Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та представника відповідача: Позивач [PERSON] , звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить підтвердити факт перебування на утриманні своєї дружини [PERSON] та зобов`язати відповідача призначити йому щомісячні страхові виплати від 26.02.2016р. з наступного дня після смерті його дружини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] внаслідок професійного захворювання померла його дружина [PERSON] . Згідно рішення МСЕК [PERSON] в 1991 році була визнана інвалідом ІІІ групи профзахворювання з 60% втрати працездатності, а в 1998р. комісія визнала її інвалідом І групи з 100% втратою працездатності. Після втрати працездатності його дружині була призначена пенсія та страхові виплати. Із 2004 року позивач був звільнений із роботи у зв`язку з ліквідацією організації та здійснював догляд за своєю дружиною, оскільки вона потребувала постійного догляду. Починаючи з часу звільнення позивача з роботи і до досягнення пенсійного віку, він знаходився на повному утриманні [PERSON] за догляд від соціальної служби він отримував менше 15 грн. Після досягнення пенсійного віку [PERSON] припинили виплачувати кошти за догляд, та призначили пенсію. Однак пенсія та страхові виплати дружини все одно залишись постійним і основним джерелом засобів до існування позивача. [PERSON] повністю довіряла позивачу розпоряджатися своїми коштами, внаслідок чого Ощадним банком України, була видана картка довіреної особи, яка давала право знімати кошти з рахунку та розпоряджатися ними. Після смерті дружини він звернувся до Калуського відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, щоб призначили належні позивачу щомісячні страхові виплати. У Фонді йому вручили перелік документів, які потрібно надати для призначення щомісячних страхових виплат, серед яких повинно бути рішення суду, про те, що позивач був на повному утриманні дружини і така допомога була дня нього постійним і основним джерелом засобів до існування. Враховуючи цю вимогу, він змушений звертатися до суду з метою підтвердження факту перебування на утриманні своєї дружини. Відповідач направив суду відзив, в якому позовні вимоги не визнають з наступних підстав: Враховуючи встановлений Законами України «Про державний бюджет на 2013» та «Про державний бюджет на 2014» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, позивач отримував пенсію за віком, яка повністю забезпечувала його прожитковий мінімум, а тому позивача не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні ч.4 ст. 75 СК України. Згідно наданих позивачем доказів неможливо встановити факт його перебування на утриманні дружини, як і неможливо встановити той факт, що допомога дружини позивача була для нього постійним і основним джерелом засобів існування. Крім того позивач немає законних підстав на призначення щомісячних страхових виплат з наступного дня після смерті його дружини, оскільки пройшло більше трьох років з часу встановлення причинного зв`язку смерті потерпілої [PERSON] з раніше отриманим ушкодженням здоров`я. Позивач направив в суд відповідь на відзив в якому зазначив, що категорично не погоджується із твердженнями відповідача. Зазначив, що висновок відповідача щодо прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, є зовсім недоречним. Щодо обов`язку на рахунок утримання, то йому дружина повністю довіряла і надала можливість отримувати кошти з банку та розпоряджатися ними. Крім того згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 08.01.2020 встановлено, що позивач перебував на утриманні дружини. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала з підстав наведених у відзиві на позов. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 30.04.2021 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з викликом учасників справи. 26.05.2021 року від Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області поступило клопотання про заміну неналежного відповідача. 17.06.2021 від позивача поступило клопотання про заміну Калуського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області на належного відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області. 17.06.2021 ухвалою суду замінено первісного відповідача Калуське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області на належного відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області. Фактичні обставини, встановлені судом: Відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] [PERSON] одружився [INFO] із [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №422 (12). Згідно посвідчення № [NUMBER] від 21.11.1991 р. виданого Калуським рай(міськ) соцзабезом [PERSON] призначена пенсія по інвалідності ІІІ групи з 01.07.1991р. по 01.08.1992р., пенсія продовжена по інвалідності ІІ групи з 01.08.1992 по 01.10.1994, пенсія продовжена по інвалідності І групи з 06.06.1994 по 01.08.1998 (а.