Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Старший державний виконавець ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Поліщук В.В. звернулася до суду з вказаним поданням, в обґрунтування якого зазначає, що на виконанні у ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві перебуває виконавчий лист Вишгородського районного суду Київської області від 14.07.2015 року у справі №363/2041/14-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 255974,40 грн. 04 серпня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого листа та надано строк на добровільне виконання рішення суду до 11 серпня 2015 року. 13 серпня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт всього майна боржника. 06 жовтня 2015 року та 22 березня 2016 року з метою перевірки майнового стану боржника здійснено виходи державного виконавця за адресою [ADDRESS], проте двері ніхто не відкрив. Державним виконавцем також встановлено, що будь-яке нерухоме або рухоме майно за боржником не зареєстровано, боржник на обліку в органах ДПС не перебуває, інформація про джерела доходів боржника відсутня. Посилаючись на те, що боржник рішення суду добровільно не виконує, для забезпечення примусового виконання виконавчого листа та недопущення переховування боржника за межами України з метою ухилення від погашення заборгованості державний виконавець просить обмежити боржника [PERSON] у праві виїзду за межі України до виконання рішення Вишгородського районного суду Київської області. Державний виконавець в судовому засіданні подання підтримала. Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням. Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав. 04 серпня 2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Поліщук В.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №363/2041/14-ц, виданого 14 липня 2015 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з боржника [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 255974 грн. 40 коп. та надано боржнику строк для самостійного виконання рішення до 11 серпня 2015 року. Докази отримання цієї постанови боржником відсутні. Постановою від 13 серпня 2015 року накладено арешт на все майно боржника. Державним виконавцем встановлено, що нерухоме майно або транспортні засоби за боржником не зареєстровано, боржник на обліку в органах ДПС не перебуває, інформація про джерела доходів боржника та номери рахунків, відкриті у банках або інших фінансових установах, відсутня. 06 жовтня 2015 року та 22 березня 2016 року державним виконавцем складено акти про те, що державний виконавець здійснив вихід за адресою боржника, вказаною у виконавчому листі, проте двері в квартиру ніхто не відчинив. Проте будь-які докази того, що боржник повідомлявся про необхідність допуску державного виконавця до квартири та отримав ці повідомлення, а також, що на час вчинення виконавчих дій він зареєстрований за адресою, вказаною у виконавчому листі, у матеріалах подання відсутні. За таких обставин у суду відсутні підстави для висновку про умисне ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням. Також суд не вбачає підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки до подання не додано доказів того, що боржник має намір ухилитися від виконання рішення суду шляхом виїзду за межі України або доказів неможливості виконання або ускладнення виконання рішення суду в примусовому порядку саме у зв'язку з тим, що боржник не обмежений у праві виїзду за межі України. Крім того, на думку суду, обмеження у праві виїзду за межі України є крайньою мірою, спрямованою на забезпечення виконання рішення суду, оскільки обмежує конституційно закріплені права громадянина. З огляду на наведене підстав для задоволення подання не вбачається. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed