка усім заявленим позивачем позовним вимогам, що є перешкодою у розгляді апеляційної скарги на рішення суду і ці недоліки не можуть бути усунуті під час перегляду справи в апеляційному порядку. Справу направлена до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення по справі відповідно до заявлених позовних вимог. На дослідження суду першої інстанції виносяться інші три обставини, які як в сукупності, так і по окремо складають неправомірну дію нотаріуса щодо посвідчення довіреності, наслідком оформлення якої стало протиправне позбавлення [PERSON] єдиної квартири, а саме: 1)нотаріус оформив довіреність з використанням копії ідентифікаційного коду, замість його оригіналу; 2) при посвідченні вказаної довіреності нотаріусом не було встановлено особу [PERSON], вона бачила тільки помічника нотаріуса, яка принесла на підпис документи у коридорі нотаріальної контори. Нотаріус не спілкувався з [PERSON], не встановив її наміри при підписанні довіреності, не пояснив правові наслідки її підписання; 3)при посвідченні вказаної довіреності нотаріусом не було роз'яснено [PERSON] текст довіреності російською мовою. Текст довіреності викладено українською мовою, на якій позивач погано читає та розуміє, тому [PERSON] не розуміла значення слів, викладених у документі, який підписувала, та підписала довіреність лише внаслідок довіри своїм знайомим, взагалі не вникала в суть документу. У судовому засіданні позивач і її представники позов підтримали. Представник відповідача проти позову заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної і кримінальної справи, суд, ухвалюючи додаткове рішення, приходить до наступного: Згідно з п.19 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, при посвідченні правочинів майнового характеру нотаріусом у текстах правочинів зазначаються: для фізичних осіб - ідентифікаційний номер за даними Державного реєстру фізичних осіб -платників податків. На підтвердження наявності ідентифікаційного номера (коду) нотаріусу подається відповідна, завірена уповноваженою особою, довідка або (витяг), фотокопія якої(го) долучається до примірника правочину, який залишається у справах нотаріуса. Судом встановлено, що [PERSON] не мала при собі довідку з ідентифікаційним номером, оскільки вона знаходилася у її тітки [PERSON], тітка навмисно тримала довідку у себе, оскільки племінниця має проблеми з психічним здоров'ям і вона боялася, що племінниця оформить кредит, за який не мала чим розраховуватись. Данні обставини підтвердила допитана у якості свідка [PERSON] Відповідачем і його представником пояснення свідка нічим не спростовані. При посвідченні довіреності нотаріусом не було встановлено особу [PERSON] [PERSON] бачила тільки помічника нотаріуса, яка принесла на підпис документи у коридорі нотаріальної контори. Під час очної ставки (т.4, а.с.181-184 матеріалів кримінального провадження) [PERSON] давала саме такі пояснення. Нотаріус, же пояснив, що він не пам»ятає обставин цієї нотаріальної дії Згідно з п. 13 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в редакції, яка діяла на момент підписання довіреності, при вчиненні нотаріальних дій, нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які особисто звернулися за вчиненням нотаріальних дій. Згідно з п. 16 Інструкції нотаріально посвідчуванні правочини, а також заяви та інші документи підписуються у присутності нотаріуса. [PERSON] навчалась з другого по дев'ятий клас в КЗ «Запорізька загальноосвітня школа-інтернат І-ІП ступенів № 4», в класі з затримкою психічного розвитку. Однак, оскільки нотаріус особисто не спілкувався з позивачем, то будь-яких сумнівів щодо дієздатності [PERSON] не виникало. Відповідно до статті 44 Закону України «Про нотаріат», під час посвідчення правочинів визначається обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь. Визначення обсягу цивільної дієздатності фізичних особи здійснюється за паспортом або іншими документами, передбаченими статтею 43 цього Закону, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальних дії. У разі наявності сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, нотаріус зобов'язаний звернутися до органу опіки та піклування за місцем проживання відповідної фізичної особи для встановлення факту відсутності опіки або піклування над такою фізичною особою. Нотаріус не спілкувався з [PERSON], не встановив її наміри при підписанні довіреності, не пояснив правові наслідки її підписання. До видачі посвідчення довіреності у нотаріуса [PERSON] [PERSON] привозили до інших приватних нотаріусів [PERSON] та [PERSON], які відмовилися посвідчувати будь-які довіреності, оскільки, поспілкувавшись з нею, встановили, що вона не усвідомлювала, які правові наслідки має підписання довіреності такого роду, а також викликав сумніви наданий паспорт з переклеєною фотографією. В ході розгляду даної цивільної справи [PERSON] підтвердила свою відмову оформити [PERSON] довіреність. Згідно з Інструкцією, нотаріус зобов'язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину. Встановлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін. Встановлення дійсних намірів однієї із сторін правочину може бути здійснено нотаріусом за відсутності іншої сторони з метою виключення можливості стороннього впливу на її волевиявлення. Правочин посвідчується нотаріусом, якщо кожна із сторін однаково розуміє значення, умови правочину та його правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін на правочині. Текст довіреності викладено українською мовою. [PERSON] пояснює, що погано читає та розуміє українську мову, тому вона не розуміла значення слів, викладених у документі, який підписувала. Доказами рівня знань української мови [PERSON] є її атестат та довідка про навчання в КЗ «Запорізька загальноосвітня школа-інтернат І-ІП ступенів № 4», в класі з затримкою психічного розвитку. Виходячи з наведеного, суд ухвалює додаткове рішення, визнає дії приватного нотаріуса неправомірними і з вищезазначених підстав.

Outcome: partial