Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 26.01.2021\~ [PERSON] \~(далі\~ позивач)\~через представника\~звернувся до\~суду із\~позовною заявою\~і просить\~стягнути з\~Акціонерного товариства «Сумське\~машинобудівне науково-виробниче\~об`єднання» (далі\~ відповідач) на\~його користь середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 103982,40 грн. Свої вимоги мотивує тим, що перебував у трудових відносинах з відповідачем та 27.06.2018 звільнився з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України. На день звільнення з роботи йому нарахована заборгованість із заробітної плати у сумі 29490,81 грн., але виплачена не була. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.10.2018 з відповідача на його користь стягнуто заборгованість із заробітної плати у розмірі 29490,81 грн., яку 19.01.2021 перераховано на його картку. Зазначає, що виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Вказує, що його середньоденний заробіток становить 192,56 грн. Період затримки розрахунку при звільненні з 02.07.2018 по 19.01.2021 становить 540 днів. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 103982,40 грн. 05.03.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого просить у позові відмовити у повному обсязі. Посилаючись на правові позиції Верховного Суду у постанові від 27.04.2016 по справі № 6-113цс16 та Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 по справі № 761/9584/15-ц просить визначити розмір середньоденного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі, що не перевищує 25000 грн., оскільки розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні більше заборгованості товариства перед ним. Заяви, клопотання. 04.02.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату. 17.02.2021 від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі. 05.03.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву та заява про надання доказів. Інші процесуальні\~дії у\~справі. Ухвалою суду від 27.01.2021 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін на 19.02.2021 та відстрочено [PERSON] сплату судового збору до ухвалення рішення у справі. 19.02.2021 за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено на 05.03.2021 та ухвалою суду зобов`язано відповідача надати докази. Фактичні обставини, встановлені судом. З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. [PERSON] перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», а 27.06.2018 звільнений за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 8). У день звільнення відповідач не виплатив належних звільненому працівникові [PERSON] сум у строки, зазначені у статті 116 Кодексу Законів про працю України. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.10.2018 задоволено позов [PERSON] , стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на його користь заборгованість із заробітної плати у розмірі 29490,81 грн. (а.с. 9). Обставини,\~встановлені рішенням\~суду у\~цивільній справі,\~що набрало\~законної сили,\~не доказуються\~при розгляді\~іншої справи,\~у якій\~беруть участь\~ті самі\~особи або\~особа,\~щодо якої\~встановлено ці\~обставини,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (частини 4 і 5 статті 82 ЦПК України). 18.03.2019 відкрито виконавче провадження № 58640059 про примусове виконання, виконавчого листа № 592/8723/18, виданого 13.03.2019 Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ПАТ «Сумського НВО» на користь [PERSON] заборгованості із заробітної плати у розмірі 29490,81 грн. (а.с. 12). Фактичний розрахунок з позивачем проведено 21.01.2021, що підтверджується випискою по картковому рахунку [PERSON] (а.с. 13). З Довідки про середньоденну заробітну плату колишнього працівника АТ «Сумське НВО» [PERSON] вбачається, що середньоденна заробітна плата без вирахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору становить 193,77 грн. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Невиконання рішення суду про стягнення на користь звільненого працівника недоплаченої заробітної плати є підставою для покладення на власника або уповноважений ним орган відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, за весь період невиплати цієї заробітної плати, оскільки вимоги звільненого працівника щодо її виплати є трудовим спором і регулюються нормами трудового права. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах № 6-788цс16 від 14.12.2016 та № 6-144 цс13 від 29.01.2014. Відтак, відповідно до положень статті 117 КЗпП України такі виплати проводяться по день фактичного розрахунку, яким у даній справі є 21.01.2021 день коли позивач мав реальну можливість користуватися та розпоряджатися коштами. Визначаючи суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] слід зазначити, що на момент звільнення позивача діяв неповний триденний робочий тиждень з 21.03.2017 по 01.07.2019, а тому розрахунок суми середнього заробітку у вказаний період слід проводити з розрахунку триденного робочого тижня. Розрахунок з позивачем не проведено з 02.07.2018 (перший робочий день після звільнення позивача) по день фактичного розрахунку 20.01.2021 включно. Період затримки розрахунку при звільненні перед [PERSON] за період з 02.07.2018 по 20.01.2021 включно становить 541 робочий день (липень 2018 14, серпень 2018 13, вересень 2018 12, жовтень 2018 14, листопад 2018 12, грудень 2018 12, січень 2019 12, лютий 2019 12, березень 2019 12, квітень 2019 13, травень 2019 12, червень 2019 11, з урахуванням\~триденного робочого\~тижня та липень 2019 23, серпень 2019 21, вересень 2019 21, жовтень 2019 22, листопад 2019 21, грудень 2019 21, січень 2020 21, лютий 2020 20, березень 2020 21, квітень 2020 21, травень 2020 19, червень 2020 20, липень 2020 23, серпень 2020 20, вересень 2020 22, жовтень 2020 21, листопад 2020 21, грудень 2020 22, січень 2021 12, з урахуванням повного робочого тижня), а тому середній заробіток за час затримки за період з 02.07.2018 по 20.01.2021 включно становить 104829,57 грн. (193,77 грн. х 541 = 14829,57 грн.). Разом з тим, враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 103982,40 грн., тому вимоги позивача підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Відтак, з Акціонерного\~товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 103982,40 грн., з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. Щодо доводів відповідача про застосування принципу співмірності при визначенні розміру відшкодування позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд зазначає наступне. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26.06.2019 по справі № 761/9584/15-ц, зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором. Період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум. Ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника. Інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. З урахуванням конкретних обставин справи, визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково. У даному випадку, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.10.2018 про стягнення заборгованості із заробітної плати з 18.03.2019 перебувало на примусовому виконанні, заборгованість по заробітній платі виплачена позивачу 21.01.2021, тобто право позивача на отримання заробітної плати з моменту його звільнення порушувалось відповідачем більше двох років, а тому з урахуванням обставин даної справи суд не вбачає підстав для зменшення розміру середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. Судові витрати. Ухвалою суду від 27.01.2021 відстрочено [PERSON] сплату судового збору до ухвалення рішення у справі. Зважаючи на викладене, з АТ «Сумське\~машинобудівне науково-виробниче\~об`єднання» на\~користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1039,82 грн. (103982,40 грн. х 1 %).

Outcome: approved