с.22). Довідкою МСЕК серія 2-18 ІФ №044805 встановлено [PERSON] . І група інвалідності професійного захворювання довічно, ступінь втрати працездатності 100%, потребує постійного догляду, постійного приймання ліків, спеціального медичного догляду, додаткового харчування (а.с.21, 21 зворот). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданою 26.02.2016 року Відділ ДРАЦС по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с.11). Згідно довідки про доходи №312 від 01.10.2018р. виданої Калуський відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області Братик М.М. за січень-лютий 2016р. отримала 10\~553,70 грн яка складається з виплат на спеціальний медичний догляд , виплат на сторонній догляд, виплат на побутове обслуговування, щомісячної суми страхової виплати та фіксованої суми індексації з 2012 року Постанова КМУ №526 від 13.06.2012р. (а.с.140). Відповідно до довідки №3316 від 14.09.2018р. виданою Калуським об`єднаним УПФУ Івано-Франківської області, [PERSON] отримувала пенсію за період з 01.01.2016р. по 28.02.2016р. за січень 2016р. у розмірі 1906,99 грн, за лютий 2016р. у розмірі 1906,99 грн (а.с.15). Відповідно до довідки №3252 від 07.09.2018р. виданою Калуським об`єднаним УПФУ Івано-Франківської області, [PERSON] про те, що він отримував пенсію за віком при повному стажі в період з січня 2016р. по грудень 2016р. розмірі 3205,52 грн, за кожний місяць, загальна сума отриманих пенсійних виплат складає 38466.24 (а.с.16). Довідкою про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом серія АА №0002770 встановлено з 02.11.2016р. причинний зв`язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням (а.с.20). Як вбачається з Акту від 14.09.2018р. складеного комісією в складі юриста [PERSON] , майстра [PERSON] , контролера [PERSON] , [PERSON] проживала спільно зі своїм чоловіком [PERSON] , який здійснював догляд за нею, до часу її смерті (а.с.13). Як вбачається з Акту обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 08.01.2020р. складеного депутатом Калуської міської ради Боднарчуком Р.М. в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] про те, що [PERSON] здійснював догляд за своєю дружиною [PERSON] та перебував на її утриманні (а.с.55). Підтвердження факту на утриманні дружини має для позивача юридичне значення, оскільки він зможе реалізувати своє право на призначення страхових виплат. Оцінка суду: суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовної заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги відзив на позовну заяву, заперечення на відзив, вважає, що позовна заява не підлягає до задоволення, з наступних підстав. Статтею 2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.\~36\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування» страховими виплатами є грошові суми, які Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Відповідно до ст.\~41\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування» у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Позивач [PERSON] , як пенсіонер, мав дохід (пенсію), який перевищував встановлений законом прожитковий мінімум станом на час смерті жінки, що випливає з матеріалів справи. Сам по собі факт проживання за однією адресою з померлим не може свідчити про перебування на його утриманні. Суд критично ставиться до Акту від 14.09.2018р та Акту обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 08.01.2020р., оскільки вони складені після смерті [PERSON] та не можуть вважатися переконаним доказом перебування [PERSON] на утриманні своєї дружини. На обґрунтування позовних вимог, позивачем подано довідку про отримані страхові платежі його дружиною за січень-лютий 2016р. та довідку про отримувану пенсію за період з 01.01.2016р. по 28.02.2016р., тобто тільки за два місяці 2016 року. Щодо отриманого позивачем розміру пенсії, предоставлена довідка про розмір пенсії за 2016р. Таким чином суд позбавлений можливості провести порівняння розміру отриманих доходів позивача і його дружини, враховуючи той факт, що позивач здійснював догляд з 2004 року, а з 2013 року перебуває на пенсії та отримує пенсійні платежі. Відповідно до ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно зі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Таким чином суду не надано беззаперечних доказів на підтвердження того, що допомога жінки для позивача була основним і постійним джерелом засобів до його існування. Під час розгляду цієї категорії цивільних справ саме на позивача покладається обов`язок з доведення тих обставин, що можуть слугувати підставою для задоволення поданого ним позову. Не доведення існування обставин, що мають принципове значення для вирішення справи, має наслідком відмову у задоволенні такої вимоги судом. Зазначене узгоджується з правовою позицією Постанови Верховного Суду від 26 грудня 2019 року у справі № 639/6343/17, провадження № 61-31946св18. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed