Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У липні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/3 частка права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Сагайдачного, яку він успадкував після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , однак не оформив належним чином. У встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори позивач не звертався, оскільки не знав про існування спадкового майна та йому було невідомо про місце відкриття спадщини. Дізнавшись від нотаріуса про наявність спадкового майна, позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав після смерті батька, однак йому було відмовлено. Враховуючи викладене позивач просить визначити йому додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Стислий виклад заперечень відповідача. Від відповідача Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області заперечень проти задоволення позову не надійшло. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 27.07.2020 року. Провадження у справі відкрито 28.07.2020 року. Визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.08.2020 року. В підготовче засідання сторони не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Враховуючи визнання відповідачем позову суд відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України у підготовчому засіданні ухвалює рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом. [INFO] померла мама позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 23.05.1996 року Старокошарівською сільською радою Ковельського району Волинської області). [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 26.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області). Згідно з повідомлення Ковельської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Заповіт від його імені не посвідчувався. Відповідно до довідки №2295 від 23.08.2017 року виданої виконавчим комітетом Люблинецької селищної ради [PERSON] , 1940 р. н. дійсно був зареєстрований в [ADDRESS] з 1967 року по 1994 рік. Згідно по господарського обліку, [PERSON] вибув у грудні 1994 року в м. Ковель. Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином спадкодавця, що стверджується повторним свідоцтвом про народження (серії [NUMBER] від 23.06.1998 року). Позивач постійно проживав та працював у місті Луцьк, Волинської області, робота була пов`язана з частими відрядженнями та поїздками, що підтверджується записами в трудовій книжці [PERSON] серія [NUMBER] від 20.07.1989. Заявою від 21 липня 2020 року підтверджується, що [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, що залишилася після смерті [INFO] її батька [PERSON] . Інших спадкоємців не встановлено, позивач у позовній заяві вказав на їх відсутність. Відповідач також не надав суду доказів наявності інших спадкоємців за законом. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому засіданні відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню повністю. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.ст.1217,1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі відсутності заповіту майно спадкується за законом. Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до вимог ст.1261 ЦК є діти спадкодавця. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.1 та ч.3 ст. 1272 ЦК України). Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватись тим, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів справи позивач є спадкоємцем за законом першої черги. Позивач через відсутність інформації про місце відкриття спадщини та наявність спадкового майна не мав можливості реалізувати спадкові права у встановленому законодавством порядку. Враховуючи викладені обставини, суд вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк два місяці для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved