Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 21.12.2006 року перебувала з відповідачем в шлюбі, в якому у них народилися 2 дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 23.06.2016 року шлюб між сторонами розірвано, вказаних дітей залишено проживати з позивачем. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання вказаних дітей не надає. Угоди про сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років з 01.12.2019 року становив 2 218 грн. Позивач зазначає, що їй важко самостійно утримувати вказаних дітей та забезпечувати їх усім необхідним, враховуючи підвищення цін на продукти та речі, та вважає, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі, в сумі 2 000 грн. на кожну дитину щомісячно, що відповідатиме інтересам дітей, до досягнення останніми повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, 30.03.2020 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зменшила позовні вимоги до 1 109 грн. щомісячно на кожну дитину та просить справу розглядати в її відсутності (а. с. 27). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 27.01.2020 року подав до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав частково. Відповідач офіційно не працевлаштований, в листопаді 2019 року він травмував руку і після операції фізично працювати не може, проходить реабілітацію, проживає з батьками, які є пенсіонерами та потребують його допомоги. Тому він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі по 2 000 грн. на кожну дитину та просить стягувати з нього аліменти в розмірі по 1 109 грн. на кожну дитину і такий розмір відповідатиме половині прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України (а.с.18,19). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до даних свідоцтв про народження сторони є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.6, 7). Згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.06.2016 року шлюб між сторонами розірвано, малолітніх дітей залишено проживати з позивачем (а. с.3). Даними довідки № 150, виданої 24.01.2020 року Коршівською сільською радою, стверджується, що до складу сім`ї відповідача входять його батьки, 1955 та 1956 років народження (а.с.20). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.184 цього Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. На підставі наведеного, враховуючи вищевказані обставини, зменшення позивачем позовних вимог, вік дітей сторін та пов`язані з цим витрати на їхнє харчування, лікування при потребі, забезпечення найбільш необхідними речами, відсутність відомостей про місце роботи та заробітну плату відповідача, суд вважає можливим визначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі, з яким погодилися сторони. Отже, зменшені позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved