Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна Страхова компанія «Оранта» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 20929,27 грн., оскільки позивачем відшкодовано шкоду страховій компанії потерпілої особи завдану відповідачем дорожньо-транспортною пригодою, а тому до нього перейшло право вимоги до відповідача в межах цієї суми страхового відшкодування. Представник позивача подав заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання спарви був повідомлений належним чином. Судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. 20 липня 2014 року близько 16 години 20 хвилин [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «М-412», державний номерний знак Ж3519НИ, забезпечений полісом №АС/5571741 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23.08.2013 року, рухався по вул. 2 Лінія в м. Миколаєві в районі будинку №14 з явними ознаками алкогольного спяніння, при цьому не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, виїхав за межі проїзної частини праворуч та здійснив наїзд на припаркований праворуч автомобіль [NUMBER], забезпечений договором добровільного комплексного страхування на транспорті №015044/4002/0000218 від 03.06.2014 року, водій якого [PERSON] знаходився поза межами транспортного засобу, в результаті чого транспортний засіб останнього отримав механічні пошкодження. Довідкою №9414482 про дорожньо-транспортну пригоду встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] правил маневрування (а.с. 15-16). Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 серпня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 40-41). Страхувальник за договором добровільного комплексного страхування на транспорті №015044/4002/0000218 від 03.06.2014 року, [PERSON] звернулася до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» із заявою №00148026 про подію, що має ознаки страхового випадку від 22.07.2014 року (а.с. 9). Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» на підставі звіту про вартість відновлювального ремонту №030/07-14 від 29.07.2014 року, аварійного сертифікату від 14.08.2014 року, страхового акту №00148026/1 від 14.08.2014 року та наказу №00148026 про виплату страхового відшкодування від 18.08.2014 року виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 21439,27 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 19.08.2014 року за №009042 та за №011618 (а.с. 6, 7, 8, 19-37, 38, 39). 09 вересня 2014 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулася до позивача із заявою №14660 про виплату страхового відшкодування в розмірі 21439,27 грн., оскільки цивільно-правова відповідальність особи винної в настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20.07.2014 року, застрахована позивачем (а.с. 5). Позивач на підставі розрахунку страхового відшкодування та страхового акту №ОЦВ-14-53839-29/1 від 03.11.2014 року виплатив приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Уніка» відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 20929,27 грн., свідченням чого є платіжне доручення №65080 від 13.11.2014 року (а.с. 43, 44, 45). 19 січня 2015 року та 08 листопада 2016 року на адресу відповідача було направлено регресні вимоги про сплату суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 20929,27 грн., а 23 січня 2017 року направлено досудове попередження про сплату цієї суми страхового відшкодування, однак до цього часу сума страхового відшкодування відповідачем не сплачена (а.с. 46-48, 49-50, 51-52). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 2 статті 1187 цього Кодексу визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічні приписи містяться в ст. 27 Закону України «Про страхування». Приймаючи до уваги те, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди відповідачем з його вини заподіяна шкода майну [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка», та зважаючи на здійснення позивачем виплати відшкодування страховику потерпілої особи, то в позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача з відшкодування витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.. На підставі ст. ст. 993, 1166, 1187, 1188 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved