Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач, [PERSON] , 14.04.2021 звернулась до суду із позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач зазначає, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.03.2020 вона є власником квартири [ADDRESS] , у вищевказаній квартирі зареєстрована невідома їй особа - [PERSON] , яка на момент успадкування позивачем квартири в ній не проживала, та не сплачувала комунальні послуги. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про день, час та місце судового засідання. Причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву не подано. Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача [PERSON] повідомленої у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, яка не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, у визначений судом строк відзив на позов, та докази, які б підтверджували такі заперечення суду не надала, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Інформація про рух справи, заяви та клопотання сторін. Ухвалою суду від 15.04.2021 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина перша статті 319 ЦК України). За змістом статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Згідно із частиною четвертою статті 9 Житлового кодексу УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до статті 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; Відповідно до статті 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз статей 71, 72 ЖК УРСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого не проживання. Фактичні обставини встановлені судом; зміст спірних правовідносин; докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; оцінка доказів та аргументів сторін. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.03.2020 / а.с.7/ [PERSON] , [INFO] , успадкувала після смерті [INFO] [PERSON] квартиру [ADDRESS] , житловою площею 17,9 кв.м, загальною площею 34,2 кв.м. Відповідно до довідки №1170 від 12.04.2021, виданої Ямпільської селищною радою /а.с.8/ власником квартири [ADDRESS] , є [PERSON] , квартирант [PERSON] , [INFO] зареєстрована у вищевказаній квартирі з 06.09.2018 року. Відповідно до акта депутата Ямпільської селищної ради по виборчому округу № 4 від 12.04.2021 /а.с.9/ [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 2018 року, за місцем реєстрації не проживає, її особисті речі в квартирі відсутні. Відповідно до довідки Ямпільської селищної ради від 12.04.2021 року № 1173 / а.с.10/ громадянка [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за даною адресою не проживає з 2018 року, квартира належить на праві власності [PERSON] . Оскільки відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] , вже понад шість місяців, не користується цим житлом, відомості про поважність причин такого тривалого не проживання відповідача у суду відсутні, то відсутні і правові підстави для користування відповідачем житлом за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем, приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР,

Outcome: approved