Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 11.02.2012 року задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, постановлено стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 30.03.2007 року у сумі 176 725,05 доларів США, 43 618,52 грн. пені та 1820 грн. судових витрат. 17.08.2017 року представник відповідачів [PERSON] звернулась до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову в даній справі, в якій просить скасувати ухвалу від 01.11.2011 року про забезпечення позову, якою було обмежено право виїзду за кордон [PERSON], а також скасувати ухвалу від 15.05.2015 року, що постановлена за поданням відділу ДВС Оболонського РУЮ в м.Києві, якою було обмежено право виїзду за кордон [PERSON]. Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду були повідомлені належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 30.09.2011 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою судді від 01.11.2011 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову та тимчасово заборонено виїзд за кордон [PERSON] та [PERSON] Як зазначалось вище, рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 11.02.2012 року задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, постановлено стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 30.03.2007 року у сумі 176 725,05 доларів США, 43 618,52 грн. пені та 1820 грн. судових витрат. Ухвалою судді від 10.12.2014 року скасовано тимчасове обмеження [PERSON] щодо виїзду його за межі України, яке було накладено на нього ухвалою суду від 01.11.2011 року. 13.01.2015 року ухвалою судді було тимчасово обмежено [PERSON] у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням без вилучення паспортного документу. Дане судове рішення було ухвалене за наслідками розгляду подання державного виконавця відділу ДВС Оболонського районного управління юстиції в м.Києві, в порядку, що передбачений ст.377-1 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Згідно ч.5 ст.154 ЦПК України, питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні, з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням вказаних вимог процесуального закону, зважаючи на роз'яснення наведені у п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» про те, що заява про забезпечення позову у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, шляхом заборони виїзду відповідача за межі України не може бути задоволена, оскільки згідно з частиною першою статті 151 ЦПК України суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом. Заборона виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову (частина друга статті 152 ЦПК України), оскільки відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом, суд вважає, що на момент постановлення ухвали про забезпечення позову від 01.11.2011 року обмеження відповідача [PERSON] у праві виїзду за межі території України було можливе лише в порядку цивільної юрисдикції на підставі ст. 377-1 ЦПК України при здійсненні виконання судових рішень у цивільних справах, а не на стадії розгляду справи по суті. Вказане свідчить про обґрунтованість заяви [PERSON] в частині скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою судді від 01.11.2011 року щодо обмеження відповідача [PERSON] у праві виїзду за межі території України. В цій частині заява підлягає задоволенню судом. Статтею 293 ЦПК України визначено виключний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, серед яких зазначено ухвали щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Таким чином, ухвала судді від 13.01.2015 року про тимчасове обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням без вилучення паспортного документу, винесена в порядку ст.377-1 ЦПК України, може бути оскаржена заінтересованими особами до Апеляційного суду м.Києва. Вжиття даних заходів у вказаному процесуальному порядку не є забезпеченням позову у розумінні ст.ст.151-153 ЦПК України, а тому питання про їх скасування судом першої інстанції вирішено бути не може. З огляду на викладене, суд вважає правильним відмовити у задоволенні заяви представника відповідачів в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: partial