Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль» звернулося до суду із зазначеним позовом. В обгрунтування позову посилається на те, що Публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль» є правонаступником Акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль». Відповідно до кредитного договору №014/53-05/53549 від 15.09.2006 року АППБ «Аваль» надано [PERSON] кредит в сумі 50 000,00 доларів США строком до 12 вересня 2014 року із сплатою 14% річних, а позичальник зобов'язувалась належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту та сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно мов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки визначені договором. [PERSON] було надано кредит згідно п.3.2 Кредитного договору шляхом перерахування коштів і у Позичальника виник обов'язок повернути кредит та відсотки у строки та розмірах встановлених Графіком погашення. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» свої зобов'язання за договором виконав повністю. Однак, відповідачем не виконувались умови кредитного договору, а саме порушено зобов'язання по сплаті кредиту, умови щодо сплати відсотків. Згідно ст.624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі незалежно від відшкодування збитків. Відповідно п.9.1 Кредитного договору у випадку порушення відповідачем графіку погашення кредиту та відсотків встановлених договором Позивач нараховує Позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Таким чином, станом на 12.12.2014 року загальна заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитгним договвором №014/53-05/53549 від 15.09.2006 року становить 8784,82 доларів США(138015,67 гривень) у тому числі: · заборгованість по кредиту- 3827,20 доларів США(60 127,99 грн.); · заборгованість по сплаті відсотків 511,26 доларів США(8032,25 гривень); пеня за порушення графіку повернення кредиту та сплату відсотків-4446,36 доларів США (69 855,43 грн.) які слід стягнути на користь банку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, та надіслали лист №1368/15 від 21.04.2015 року в якому просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримали. [PERSON] позов визнавала частково і пояснила, що за отриманий кредит на даний період сплатила в тричі більше. Крім того в сім'ї склалося надзвичайно важке матеріальне становище, так як чоловікові провела 2-ві онкологічні операції, що потребувало значних коштів. Після видалення щелепи та частини лімфовузлів змушена його доглядати і не в змозі в подальшому працювати. Враховуючи зазначені обставини просила звільнити від сплати пені. Заслухавши відповідачку та дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення частково. 15.09.2006 року між АППБ «Аваль» правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і [PERSON] укладено кредитний договір №014/53-05/53549 згідно якого відповідачці надано кредит в сумі 50 000,00 доларів США строком до 12 вересня 2014 року із сплатою 14% річних. Відповідачкою належним чином не виконувались умови кредитного договору, а саме порушено зобов'язання по сплаті кредиту, умови щодо сплати відсотків, строки та розміри встановлені графіком погашення. За ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за не можливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.27 постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснив, що положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Під час розгляду справи такі обставини знайшли своє підтвердження. Так, із актів обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] оформлених 05.03.2015 року та 22.04.2015 року комісією Радивилівської міської ради Рівненської області встановлено, що сім'я малозабезпечена і відповідачка не працює. [PERSON] із яким проживає з 1985 року проведено дві операції і згідно довідки до акта МСЕК №0194252 він є інвалідом 1-ї групи загальне захворювання по онко та потребує стороннього догляду і нагляду. Враховуючи ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні та інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, зокрема, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання суд вважає за можливе відповідно до положень ст.551 ЦК України зменшити розмір стягнення пені за порушення графіку повернення кредиту та сплаті відсотків до 200 (двісті) доларів США, що є співрозмірною з сумою заборгованості. Судом встановлено, що позивач сплатив по справі судовий збір в сумі 1380,15 грн., що стверджується платіжним дорученням (а.с.4). За таких обставин суд важає, що понесені позивачем судові витрати у виді сплати судового збору відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача На підставі викладеного та

Outcome: partial