Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 1. [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів. 2. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідач не виконує свої обов`язки по утриманню спільної дитини сторін, маючи таку можливість, і посилаючись на норми статей 79, 180 - 184 Сімейного кодексу (далі - СК) України просить суд стягнути аліменти на її користь з відповідача в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. Стислий виклад позиції відповідача. 3. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. 13.05.2021 до суду надійшла письмова заява відповідача про визнання позову. Рух справи в суді. 4. Позов подано до суду 10 березня 2021 року. 5. Провадження у справі відкрито 29 березня 2020 року. 6. Визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 13.05.2021. Заяви, клопотання. 7. 13.04.2021 року позивачем подано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити. 8. 13.04.2021 року відповідачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги, викладені у позові, визнав у повному обсязі. Інші процесуальні дії у справі. 9. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд відповідно до цих норм процесуального права ухвалив рішення. 10. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 11. 17 жовтня 2019 року позивач уклала шлюб із відповідачем, про що вчинено актовий запис № 76, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17 жовтня 2019 року. 12. Під час шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , про що вчинено актовий запис про народження № 17, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . 13. Відповідач працює на ВСП «шахта Степова» та має стабільний заробіток, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання сина. 14. Зазначені факти відповідачем не спростовані, відзив на позов із запереченнями проти позову та докази на їх підтвердження до суду не подані. Мотивована оцінка доводів учасників справи. 15. Отже, відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON] , не надає матеріальної допомоги на його утримання. Не визнані права, за захистом яких мало місце звернення до суду. 16. Відповідач не виконує обов`язок по утримуванню свого малолітньої сина, який потребує матеріальної допомоги, маючи можливість таку матеріальну допомогу надавати. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. 17. Суд відзначає, що батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитині, оскільки згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. 18. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 19. За приписами ст. 182 СК України мати дитини здійснює догляд за нею, але можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими. Суд виходить з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов`язків батьків з догляду та матеріального забезпечення власної дитини. 20. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України). При вирішенні спору суд керується положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Дитина має право розраховувати на повноцінне дитинство. Інтереси дитини підлягають переважному захисту у разі співставлення з правами та законними інтересами відповідача. 21. Згідно з нормою ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 22. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК). Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, визначається ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» у відсотках заробітної плати цієї особи і не обмежений розміром суми грошових коштів. 23. У постанові № 6-1798цс16 від 19.10.2016 року Верховний Суд України висловив правову позицію щодо застосування частин 1, 2 статті 183 СК України, відповідно до якої частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами у разі стягнення аліментів 70 % заробітної плати боржника. Порядок стягнення аліментів визначено у статті 71 цього Закону та статтях 194-197, 274 СК України. 24. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Висновок суду по суті позову. 25. Виходячи з встановлених судом обставин на підставі досліджених доказів, та норм права, які регулюють правовідносини між сторонами, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини, повинен піклуватися про неї та утримувати і має таку можливість, однак матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги є обґрунтованими і з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача на утримання дитини. Розподіл судових витрат. 26. Згідно з ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. 27. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» мінімальний прожитковий мінімуму для працездатних осіб становить 2270 грн. 28. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подачу позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 29. Позивача відповідно до п. 3 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору. 30. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 908 грн. Резолютивна частина рішення. 31. На підставі викладеного,

Outcome: approved