Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, 12.12.2018 між КС «Вигода» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту №А13873, відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у кредит в сумі 80 000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти, на умовах, передбачених договором. Згідно з п. 1.4 кредитного договору, кредит надавався строком на 36 місяців - з 12.12.2018 до 12.12.2021. На підставі заяви [PERSON] позивач видав йому готівкові кошти через касу: 12.12.2018 40\~000,00 грн. згідно видаткового касового документа № 2343 від 12.12.2018 та 13.12.2018 - 40\~000,00 грн. згідно видаткового касового документа № 2362 від 13.12.2018. Відповідач [PERSON] грошові кошти прийняв та зобов`язався належним чином повернути позивачу кредит у порядку і на умовах, зазначених в кредитному договорі. Сторони погодили, що сума процентів за користування кредитом розраховується в розмірі 45% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, тип процентної ставки фіксована, погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною кредитного договору. Так, відповідно до графіку розрахунків №2 від 12.12.2018 позичальник зобов`язаний щомісячно до 20 числа кожного місяця сплачувати кредит з періодичною сплатою процентів і основної суми кредиту «рівними долями», за яким передбачається незмінна сума платежу протягом всього терміну дії угоди в розмірі 4086,00 грн. Такий платіж включає в себе як проценти, нараховані за користування кредитом, так і частину кредиту, при цьому питома вага процентів, які нараховуються на залишок основної суми, з кожним наступним платежем зменшується, а питома вага суми кредиту зростає. З грудня 2019 відповідач [PERSON] порушував графік розрахунків по кредитному договору, а з січня 2020 перестав платити по кредиту в результаті чого у [PERSON] перед позивачем утворилась заборгованість. Станом на 17.09.2020 заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем по кредитному договору становить 73 668,27 грн., а саме 56955,99 грн.- основної суми боргу та 16712,28 грн. процентів за користування кредитом. Крім цього, 20.08.2020 позивачем було надіслано відповідачу [PERSON] претензію № 39 від 19.08.2020, відповідно до якої позивач просив сплатити заборгований кредит, проте відповідач відповідь на претензію не надав, грошові кошти позивачу не сплатив. 12.12.2020 між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №484, відповідно до якого [PERSON] поручився перед позивачем за належне виконання [PERSON] обов`язків, що виникають із кредитного договору №А13873 від 12.12.2018. Відповідно до договору поруки боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, строк дії договору поруки 48 місяців з дати початку дії договору, тобто з 12.12.2018 по 12.12.2022. У зв`язку з порушенням відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань по кредитному договору позивач звертався з претензією №40 від 19.08.2020 до відповідача [PERSON] , однак відповідач відповідь на претензію не надав, грошові кошти позивачу не сплатив. У зв`язку з цим позивач змушений звернутися з позовом до суду. Позивач просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь кредитної спілки «Вигода» 73668,27 грн. заборгованості за договором про споживчий кредит (кредитна лінія) №А13873 від 12 грудня 2018 року, а саме 56 955,99 грн. - основної суми боргу та 16 712,28 грн. - процентів за користування кредитом та судові витрати у сумі 2102 грн 00 коп. Відповідачі не скористалися правом на подання відзиву. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала повністю покликаючись на викладені у позові обставини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, суду пояснив, що довший час він не працював, хворів, тому не мав змоги сплачувати кредит. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Заяви, клопотання учасників справи. Відповідачем [PERSON] подано: заяву про відкладення розгляду справи (а.с.36); клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.40). Процесуальні дії у справі. 18.09.2020 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с.26-27). Ухвалою від 02.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.28-29). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №456/3632/20 відповідача [PERSON] (а.с.44). З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до договору споживчого кредиту № А13873 від 12.12.2018, такий укладено між КС «Вигода» та [PERSON] . Останній отримав кредит в сумі 80000, 00 грн. та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти на умовах передбачених договором, в розмірах та терміни, встановлені умовами кредитного договору (а.