Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в заяві, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.04.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», складає між ним та Банком договір, підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 29.08.2014 р. відповідачу було змінено кредитний ліміт на підставі 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2017 року має заборгованість 106000,00 грн., яка складається з наступного: -22258,32 грн. - заборгованість за кредитом; -83741,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 106000,00 гривень та судові витрати у розмірі 1600 гривень Справа розглядається в порядку спрощеного провадження. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. З матеріалів справи вбачається, що відповідач звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав договір № б/н від 02.04.2012 року та отримав кредит у розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки /а.с.8/. На підтвердження умов кредитування, позивачем надано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» /а.с.9/. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Памятка клієнта разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» а також «Тарифами банку», складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON], 29.08.2014 р. відповідачу було змінено кредитний ліміт /а.с.7/. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У відповідності до п. 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафта), оплати винагороди банку. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний спалити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку , в тому числі з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань. Згідно п. 1.1.3.2.3 Умов та правил, банк має право на зміну Тарифів , які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. В пункті 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою, банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. В статті 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). На підставі ст.ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором. Позивач у повному обсязі виконав прийняті на себе зобовязання за договором і надав відповідачу суму кредиту. А відповідач не виконала свої зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим станом на 30.09.2017 року має заборгованість 106000,00 грн., яка складається з наступного: -22258,32 грн. - заборгованість за кредитом; -83741,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, яка підтверджується наданим до позову Розрахунком заборгованості за кредитом /а.с.5-6/. Зважаючи на той факт, що на час розгляду справи відповідачем [PERSON] порушені умови кредитного договору, він має невиконані перед позивачем зобовязання за кредитним договором, тому суд дійшов висновку, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором на загальну суму 106000,00 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору в сумі 1600,00 гривень.

Outcome: approved