Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У липні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому прохає змінити визначений рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.02.2018 року розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з 1100 грн. на 1/4 частку заробітку (доходу) відповідача. Позовні вимоги мотивовано тим, що раніше присуджених аліментів не вистачає на елементарні потреби дитини, водночас відповідач отримує постійні доходи від роботи та має можливість надавати дитині більш посильну допомогу. Рух справи в суді. Позовну заяву подано до суду 15 липня 2020 року. 17 липня 2020 року до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Волинській області скеровано запит про місце реєстрації відповідача. Ухвалою судді від 17 серпня 2020 року залишено без руху, зобов`язано надати певні докази. 02 вересня 2020 року вимоги суду виконано, позивачем подано нову заяву. Ухвалою судді від 28.09.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 20.10.2020 року. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Позиція учасників судового розгляду. У ході розгляду справи позивач [PERSON] наполягала на заявлених вимогах, оскільки відповідач аліменти сплачує нерегулярно, а його заробітна плата може в подальшому змінюватись в бік збільшення, а тому прохає суд стягувати аліменти в частці від заробітку. Відповідач [PERSON] у ході розгляду справи позов не визнав, заперечував проти його задоволення з підстав безпідставності, оскільки вважає раніше визначену рішенням суду суму аліментів в твердій грошовій сумі 1100 грн. співмірною з його заробітком і не проти збільшення суми стягнення до 1200 грн. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Шлюб між сторонами розірвано 23.08.2008 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31 травня 2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ковельського міськрайоного суду від 16.02.2008 року збільшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.09.2008 року, та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. На даний час дитина продовжує проживати разом із позивачем, вказана обставина доводиться довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 27.06.2019 року. Довідкою №386, виданою27.08.2020 року ПАТ «Волиньобленерго» доводиться та обставина, що відповідач [PERSON] працює на посаді тесляра та отримує дохід. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов підлягає задоволенню частково. Частиною другою статті 51 Конституції України визначено обов`язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, незалежно від того чи перебувають вони в шлюбі. За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч.2 ст.182 СК). Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (статті 192 СК України). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України спосіб аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. В даному випадку зміна способу стягнення аліментів може призвести до збільшення їх розміру. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідач не подав суду доказів на підтвердження існування обставин для стягненя аліментів в твердій грошовій сумі. В ході судового розгляду встановлено, що добровільно сторонами домовленості щодо утримання спільної дитини не досягнуто. На переконання суду, розмір аліментів на рівні 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача відповідає вимогам законодавства, є необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. За вказаних умов перешкод для зміни способу стягнення аліментів немає. Разом з тим, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відтак, позовна вимога позивача про допуск до негайного виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць не підлягає до задоволення.

Outcome: partial