с. 6-8). Відповідно до графіку розрахунків № 1 від 12.12.2018 та №2 від 13.12.2018, між КС «Вигода» та [PERSON] встановлено періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом (а.с.9-10). Відповідно до заяви на отримання кредиту, 12.12.2018 [PERSON] звернувся до КС «Вигода» з даною заявою з метою отримання споживчого кредиту в розмірі 80000, 00 грн., терміном 36 місяців (а.с. 11). Відповідно до видаткового касового документу від 12.12.2018 та від 13.12.2018 [PERSON] видано кредит, згідно додатку №1 та №2 до договору про споживчий кредит від 12.12.2018 у розмірі 80 000, 00 грн. (а.с.12-13). Відповідно до карточки платежів по гривневій кредитній лінії до договору кредиту № А13873 від 12.12.2018, [PERSON] отримав кредит у розмірі 80000,00 грн., порядок виплати по 4085,65 грн. з рівними частинами і вказанням терміну, строком 36 місяців, річний процент 45,00 %, планова дата закриття кредиту 12.12.2021 (а.с. 14). Відповідно до розрахунку сум, що стягуються від 17.09.2020, заборгованість [PERSON] по кредиту станом на 17.09.2020 становить: залишок тіла кредиту 56955,99 грн., залишок процентів 16712,28 грн., а всього заборгованість становить 73\~668,27 грн. (а.с. 15). Відповідно до претензії за вих. № 39 від 19.08.2020, КС «Вигода» зверталась до [PERSON] щодо сплати кредиту до 31.08.2020 (а.с. 16). Відповідно до договору поруки №484 від 12.12.2018, такий укладено між КС «Вигода» та [PERSON] . Останній поручився перед КС «Вигода» за належне виконання [PERSON] обов`язків, що виникають із кредитного договору №А13873 від 12.12.2018 (а.с.17). Відповідно до претензії за вих. № 40 від 19.08.2020, КС «Вигода» зверталась до [PERSON] щодо погашення заборгованості за кредитним договором до 31.08.2020 (а.с. 18). Відповідно до ліцензії, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на підставі розпорядження №1808 від 23.07.2015 КС «Вигода» здійснює надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів, крім внесків (вкладів членів кредитної спілки на депозитні рахунки) (а.с.24). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачів взятих на себе зобов`язань перед позивачем за договором про споживчий кредит. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України. Так, відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі\~статтею 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до частини 1\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно з частиною 1\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він, зокрема, не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частин 1, 2 \~статті 614 ЦК України\~особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами сторони позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що між КС «Вигода» та відповідачем [PERSON] 12.12.2018 було укладено договір про споживчий кредит № А13873, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 80000, 00 грн. Строк дії договору 36 місяців з 12.12.2018 до\~12.12.2021, сума процентів за користування кредитом розраховується в розмірі 45 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У зв`язку з укладенням договору у сторін виникли договірні відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов`язків. Позичальник порушив умови договору, належним чином не виконуючи взяті на себе зобов`язання, порушив графік розрахунків по кредитному договору, з січня 2020 перестав платити по кредиту, в результаті чого утворилась заборгованість перед позикодавцем, яка становить 73668 (сімдесят три тисячі шістсот шістдесят вісім) грн. 27 коп. Крім цього, судом встановлено, що між КС «Вигода» та [PERSON] 12.12.2018 укладено договір поруки № 484, відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором в обсязі та на умовах встановлених договором за належне виконання [PERSON] обов`язків, що виникають із кредитного договору № А13873 від 12.12.2018. Відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] , які є солідарними боржниками, в порушення вимог договору споживчого кредиту та договору поруки, не виконали взятих на себе зобов`язань. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Враховуючи вищевикладене в своїй сукупності та з огляду на те, що умови укладеного між сторонами договору відповідачами залишаються не виконаними, заборгованість за цим договором не погашена, тому суд доходить переконання про порушення відповідачами майнових прав позивача, які підлягають захисту, у зв`язку з чим позов слід задовольнити. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі статей 11, 15, 20, 526, 530, 554, 612, 625, 629, 1048-1050 ЦК України та

Outcome: approved