Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02.05.2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дітей задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на відпочинок дітей у літньому таборі в сумі 1969,00 гривень. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 640,00 гривень. В решті позовних вимог відмовлено. 27.05.2019 року [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просить винести додаткове рішення в частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Херсона, на користь [PERSON] 1/2 частину понесених додаткових витрат на відвідування дітьми [PERSON] та [PERSON] групи продовженого дня у Херсонській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №55 за період з жовтня 2016 року по травень 2017 року в сумі 2100 грн. Свої вимоги обґрунтувала тим, що в межах даної справи з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог позивачем були заявлені суду наступні позовні вимоги, а саме: стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Херсона, на свою користь 1/2 частину понесених нею додаткових витрат на дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 27 829 грн. Вказані вимоги включали, в тому числі, і вимогу про стягнення з [PERSON] половини понесених позивачем витрат на відвідування дітьми групи продовженого дня у школі, які є по своїй суті додатковими витратами на дитину, в загальній сумі 4 200 грн., і відповідно була заявлена вимога про стягнення 1/2 частини вказаної суми в розмірі 2100 грн. Враховуючи, що вказані витрати є додатковими витратами на дітей, необхідними для їх розвитку та поглибленого навчання, та з урахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо участі в утриманні дітей, відповідач має компенсувати 1/2 частину вказаних витрат у сумі 2 100 грн. (4200 грн. / 2). Однак, при винесенні судового рішення по справі від 02.05.2019 року судом позовні вимоги в цій частині розглянуті не були та не була надана жодна мотивація щодо задоволення, чи відмови у задоволенні вказаних позовних вимог, і відповідно яке рішення прийнято судом в цій частині позивачу не відомо. Просить винести додаткове рішення. Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановлений законом порядку. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та її представника, вимоги заяви підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечував проти задоволення заяви. Відповідно до відзиву з урахуванням вимог ч.ч.1, 2 ст.185 Сімейного кодексу України, сторона відповідача зазначає, що кошти, сплачені позивачем за відвідування дітьми групи подовженого дня не є додатковими витратами, що викликані особливими обставинами. З урахуванням ч.4 ст.43 Закону України «Про загальну середню освіту», постанови Кабінету Міністрів України №796 від 27.08.2010 року «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форм власності» не передбачені оплатні групи продовженого дня. До того ж, функціонування групи продовженого дня в освітньому закладі комунальної форми власності здійснюється за рахунок місцевого бюджету, її оплата батьками учнів законодавством не передбачена. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати: 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 ЦПК України. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що рішенням суду від 02.05.2019 року в справі №766/13962/17 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дітей задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на відпочинок дітей у літньому таборі в сумі 1969,00 гривень. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 640,00 гривень. В решті позовних вимог відмовлено. Проте, судом не вирішено питання щодо стягнення з [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Херсона, на користь [PERSON] 1/2 частини понесених додаткових витрат на відвідування дітьми [PERSON] та [PERSON] групи продовженого дня у Херсонській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №55 за період з жовтня 2016 року по травень 2017 року в сумі 2100 грн. Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Частина 2 статті 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Позивач заявила позовну вимогу про стягнення з відповідача 1/2 частини понесених додаткових витрат на відвідування дітьми [PERSON] та [PERSON] групи продовженого дня у Херсонській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №55 за період з жовтня 2016 року по травень 2017 року в сумі 2100 грн. та надала квитанції про сплату зазначених коштів. У відповідності до ч.4 ст.43 Закону України «Про загальну середню освіту» державні та комунальні заклади загальної середньої освіти можуть надавати платні освітні та інші послуги, перелік яких затверджений Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №796 від 27.08.2010 року «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форм власності» не передбачені оплатні групи продовженого дня. З листа Управління освіти Херсонської міської ради №01-30/67-С від15.05.2018 року вбачається, що згідно до Положення про групу подовженого дня загальноосвітнього навчального закладу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1121 від 05.10.2009 року, група подовженого дня загальноосвітнього навчального закладу державної та комунальної форми власності функціонує за рахунок коштів відповідних бюджетів. Під час організації навчально-виховного процесу групи подовженого дня загальноосвітніх навчальний заклад державної та комунальної форми власності може надавати платні освітні послуги на договірній основі. З огляду на те, що функціонування групи продовженого дня в освітньому закладі комунальної форми власності здійснюється за рахунок місцевого бюджету, її оплата батьками учнів законодавством не передбачена, відвідування групи подовженого дня не є особливими обставинами, які направлені на розвиток дитини, її здібностей, а факт отримання під час відвідування дітьми групи подовженого дня додаткових освітніх послуг належними та допустимими доказами підтверджений не був, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення 1/2 частини понесених [PERSON] додаткових витрат на відвідування дітьми [PERSON] та [PERSON] групи продовженого дня у Херсонській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №55 за період з жовтня 2016 року по травень 2017 року в сумі 2100 грн.

Outcome: approved