Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін [PERSON] (позивачка) подала до суду позов до [PERSON] (відповідача), у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 5 000,00 грн щомісячно з дня подання позовної заяви. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, зокрема, що шлюб між нею та відповідачем розірвано 05.04.2021. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні їхньої спільної дитини. Вона одна не може забезпечити належний рівень життя дитини, та зазначає, що батько, який здоровий та працездатний, отримує доходи хоча і мінливі, зможе сплачувати аліменти на рівні 5000 гривень. Заочним рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 03.08.2021 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено повністю. Вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 5 000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 25.06.2021 і до досягнення дитиною повноліття, з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону(а.с.24-26). Не погодившись з заочним рішенням суду, відповідач 26.08.2021 року подав заяву про його перегляд (а.с.24-25). Процесуальні дії у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 04.10.2021 заяву [PERSON] прийнято до розгляду(а.с.37). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 11.10.2021 року заяву задоволено частково, заочне рішення Радехівського районного суду Львівської області від 03.08.2021 скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження(а.с.41-42). Ухвалою судового засідання від 27 жовтня 2021 року розгляд справи відкладено на 11.11.2021 (а.с.46). Заяви, клопотання учасників справи Позивачка у судове засідання призначене на 11.11.2021 не з`явилася, однак подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Наполягає на стягненні суми в розмірі 2510 грн(а.с.49). 11.10.2021 відповідачем подано заяву про розгляд справи без його участі. З проханням врахувати розмір аліментів, який буде посильним йому до сплати в розмірі 1500 грн (а.с.43). Зважаючи на вимоги частин 1, 3 статті 211, частини 1 статті 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи за наявними у справі матеріалами, у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 05.04.2021(а.с.3-5). Під час шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 05.05.2009(а.с.7). Довідкою виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області підтверджується той факт, що син [PERSON] , [INFO] , зареєстрований і проживає разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] в [ADDRESS] (а.с.6). Консультаційним висновком спеціаліста Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський онкологічний регіональний лікувально-діагностичний центр» [PERSON] встановлено діагноз - неходжкінська лімфома ІА ст. ІІІ кл. гр., ураження медіастинальних лімфовузлів(а.с.31). [PERSON] отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи (загальне захворювання)(а.с.32). [PERSON] проходить індивідуальну програму реабілітації інваліда за №1293(а.с.33). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання свого сина до досягнення ним повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України (далі - СК України), Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі - Закон №2402-III) та Конвенції ООН про права дитини. Так, утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України та стаття 180 СК України). Відповідно до положень частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з приписами частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім цього, суд враховує норми статей 8, 11, 12 Закону №2402-III, які передбачають право дітей на достатній життєвий рівень, рівність батьків у правах та обов`язках щодо дитини та права, обов`язки і відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено, що у 2021 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачкою, щодо наявності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення 05.04.2021, за час якого у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Відповідач, як батько дитини, належним чином не виконує обов`язок щодо його утримання. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання дитини покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] , а відповідач [PERSON] є його батьком і на нього покладено однаковий з [PERSON] обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, тому суд доходить переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Надаючи оцінку аргументам відповідача суд зауважує, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину є законодавчо встановленим орієнтиром найнижчої межі розміру аліментів. І відповідач, з огляду на відсутність добровільної згоди між сторонами щодо порядку реалізації ним обов`язку утримання сина, зобов`язаний утримувати його у спосіб, визначений позивачкою - шляхом сплати аліментів. Однак суд зазначає, що визначення розміру аліментів у разі подання відповідної позовної заяви є дискрецією суду і такий визначається судом з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин (зокрема і з врахуванням обставин, передбачених статтею 182 СК України). Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Однак при визначені розміру аліментів суд також враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідача. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, зважаючи на розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та встановлений законом мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, беручи до уваги незадовільний стан здоров`я відповідача, суд вважає, що на утримання та виховання сина [PERSON] , [INFO] , створення для нього такого рівня життя, який був би достатнім для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку необхідно стягнути з батька дитини [PERSON] аліменти у сумі 2000,00 грн щомісячно, що буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам Закону, відтак позов слід задовольнити частково. Розподіл між сторонами судових витрат З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка встановлена Законом України «Про судовий збір» на час подання позову у сумі 908 грн. На підставі статей 180-182, 184 СК України та

Outcome: partial