Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області звернулося в суд із позовом до [PERSON], в якому після зменшення розміру позовних вимог просить стягнути з останньої заборгованість по орендній платі у сумі 6,29 грн. та неустойку у сумі 14294,55 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову покликається на те, що 14.02.2014 між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та [PERSON] укладено договір оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності. Договір було укладено строком на 2 роки 364 дні, що діяв з 14.02.2014 по 12.02.2017 включно. Орендар зобов'язувалася своєчасно і в повному обсязі сплачувати оренду плату, однак останньою не сплачена заборгованість з орендної плати по договору, та становить 6,29 грн. Крім цього, оскільки орендарем не повернено орендоване майно, то орендодавцем нараховано неустойку. Відтак, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість з урахуванням того, що 12.10.2018 на адресу позивача надійшов акт приймання-передачі від 03.07.2017, згідно з яким орендарем повернено балансоутримувачу об'єкт оренди, а також з врахуванням сплати відповідачем частини заборгованості. Ухвалою судді Личаківського районного суду м.Львова від 07.08.2018 справу передано за територіальною підсудністю до Сихівського районного суду м.Львова, яка отримана судом 11.09.2018. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 12 вересня 2018 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, повністю задовольнити уточнені позовні вимоги та у разі повторної неявки відповідача без поважних причин провести заочний розгляд справи. Відповідач в судові засідання повторно не з'явилася, відзив не подала, про причини не повідомила, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд зі згоди представника позивача, обумовленою у заяві, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін та у відповідності до ч.8 ст.178 ЦПК України вирішує справу за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку з огляду на таке. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 14 лютого 2014 року між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (орендар) було укладено договір оренди № 25 нерухомого державного майна за умовами якого, орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме державне майно - нежитлові вбудовані приміщення ( №№ 107, 108, 109) на цокольному поверсі адміністративної будівлі загальною площею 47,7 кв.м, які розташовані за адресою: [ADDRESS], реєстровий номер 22380635.1.ВБКВТВ143 та перебувають на балансі ДП «Виробничо-сервісний центр Міністерства доходів і зборів України». Вартість зазначеного орендованого майна визначена згідно з висновком про вартість майна, станом на 31.10.2013 і становить за незалежною оцінкою 218 700,0 грн. без ПДВ. Майно передається в оренду з метою розміщення суб'єкта господарювання, що здійснює побутове обслуговування населення (перукарня). Стан майна на момент укладення договору визначається в акті приймання-передавання за узгодженим висновком балансоутримувача та Орендаря. Відповідно до ст.10 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» однією із істотних умов договору оренди та основним обов'язком орендаря є сплата орендних платежів з урахуванням індексу інфляції. Згідно ч.3 ст.19 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» строки внесення орендної плати визначаються у договорі. Відповідно до п.3.6 договору орендна плата перераховується щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції у наступному співвідношенні: 70% до державного бюджету та 30% на рахунок балансоутримувача. Пунктом 5.3 договору визначено, що орендар зобов'язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.10.1 договору такий було укладено строком на 2 роки 364 дні, що діяв з 14.02.2014 по 12.02.2017 включно. Згідно з п.10.4 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, за умови відсутності попередження органу, уповноваженого управляти відповідним державним майном, щодо наміру використовувати дане державне майно для власних потреб, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Вказані дії оформляються додатковим договором, який є невід'ємною частиною договору. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надіслано відповідачу заяву про припинення договору від 27.02.2017 № 11-03-01379, відповідно термін дії договору закінчився 12.02.2017. Згідно із п.3.11 договору у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу. Як встановлено, відповідачем не сплачена заборгованість з орендної плати по договору, яка становить 6,29 грн. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.27 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендареві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Згідно із п.10.9 договору у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу. Відповідно до п.10.10 договору майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання орендарем та балансоутримувачем акта приймання-передавання, один примірник якого протягом трьох днів орендарем скеровується орендодавцю. Обов'язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря. Згідно із ч.2 ст.785 ЦК України та п.10.11 договору якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплатити неустойку у розмірі подвійної орендної плати за весь час користування майном за час прострочення. Як вбачається із акту приймання-передачі від 03.07.2017 орендарем повернено балансоутримувачу об'єкт оренди, даний акт позивачем отримано 12.10.2018. Оскільки орендарем повернено орендоване майно 03.07.2017, то орендодавцем нараховано неустойку у порядку ст.785 ЦК України, яка становить 15 794,55 грн. Із квитанції № ПН 600336 від 21.11.2018 вбачається, що відповідач сплатила позивачу заборгованість за орендну плату у розмірі 1500 грн. У статті 610 ЦК України встановлено. що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання згідно із ст.611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. А відтак, на підставі наведено, суд вважає, що зменшений позивачем розмір позовних вимог підлягає до задоволення та слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати у розмірі 6,29 грн. та 14294,55 грн. неустойки. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 1762 грн. судового збору, сплаченого останнім при пред'явленні позову до суду. На підставі ст.ст. 16, 526, 530, 610-611, 629, 785 ЦК України та

Outcome: approved