Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Трускавецького міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 17.03.2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідaє строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому, «Тарифами Банку», що викладені на сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] зобовязань станом на 31.03.2016 року виникла заборгованість 19\~393,42 грн., з яких: 1\~950,51 грн. заборгованість за кредитом; 13\~093,22 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2\~950,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов договору: 500,00 грн. фіксована частина штрафу, 899,69 грн. процентна складова штрафу. Відтак просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 19\~393,42 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву у якій просив справу розглянути в його відсутності, а позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, однак повідомлення про вручення поштових відправлень були повернуті поштовим відділенням у звязку із закінченням терміну зберігання, що свідчить про те, що відповідач не бажав отримати такі, адже як вбачається із довідки Адресно-довідкового бюро Львівської області, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], на яку й було направлено дані судові виклики-повідомлення, заяви про розгляд справи за її відсутності не подав. Як вбачається зі змісту ч.5 ст. 74 ЦПК України, судом документи надсилаються поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі, фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що ці документи вручені їм належним чином. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, зі згоди представника позивача суд ухвалив на підставі\~\~ст. 224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Зі змісту\~ст.10 ЦПК України\~вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1\~ст.11 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 04.04.2008 року звернувся до ЗАТ КБ «ПриватБанк» з заявою про відкриття рахунку і надання банківських послуг. На підставі його заявки йому було видано картку на суму кредитного ліміту 2000,00 грн. з базовою процентною ставкою 30 % з розрахунку 360 днів на рік, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти, порядок погашення заборгованості щомісячні платежі в розмірі 7 % від суми заборгованості. Погашення заборгованості по кредитному ліміту проводиться як шляхом внесення коштів на карту, так і шляхом списання банком коштів з дебетної картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір, що підтверджуються підписом у заяві. /а.с. 5 на звороті/. При укладанні такого договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2.1.2.3 Умов і правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви банк, проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість надання кредиту на платіжну картку. Клієнт надає своє згоду, що кредитний ліміт встановлюється рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (збільшити чи зменшити) кредитний ліміт. Пунктом 2.1.1.2.4 вказаних умов передбачено, що підписання цього договору є прямою та безумовною згодою щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту банком. Як вбачається з розрахунку, долученого до позовної заяви, внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] зобовязань станом на 31.03.2016 року виникла заборгованість 19\~393,42 грн., з яких: 1\~950,51 грн. заборгованість за кредитом; 13\~093,22 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2\~950,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов договору: 500,00 грн. фіксована частина штрафу, 899,69 грн. процентна складова штрафу.Загальна сума заборгованості становить 19\~393,42 грн. /а.с. 3-4/. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє впродовж 12 місяців з моменту підписання. Якщо впродовж цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідач порушив умови підписаного ним договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Ухиляючись від від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобовязання за даним договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Крім того, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати відсотків. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст. 1054 ЦК України зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» обґрунтованими, виходячи з того, що позивач всі передбачені договором сторін умови виконав в повному обсязі, відповідач укладав кредитний договір і зобов'язувався його виконати у відповідності до норм чинного законодавства, тому відповідач мав можливість виконати умови договору і повернути кредит позивачу, але без поважних причин цього не зробив. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої\~ сторони\~ понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак слід стягнути з відповідача [PERSON] 1 378,00 грн. судового збору. Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі. За таких обставин суд приходить до висновку про підставність заявленого позову. З відповідача слід стягнути у користь позивача заборгованості за кредитним договором та судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved