Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 02.12.2013 року було задоволено позов ТОВ «Кредит Колекшн Груп» до [PERSON] про стягнення заборгованості, постановлено стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 78 514,87 грн. та судові витрати. 20.12.2013 року відповідач звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду, посилаючись на те, що не була присутня в судовому засіданні, оскільки перебувала на стаціонарному лікуванні, про що завчасно повідомила суд. Також зазначає про наявність доказів, які спростовують позовні вимоги, а саме письмові вимоги правонаступників ПАТ «Кредит Європа Банк», відмінних від позивача, в яких містяться різні суми коштів, що підлягають поверненню, а також квитанції про оплату суми боргу безпосередньо банку, а не його правонаступникам. Також вказує на неправомірне нарахування штрафних санкцій вже після відступлення права вимоги, ненадання позивачем доказів переходу права вимоги. Просить скасувати заочне рішення суду. Представник заявника заявлені вимоги підтримав, просив скасувати заочне рішення, посилаючись на те, що матеріали справи не містять доказів отримання коштів відповідачем, повного тексту договору факторингу та додатку до нього (реєстру боржників), що свідчить про недоведення факту переходу прав кредитора. Також зазначив, що до клопотання про відкладення було ордер на планову госпіталізацію, більш вірний документ, що підтверджує перебування відповідача на стаціонарному лікуванні додано до заяви про перегляд заочного рішення. Представник позивача проти скасування заочного рішення заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява відповідача не підлягає задоволенню у зв'язку з наступним. Згідно ч.1 ст.232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, а також зі змісту рішення суду від 02.12.2013 року відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, звернулась до суду з завою про відкладення розгляду справи, надавши ордер на планову госпіталізацію 10.12.2013 року та виписний епікриз за 2011 рік. Суд, дослідивши вказані докази, прийшов до висновку про те, що причини неявки відповідача в судове засідання є неповажними, оскільки розгляд справи призначено на 02.12.2013 року, а запланована госпіталізація на 10.12.2013 року та лікування в 2011 році не можуть вважатись поважними причинами неявки саме в судове засідання 02.12.2013 року. Надання інших доказів щодо причин неявки на стадії розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду, суд вважає несвоєчасним, оскільки питання про поважність причин неявки відповідача було вирішено судом в судовому засіданні 02.12.2013 року з огляду на докази, подані на цей момент. Заявляючи вимоги про перегляд заочного рішення відповідач посилається на будь-які докази, які б могли спростувати висновки суду, що викладені у судовому рішенні, однак на момент вирішення питання про перегляд заочного рішення вони такі докази (письмові вимоги, квитанції про погашення боргу первинному кредитору), не подані. Інші обставини, на які посилається заявник та її представник не мають істотного значення для правильного вирішення справи. Таким чином суд вважає, що сукупності підстав для скасування заочного рішення передбачених ч.1 ст.232 ЦПК України не має і тому вказана заява не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed