Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 листопада 2014 року, ухваленому у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним витягу про реєстрацію права власності на будинок і державного Акту про приватне право на земельну ділянку, відмовлено [PERSON] в задоволенні її позову до [PERSON] про визнання недійсним витягу про реєстрацію права власності на будинок і державного акту про приватне право на земельну ділянку. Ухвалою судді судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області від 17 грудня 2014 року [PERSON] матеріали цивільної справи за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним витягу про реєстрацію права власності на будинок і державного Акту про приватне право на земельну ділянку повернуто до Луцького міськрайонного суду Волинської області для ухвалення додаткового рішення. Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд ухвалює додаткове рішення за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 220 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення з власної ініціативи з наступних підстав. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом при розгляді справи встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 листопада 2014 року, ухваленому у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним витягу про реєстрацію права власності на будинок і державного Акту про приватне право на земельну ділянку не було вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою немайнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить 243,60 гривень. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] при зверненні до суду заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру (а.с. 3). Однак при пред'явленні позову сплатила судовий збір лише за одну позовну вимогу немайнового характеру. Судом при ухваленні рішення про відмову [PERSON] в задоволенні її позову до [PERSON] про визнання недійсним витягу про реєстрацію права власності на будинок і державного акту про приватне право на земельну ділянку не вирішив питання про стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору в сумі 243,60 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що суд при ухваленні у справі рішення про відмову [PERSON] в задоволенні її позову до [PERSON] про визнання недійсним витягу про реєстрацію права власності на будинок і державного акту про приватне право на земельну ділянку не вирішив питання про стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору в сумі 243,60 гривень. Так як [PERSON] при зверненні до суду заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру. Однак при пред'явленні позову сплатила судовий збір лише за одну позовну вимогу немайнового характеру. . А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про ухвалення з власної ініціативи додаткового рішення та стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved