Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним зобов'язанням від 28 грудня 2010 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 28 грудня 2010 року на ім'я відповідача оформлено кредитну картку відповідно до Тарифів якої останній отримав кредит у розмірі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, проте відповідач взятих на себе зобов'язань за договором не виконав, в зв'язку з чим станом на грудень 2014 року утворилася прострочена заборгованість в розмірі - 5849 (п'ять тисяч вісімсот сорок девять) грн. 97 коп., яка складається із: - заборгованості по кредиту 1998 грн. 00 коп.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 1887 грн. 21 коп. ; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 1210 грн. 00 коп.; - штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп. ; - штраф (процентна складова) 254 грн. 76 коп., яка виникла по кредитному зобов'язанню позивач просить стягнути з відповідача в повному обсязі. У судове засідання представник позивача не з'явився, останній подав заяву, про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти постановлення рішення в заочному розгляді справи. Оскільки, відповідач в судове засідання не з'явився, тому зі згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та подане заперечення, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач став клієнтом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву . 28 грудня 2010 року було оформлено кредитну картку відповідно до Тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 4 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт 2 із 3 дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складають між нею та банком Договір, що підтверджується особистим підписом відповідача у заяві При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої, договором приєднання - є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Крім того, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що заборгованість відповідача згідно наданого суду позивачем розрахунку, станом на грудень 2014 року, становить 5849 грн. 73 коп., яка складається із: - заборгованості по кредиту 1998 грн. 00 коп.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 1887 грн. 21 коп. ; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 1210 грн. 00 коп.; - штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп. ; - штраф (процентна складова) 254 грн. 76 коп. Згідно вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності з вимогами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Судові витрати у справі, понесені позивачем та документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 525-527, 610, 612, 617, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved