Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом про стягнення боргу кредитором спадкодавця до відповідачів [PERSON] , [PERSON] . Просять стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь банку заборгованість у розмірі 7460,47 гривень за кредитним договором №б/н від 21.08.2008 року та судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтували наступним. [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 21.08.2008 року, згідно якої отримав кредит, який в подальшому було збільшено до 10000,00 гривень. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 3.2, 3.3 Договору, на підставі яких [PERSON] при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Заявою [PERSON] підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту, відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Однак у процесі користування кредитним рахунком [PERSON] не надавав грошові кошти для погашення кредиту, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитним договором. [INFO] [PERSON] - помер. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] 16.06.2020 року кредитором була направлена претензія до Вижницької державної нотаріальної контори та 10.07.2020 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса Олійник Ю.М., за місцем заведення спадкової справи, та 12.08.2020 року отримана відповідь. Відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як відповідачі не відмовились від спадщини у передбачені законодавством строки, а саме шість місяців з дня відкриття спадщини. Станом на дату смерті [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.08.2008 року становить 7460,47 гривень. Заяви (клопотання) учасників справи. В судове засідання представник АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, одночасно з позовом подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача - АТ КБ «ПриватБанк», позовні вимоги підтримують в повному об`ємі, просять їх задовольнити, не заперечують щодо винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилась. До початку розгляду справи подала відзив, просила відмовити в задоволенні позову. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надано, відзив не надано, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» необхідно відмовити виходячи з наступного. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що 21 серпня 2008 року між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір №б/н від 21.08.2008 року, останньому надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому збільшено до 10000,00 гривень, що підтверджується копією заяви, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] . На підтвердження позовних вимог позивачем надано наступні докази: Копія заяви [PERSON] з даних якої вбачається, що останній своїм підписом надав згоду, що підписана ним заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, і Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Копія інформаційного листа про умови кредитування з даних яких вбачається, що [PERSON] ознайомлений з істотними умовами кредитування, а саме: валютою кредитування, сумою кредиту, процентною ставкою. Виписку з кредитного рахунку [PERSON] з даних якого вбачається, що останній систематично користувався кредитними коштами. Копія примірника Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначені умови та привила виконання взятих на себе клієнтом зобов`язань, а також права та обов`язки банку, права та обов`язки клієнта, відповідальність сторін та інші умови кредитування. Судом також встановлено, що [INFO] [PERSON] - помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого 15.04.2019 року виконавчим комітетом Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №55. 25.05.2020 року в порядку ст.1281 ЦК України АТ КБ «ПриватБанк» скерував до Вижницької державної нотаріальної контори претензію кредитора з даних якої вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором №б/н від 21.08.2008 року станом на день смерті становить 7460,47 гривень, що підтверджується її копією. 02.07.2020 року державним нотаріусом повідомлено АТ КБ «ПриватБанк» про те, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] заведена у приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М., що підтверджується копією листа №285/02-14 від 02.07.2020 року. 14.07.2020 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М. повідомлено АТ КБ «ПриватБанк» про те, що претензію кредитора отримано та зареєстровано 03.07.2020 року за №371/02-14, що підтверджується копією повідомлення. При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Згідно із статтею 1281 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (стаття 1281 ЦК України). Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтовуючи підстави позову, банк посилався на те, що [PERSON] , [PERSON] відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України прийняли спадщину після смерті [PERSON] , оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та були зареєстровані. З матеріалів спадкової справи №104/2019 року до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається наступне: 21.08.2019 року до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Олійник Ю.М. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим Вашківецькою міською радою, Вижницького району Чернівецької області 21.10.2016 року, реєстровий номер 230 звернулась [PERSON] , [INFO] , в інтересах якої діяв батько [PERSON] ; 21 жовтня 2016 року [PERSON] на випадок смерті залишив заповіт, відповідно до якого земельну ділянку площею 1,4622 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Вашковецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, що належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Серії ЧВ №050673 від 08.01.2004 року заповів [PERSON] , [INFO] ; 25.11.2019 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,4622 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Вашковецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області та належала померлому [PERSON] . Приватним нотаріусом Олійник Ю.М. 04.08.2020 року повідомлено [PERSON] про надходження претензії кредитора АТ КБ «ПриватБанк». Відомостей щодо інших спадкоємців, які звернулись із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] матеріали спадкової справи не містять. Відомостей щодо іншого майна, яке належить [PERSON] матеріали спадкової справи не містять. Спадкоємці несуть відповідальність за зобов`язаннями спадкодавця в межах дійсної вартості спадкового майна, що перейшло до нього. За наявності кількох спадкоємців кожен з них відповідає за борги спадкодавця пропорційно до одержаної ними частки у спадковому майні. Якщо до спадкоємців перейшли не ідеальні (у дробах) частки у спадщині, а реальні (чітко визначене у заповідальному розпорядженні майно), потрібна пропорція вираховується шляхом встановлення того співвідношення, у якому вартість цієї речі знаходиться із вартістю спадкової маси. Таким чином, відповідальність спадкоємців за борги спадкодавця носить частковий характер і обмежується вартістю майна, успадкованого цією особою. Матеріали справи не містять доказів того, що саме відповідачі [PERSON] , [PERSON] є спадкоємцями померлого [PERSON] , прийняли після нього спадщину, а вартість майна, прийнятого спадкоємцями у спадщину, є такою що відповідає сумі боргу або перевищує її. Обґрунтовуючи вимоги обов`язком спадкоємців сплатити заборгованість в межах вартості спадкового майна, АТ КБ «ПриватБанк» не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого іншого рухомого/нерухомого майна та щодо його вартості. Оскільки АТ КБ «ПриватБанк» не надано доказів щодо належності покійному [PERSON] іншого рухомого чи нерухомого майна, крім земельної ділянки площею 1,4622 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Вашковецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, яку на підставі заповіту від 21 жовтня 2016 року успадкувала [PERSON] , заявлені вимоги до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 7460,47 гривень за кредитним договором №б/н від 21.08.2008 року, задоволенню не підлягають. Разом з цим, слід зазначити, що згідно з положеннями статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок. Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється у визначеному законом порядку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Позивачем до участі у справі як співвідповідача не залучено особу, на чиї права та обов`язки впливає рішення у цій справі - [PERSON] . З врахуванням диспозитивності цивільного судочинства, суд не наділений самостійним правом провести таку заміну поза волею самого позивача. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів суд вважає, що в задоволені позову акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення боргу кредитором спадкодавця, необхідно відмовити.

Outcome: dismissed