Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: АТ комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника за довіреністю № 367-К-Н-О від 31.01.2019 року Гребенюка О.С. звернулося до суду з позовом, в якому просять стягнути з [PERSON] на свою користь борг по кредитному договору б/н від 12.11.2013 року в сумі 16 754,63 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивують тим, що [PERSON] 12 листопада 2013 року отримав у АТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та позивачем договір, про що свідчить його підпис у заяві. У відповідності до пунктів 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач надав свою згоду на те, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміна встановлюється за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до договору, відповідач повинен був надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, пені та інших витратах згідно умов договору. Однак, [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав, у встановлений договором строк обов`язкові платежі не вносив і станом на 09.04.2019 року його борг по кредитному договору б/н від 12.11.2013 року становить 16 754,63 грн., з них: 3003,39 грн. - заборгованість за кредитом; 3628,09 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 8299,12 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 550,00 грн. -нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи: 500,00 грн. - фіксована частина та 774,03 грн. - процентна складова. Такі дії свідчать про відмову відповідача від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Відповідач відзиву на позов не подавав. Заяви та клопотання учасників справи: В судове засідання представник позивача за довіреністю № 367-К-Н-О від 31.01.2019 року [PERSON] не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позов задоволити повністю, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Процесуальні дії: Ухвалою суду 22.05.2019 року відкрито провадження в даній справі. Відповідач в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки. За таких обставин суд 30.07.2019 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: В судовому засіданні встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується анкетою-заявою [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 12.11.2013 року, Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 7-23). Відповідно до п.2.1.1.12.6.1 даного Договору (а.с. 20), у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Як вбачається з наданих позивачем розрахунків заборгованості за кредитним договором б/н від 12.11.2013 року (а.с. 4-6), станом на 09.04.2019 року борг [PERSON] по даному кредитному договору становить 16 754,63 грн., з них: 3003,39 грн. - заборгованість за кредитом; 3628,09 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 8299,12 грн. - заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання, 550,00 грн. - заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи - 1274,03 грн. Ці же розрахунки підтверджують, що відповідач [PERSON] не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором б/н від 12.11.2013 року, сплати на погашення заборгованості за кредитом здійснював нерегулярно та не в повному обсязі, останній строковий платіж вніс 22.01.2019 року та станом на час подання позову позичені кошти не повернув. Оцінка суду: Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: Згідно з ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 12.11.2013 року вбачається, що станом на 09.04.2019 року [PERSON] нараховано заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання в сумі 8299,12 грн., 550,00 грн. заборгованості за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи в розмірі 1274,03 грн. Таким чином судом встановлено, що відповідачу заборгованість по штрафах нараховано після нарахування пені, що свідчить про те, що штраф в даному випадку є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за порушення строків виконання кредитних зобов`язань, що є неправомірним, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.1 ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу в загальному розмірі 1274,03 грн. є безпідставною, а тому в її задоволенні слід відмовити. При цьому, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладеного з позивачем кредитного договору б/н від 12.11.2013 року, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, з нього на користь відповідача слід стягнути 3003,39 грн. заборгованості за кредитом; 3628,09 грн. заборгованості за простроченим кредитом, 8299,12 грн. нарахованої пені за прострочене зобов`язання, 550,00 грн. нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а всього 15 480,60 грн. боргу по даному кредитному договору. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 526,536,625,638,639,651,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved