Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 17 лютого 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 24 листопада 2016 року між ним та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н. Позивач зазначив, що за умовами вказаної Генеральної угоди позичальник отримала кредит у розмірі 22\~701,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом відповідач підтвердила, що підписана нею Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, становлять між нею і банком кредитний договір. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 19 грудня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 60 502,05 грн, з яких: 20 845,78 грн заборгованість за кредитом, 11 607,45 грн заборгованість за процентами, 26 775,81 грн заборгованість за пенею, 1 273,01 грн штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з [PERSON] зазначену суму заборгованості за кредитним договором б/н від 24 листопада 2016 року. У судове засідання представник позивача не з`явилася, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином. Разом з позовною заявою подала клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, та викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомила, відзив не подала. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Разом з позовною заявою представником позивача було подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак справа є малозначною. 02.03.2020 позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було прийнято до провадження Балаклійського районного суду Харківської області, відкрито провадження та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 10.04.2020, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача [PERSON] , на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідно до укладеної 24 листопада 2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», і [PERSON] . Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н [PERSON] отримала грошові кошти у розмірі 22 701,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Матеріали справи містять Генеральну угоду, у якій зазначено, що Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами і Тарифами становить між [PERSON] та банком кредитний договір (а.с. 6). Крім того, позивач додав до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 7-30). Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачено обов`язок позичальника сплатити банку штраф у разі порушення строків погашення заборгованості. Згідно п. 2.8 Генеральної угоди, у разі порушення позичальником зобов`язань з погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначено в Умовах та правилах за кожний день прострочення. Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку визначено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн клієнт сплачує банку пеню. У цьому ж пункті Умов та правил наведено порядок розрахунку пені. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за договором б/н від 24 листопада 2016 року станом на 19 грудня 2019 року становить 60 502,05 грн, з яких: 20 845,78 грн заборгованість за кредитом, 11 607,45 грн заборгованість за процентами, 26 775,81 грн заборгованість за пенею, 1 273,01 грн штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди (а.с. 4). Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Мотиви суду. У судовому засіданні було встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 24 листопада 2016 року. Спір стосується стягнення заборгованості за Генеральною угодою, а саме заборгованості за кредитом, процентів, пені, а також штрафу. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання та порушила умови договору, укладеного 24 листопада 2016 року між нею і банком, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором, яка виникла станом на 19 грудня 2019 року, у сумі 60 502,05 грн. Судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2 102,00 грн судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved