Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 19 березня 2021 року позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Сергач А.В., звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивований тим, що у лютому 2021 року до ТОВ «Саунтгемптон Фандс», де він працює, надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесена у виконавчому провадженні №64469222 по примусовому виконанню виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 20 січня 2021 року, реєстровий номер 1980. Вважає, вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки 14 червня 2014 року між ним та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено два договори про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб на суму кредиту в розмірі 5000 грн. та 2298,82 грн. на строк до 14 жовтня 2016 року та 16 червня 2016 року відповідно, зобов`язання по даним договорам він виконав більше трьох років тому, у зв`язку з чим заборгованості в розмірі, вказаному у виконавчому написі, не існує, тому вона не є безспірною. Крім того, вчинення виконавчого напису суперечить приписам ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше ніж 3 роки, так як строк кредитування за кредитними договорами закінчився 14 жовтня 2016 року та 16 червня 2016 року відповідно. Але незважаючи на це, відповідач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. При цьому, будь-яких правовідносин між ним та відповідачем немає, жодні договори не укладались, повідомлення про відступлення права вимоги банку на користь відповідача на його адресу ніколи не надходили. Крім того, нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був наданий оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору, так як він укладався не в нотаріальній формі, а складений в простій письмовій формі, відповідно цей договір не є тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку. За наведених обставин, просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С., реєстровий номер 1980, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість, таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Сергач А.В. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Доводи та заперечення відповідача та третьої особи. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, своїм процесуальним правом не скористався, заяви про відкладення розгляду справи або його проведення у їхню відсутність суду не надав. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся за місцезнаходженням та шляхом розміщення оголошення в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі судової влади України, своїм процесуальним правом не скористався, заяви про відкладення розгляду справи або проведення такого у його відсутність суду не надав. Відповідач та третя особа вважаються такими, що належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не повідомили причини неявки, відзив на позов не подали. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Справа надійшла до суду 19 березня 2021 року та була передана для розгляду судді [PERSON] Ухвалою суду від 22 березня 2021 року справу передано на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва на підставі п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 11 травня 2021 року ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2021 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду [PERSON] від 19 травня 2021 року справу призначено за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 18 червня 2021 року. Крім того, ухвалою судді від 19 травня 2021 року задоволено заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Сергача А.В. про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №64469222, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. №1980, виданого 20 січня 2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 59527,50 грн., до набрання законної сили рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області по даній справі. 18 червня 2021 року та 12 липня 2021 року підготовче засідання відкладалось у зв`язку з неявкою представника відповідача та третьої особи та відсутністю відомостей про отримання ними судової повістки. На підставі розпорядження керівника апарату Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Журавської Н.М. №83 від 22 вересня 2021 року вказана справа передана для повторного автоматизованого розподілу, оскільки рішенням Вищої ради правосуддя від 02 вересня 2021 року [PERSON] звільнено з посади судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 вересня 2021 року справу передано для розгляду судді Березюк Н.П. Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Березюк Н.П. від 24 вересня 2021 року справу прийнято до свого провадження та призначено за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 25 жовтня 2021 року. Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 10 листопада 2021 року. За клопотанням представника позивача Сергача А.В. витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. матеріали нотаріальної справи, на підставі яких вчинено виконавчий напис №1980, виданий 20 січня 2021 року. Витребувано у ТОВ «Вердикт Капітал» оригінали або належним чином завірені копії: кредитного договору, на підставі якого відбувається стягнення за виконавчим написом №1980; розрахунок заборгованості за кредитним договором; повідомлення від ТОВ «Вердикт Капітал», направлене на адресу [PERSON] про наявність заборгованості за кредитним договором та передачу права вимоги за ним новому кредитору; матеріали нотаріальної справи, на підставі яких приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис №1980, виданий 20 січня 2021 року; виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича №1980, вчинений 20 січня 2021 року; договір про відступлення права вимоги новому кредитору - ТОВ «Вердикт Капітал»; виписка з банківського рахунку (оформлена належним чином та видана безпосередньо Банком-кредитором), яка підтверджує наявність та розмір простроченої заборгованості [PERSON] перед банком. На виконання даної ухвали суду, 03 листопада 2021 року відповідач направив належним чином завірені копії: анкети - заяви [PERSON] , договору про відступлення прав вимоги №16-01/19/1 від 16 січня 2019 року з додатком №1-1 до нього, протоколу загальних зборів ТОВ «Вердикт Капітал» №31/05-2019 та наказу про призначення на посаду генерального директора за сумісництвом №26-К. Ухвалою суду від 10 листопада 2021 року постановлено про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзив не подав, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлені судом фактичні обставини, зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази. Між сторонами виникли правовідносини щодо виконання зобов`язань за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб з видачею та обслуговуванням «Прибуткової картки з кредитом» шляхом підписання останнім анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, складеного ПАТ «Альфа-Банк», заборгованість [PERSON] за кредитним договором №600336074, укладеного 14 червня 2014 року з сумою ліміту 5000 грн, станом на 14 листопада 2016 року становить 7817,10 грн. Крім того, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №401623896, укладеного 14 червня 2014 року з сумою ліміту 2298,82 грн, станом на 19 лютого 2021 року становить 596,18 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. 21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу №1, відповідно до умов якого товариство передало грошові кошти в розпорядження банку за плату, а банк відступив товариству свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. 16 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №16-01/19-1, відповідно до умов якого новий кредитор прийняв право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку №1-1 до договору, де під №22354 вказаний [PERSON] з загальною сумою заборгованості 11704,27 грн. Застосовані норми права. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У статті 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172». У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Мотиви та висновки суду. Учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК, ст. ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Звертаючись до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису ТОВ «Вердикт Капітал» просив стягнути з боржника [PERSON] заборгованість в сумі 59527,50 грн. Разом з тим, позивач в позовній заяві вказує на те, що заборгованість по кредиту ним повністю була погашена більше трьох років тому. Суд зазначає, що безспірною є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована. Відповідачем лише частково виконано вимоги ухвали суду від 25 жовтня 2021 року, яку товариство отримало 01 листопада 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак суду не надано копії виконавчого напису та копій документів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису, зокрема розрахунку заборгованості за кредитним договором, повідомлення від ТОВ «Вердикт Капітал», направлене на адресу [PERSON] про наявність заборгованості за кредитним договором та передачу права вимоги за ним новому кредитору. Відповідно до ч.4 ст.81 ЦПК України у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Отже, суд вважає встановленим, що звертаючись до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, стягувач не довів нотаріусу, що існуюча заборгованість [PERSON] перед стягувачем є безспірною та нарахована в межах строку позовної давності. Крім того, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову №662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. У своїй постанові Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, зазначив, зокрема: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 21 вересня 2021 року у господарській справі №910/10374/17. Таким чином, вчиняючи 20 січня 2021 року виконавчий напис №1980, приватний нотаріус Горай О.С. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23, чим порушив порядок вчинення виконавчого напису. За таких обставин наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Розподіл судових витрат. Відповідно до п. 1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. В зв`язку із задоволенням вимог позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним судовий збір в розмірі 1362 грн.

Outcome: approved