Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Сторони перебувають у шлюбі з 29 вересня 2018 року, який зареєстровано Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 151. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , на утримання якого позивач згоден в добровільному порядку сплачувати аліменти. Протягом останніх місяців сімейне життя поступово погіршилось, що призвело до припинення сімейних відносин. Причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що між сторонами протилежні погляди на шлюб, сім`ю та обов`язки, в результаті чого відбувалися сварки, які призвели до того, що вони стали чужими людьми. Примирення між ними не можливе, тому просить шлюб розірвати. Рух справи в суді. Позовну заяву подано до суду 16 квітня 2021 року. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 14 травня 2021 року відкрито провадження у зазначеній справі. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 20.07.2021 року провадження по справі зупинено та надано строк для примирення. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 12.10.2021 року відновлено провадження у справі. Позиція учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився, попередньо у позовній заяві зазначив, що просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутність, з позовом згодна. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 29 вересня 2018 року, який зареєстровано Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 151. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , на утримання якого позивач згоден в добровільному порядку сплачувати аліменти. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно зі ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст.56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Висновки суду. Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу з підстав, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved