Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 30.01.2020 [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду із позовною заявою і просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] (далі відповідач), зареєстрований 16.01.2016 Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 11. Свої вимоги мотивує тим, що 16.01.2016 він зареєстрував шлюб з відповідачем. Є батьками [PERSON] , [INFO] , яка проживає з ним та перебуває на його утриманні. Зазначає, що подружні стосунки між ними припинено з 07.01.2020. Сім`я розпалася з вини відповідача, яка пішла з дому та стала проживати у своїх знайомих та подруг, перестала турбуватися про дитину не готує їжу, не купує продукти харчування для неї, не пере одяг. Донька фактично перебуває на його утриманні і піклуванні. Спроби зберегти сім`ю позитивних результатів не дали, тому вважає, що їх шлюб необхідно розірвати. Майновий спір між ними відсутній. Просить стягнути судові витрати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і зазначив, що збереження шлюбу є неможливим. Вказав, що 07.01.2020 дружина повернулася з роботи і повідомила про бажання розлучитися з ним і пішла з дому. Більше не приходила, їжу не готувала, не прибирала, не прала. З вересня 2019 перестала готувати для нього їжу на роботу, тільки собі, але сварок не було. Донька залишилася проживати з ним, він водить її до садка і забирає, готує їжу, доглядає дитину. Намагався зберегти сім`ю, але не вдалося. 26.02.2020 відповідач [PERSON] надала відзив на позовну заяву. Згідно відзиву, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, але заперечує проти тих обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги. Зокрема вказала, що на даний час стосунки між подружжям погіршилися, фактично шлюбних відносин не має, спільного господарства не ведуть. Вимушена була переїхати до своєї матері (а не до подруг та знайомих) через те, що фактично будь-які відносини чоловіка та жінки між нею та позивачем припинені. Вони не надають один одному ніякої моральної та психологічної підтримки і не беруть участі у житті один одного. Вона не покинула доньку, не перестала турбуватися про неї. Позивач не дозволив їй забрати доньку з собою, не дозволяє спілкуватися з дитиною. Вона ходить до дитячого садочку щоб побачити та поспілкуватися із своєю донькою. На даний час має перешкоди з боку позивача у спілкуванні та вихованні доньки. У судовому засіданні відповідач пояснила, що дійсно 07.01.2020 повернувшись з роботи повідомила чоловіку, що бажає розлучитись. Це було не раптове рішення, а наслідок стосунків у сім`ї за останні 4 роки. Вона морально втомилася, оскільки чоловік її після роботи пізно не зустрічав, не приділяв їй уваги, сидів за комп`ютером. У неї не склалися стосунки із матір`ю позивача, а чоловік не бажав жити окремо, як вона пропонувала. Пішла з дому вона не 07.01.2020, а відпрацювавши тиждень на роботі у понеділок 13.01.2020. Почала проживати у своєї матері, а тепер винаймає кімнату. Дочку з нею не відпустили і поліція, що прибула за викликом сказала що дитина поки буде проживати за місцем реєстрації. Її особисті речі чоловік зібрав та виніс до сараю, звідки їй дістав. До цього часу речі всі забрати не змогла. Вона неодноразово у вихідний тиждень приходила до дитини, але її далі кухні не пускали, тому не мала змоги для дитини прати, готувати, прибирати. При зустрічі з дочкою малювали. Приносила дочці йогурт, банани, м`ясо, але чоловік не хотів залишати продукти. Згодна на розірвання шлюбу. Інші процесуальні\~дії у\~справі. Ухвалою суду від 05.02.2020 по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 27.02.2020 закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Сторони [PERSON] та [PERSON] з 16.01.2016 перебувають у шлюбі, зареєстрованому Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 11 (а.с. 3). Малолітня дочка сторін проживає і зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з позивачем. 07.01.2020 відповідач [PERSON] повідомила позивача [PERSON] про припинення між ними подружніх стосунків та бажання розірвати шлюб. Зазначені обставини визнані учасниками справи і не підлягають доказуванню (частина 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України). Свідок [PERSON] суду пояснила, що її чоловік є другом [PERSON] з дитинства. У січні 2020 у її присутності чоловік спілкувався з позивачем по телефону, який повідомив про бажання його дружини з ним розлучитись. Для них це було шоком. Їх діти разом ходять до дитячого садка. Особисто вона з відповідачем [PERSON] не спілкувалася. Зі слів матері позивача знає, що невістка не догоджала свекрусі у якої жила. На її погляд, дружина на належному рівні не слідкувала за зовнішнім виглядом чоловіка. У січні чоловік клав плитку на кухні у позивача днів 5 і [PERSON] вдома не було, лише приходила до дитини. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивача. Зі слів матері [PERSON] знає, що до [INFO] у сина з невісткою все було добре. На свято мати позивача приготувала святкову вечерю, син чекав дружину з роботи, повернувшись [PERSON] повідомила, що хоче розлучитися. Відповідач пішла, а дочку забрати відповідач не дав. Наразі [PERSON] проживає з батьком та бабою. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У частині першій статті 55 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч. 3 і 4 статті 56 СК України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що сторони з 07 січня 2020 припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. У подальшому, відповідач стала проживати окремо від чоловіка. Сторони категорично не бажають збереження шлюбу. За наведених обставин слід дійти висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати. При зверненні з позовом [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. У заяві по суті справи, якою є відзив, відповідач не заперечувала проти задоволення позовних вимог, але заперечувала проти тих обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги. Таку позицію не можна вважати як визнання позову відповідачем. Відтак, на пі підставі статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати з судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved