Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 23 липня 2020 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку розташованого в [ADDRESS] . Згідно договору купівлі-продажу продавець взяв на себе обов`язок зняття з обліку осіб, зареєстрованих в будинку в строк до 13.05.2020 року, але зобов`язання не виконав. Відповідачі не є членами сім`ї позивача, не є власниками вказаного будинку, але при цьому залишаються зареєстрованими у житловому будинку позивача. У зв`язку з цим, просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком. Позивач та її представник, в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином оповіщеними про день та час розгляду справи, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник третьої особи Великоновосілківська селищна рада надала заяву про розгляд справи за відсутності представника селищної ради, позовні вимоги визнають. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 14 серпня 2020 року за вказаною заявою відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задовленню з наступних мотивів. Установлено, що [PERSON] є власником житлового будинку розташованого в [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 13.11.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Великоновосілківського районногоноторіального округу Донецької області зареєстрованого в реєстрі за № 1372 (а.с.8). Згідно довідки відділу реєстрації Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області № 0707/2308 від 08.11.2019 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у будинку за адресою: в [ADDRESS] (а.с.11). 20.11.2019 року товариством з обмеженою відповідальністю «Агенство оцінки «Грош ціна» виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-17). Згідно відповіді представника відповідача на адвокатський запит від 13.07.2020 року вбачається, що виконати вимоги договору щодо зняття з обліку осіб, зареєстрованих у будинку не має можливості, оскільки відповідачі проживають на території Росії (а.с.22). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористався позивач, як власник спірного будинку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. За ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Висновки суду. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] , [PERSON] такими, що втратила право на користування житловим приміщенням підлягають задоволенню, оскільки будинок [ADDRESS] належить позивачу на праві власності.

Outcome: approved