Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 10 березня 2016 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа - [PERSON], що діє в інтересах малолітньої [PERSON] про виселення без надання іншого житлового приміщення - задоволено. Виселено [PERSON] із житлового будинку [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення, а також [PERSON] із житлового будинку [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у рівних частках у сумі 122 (сто двадцять дві) гривні 50 (п'ятдесят) копійок з кожного. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 26 квітня 2016 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою [PERSON]. На підставі ухвали апеляційного суду Харківської області від 14 червня 2016 року справа повернена до суду першої інстанції у зв'язку з тим, що необхідно ухвалити додаткове судове рішення, та зазначено, що в оскаржуваному рішенні Харківського районного суду Харківської області від 10 березня 2016 року вирішено питання лише щодо виселення відповідачів зі спірного житлового будинку, в той час як позовну вимогу [PERSON] щодо зняття [PERSON] та [PERSON] з реєстрації суд першої інстанції залишив поза увагою. В судовому засіданні представник позивача вимогу підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач - [PERSON] та її представник в судовому засіданні проти задоволення даної вимоги заперечували та просили суд відмовити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив. Третя особа - [PERSON], підтримала вимогу позивача щодо зняття з реєстрації відповідачів та просила задовольнити. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом встановлено, що під час ухвалення судового рішення від 10 березня 2016 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа - [PERSON], що діє в інтересах малолітньої [PERSON] про виселення без надання іншого житлового приміщення - задоволено та виселено [PERSON] і [PERSON] із житлового будинку [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення, проте не вирішено питання про вимогу позовної заяви щодо зняття з реєстрації. Відтак, на підставі положень ст. 220 ЦПК України, необхідно вирішити питання щодо зняття з реєстрації [PERSON] і [PERSON]. У відповідності до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, якщо судове рішення про виселення є підставою для зняття з реєстрації місця проживання, вимога позовної заяви про зняття з реєстрації не підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed