Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося з позовом до суду, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №11008323000 від 01.06.2006 року, яка складає по кредиту та процентам у розмірі 4934,43 доларів США (чотири тисячі дев»ятсот тридцять чотири) доларів 43 центів, та пені у розмірі 4839,46 (чотири тисячі вісімсот тридцять дев»ять) гривень 46 копійок, судові витрати в розмірі 1370,81 (одну тисячу триста сімдесят) гривень 81 копійок, посилаючись на те, що між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11008323000 від 01.06.2006 року, відповідно до умов якого відповідачу було передано кредит у сумі 15000,00 доларів США. За користування кредитними коштами відповідач зобов»язався сплачувати проценти в розмірі 13% річних. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу. Станом на 19.02.2015 року заборгованість [PERSON] склала 4934,43 доларів США (чотири тисячі дев»ятсот тридцять чотири) доларів 43 центів, та пені у розмірі 4839,46 (чотири тисячі вісімсот тридцять дев»ять) гривень 46 копійок. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити. [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою про визнання нікчемним договору, що обмежує права споживача, в якому просить визнати нікчемним договір про надання споживчого кредиту №1100832300 від 01.06.2006 року, укладений між ПАТ «КБ Укрсиббанк» та [PERSON], посилаючись на те, що вона в період з 01.06.2006 року по 30.04.2014 року здійснювала усі належні платежі за договором, що підтверджується розрахунками банку, долученими до основного позову. З квітня 2014 року доходи відповідача суттєво зменшились та непомірно збільшився курс валюти, що унеможливило виконання умов спірного договору. Посилаючись на положення Закону України «Про захист прав споживачів», позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, позицій з приводу поширення Закону України «Про захист прав споживача» до кредитних відносин Верховного суду України та Конституційного суду України, вважає, що вищевказаний договір є нікчемним. Враховуючи, що банком їй не було надано під час укладення договору необхідної інформації щодо можливих валютних ризиків, на даний момент позичальник повністю повернула отриману позику в перерахунку по курсу на момент її отримання, банку на даний момент все повернуто, просить її вимогу задовольнити та визнати вищевказаний кредитний договір нікчемним. В письмовому клопотанні представник позивача просить справу розглядати у відсутності представника банку, поданий позов просить задовольнити. Щодо проведення заочного розгляду справи не заперечує. У письмовому запереченні на зустрічну позовну заяву просить в її задоволенні відмовити, так як посилання [PERSON] на норми Закону України «Про захист прав споживачів» вважає безпідставними. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялися судовою повісткою про час та місце розгляду справи. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з стаття 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11008323000 від 01.06.2006 року, відповідно до умов якого відповідачу було передано кредит у сумі 15000,00 доларів США. За користування кредитними коштами відповідач зобов»язався сплачувати проценти в розмірі 13% річних (а.с.18-23). Довідкою-розрахунком заборгованості за кредитом [PERSON] стверджується, що її заборгованості складає 4934,43 доларів США (чотири тисячі дев»ятсот тридцять чотири) доларів 43 центів, та пені у розмірі 4839,46 (чотири тисячі вісімсот тридцять дев»ять) гривень 46 копійок (а.с.36-49). Враховуючи вищенаведене, те, що [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо виконання договору кредиту належним чином не виконувала, суд вважає, що слід стягнути з неї в користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №11008323000 від 01.06.2006 року, яка складає по кредиту та процентам у розмірі 4934,43 доларів США (чотири тисячі дев»ятсот тридцять чотири) доларів 43 центів, пені у розмірі 4839,46 (чотири тисячі вісімсот тридцять дев»ять) гривень 46 копійок, та судові витрати в розмірі 1370,81 (одну тисячу триста сімдесят) гривень 81 копійок. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.123 ЦПК України, відповідач має право пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вивчивши зустрічну позовну заяву, письмове заперечення представника ПАТ «УкрСиббанк», суд вважає, що посилання відповідача на те, що правовідносини, які випливають із укладеного 01.06.2006 року року кредитного договору №11008323000 регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» є необгрунтованим, без належного правового обгрунтування. Відповідно до п.23 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживчий кредит кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або берез зобов»язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов»язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. За змістом п.1.4. Кредитного договору №11008323000 кредит надається позичальнику для особистих потреб (безпосередньо не пов»язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов»язків найманого працівника), а саме на поточні потреби. Згідно з п.9.13 вищевказаного Кредитного договору, підприсанням договору позичальник свідчить про те, що всі умови даного договору йому цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до себе та перед підписанням даного договору позичальником отримано інформаційний лист відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема п.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». Суд також враховує, що постанову правління НБУ №168 було прийнято 10.05.2007 року, а кредитний договір №11008323000 було укладено 01.06.2006 року, відповідно посилання позивача [PERSON] на зазначену норму закону є безпідставним, та таким, що не відповідає дійсності. За таких обставин суд в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Укрсиббанк» про визнання нікчемним договору про надання споживчого кредиту №11008323000 від 01.06.2006 року, укладеного між ПАТ «КБ Укрсиббанк» та [PERSON] відмовляє.

Outcome: approved