Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 12 серпня 2021 року та 17 серпня 2021 року надано змінену позовну заяву, [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О., АТ КБ «ПриватБанк», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказує, що 23.01.2020 між нею та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» було укладено Договір про надання кредиту №10001522403 на суму 6 000 грн., строком до 22.02.2020. Згідно з випискою з особистого кабінету позичальника ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» нею було внесено грошові кошти в розмірі 8600 грн., в рахунок погашення кредитних зобов`язань. Також, жодних документів від відповідача щодо пролонгації терміну дії рахунку, вона не підписувала та не погоджувала. Грошові кошти отримані нею за картковим рахунком були позивачем повернуті згідно з вимогами кредитування відповідача. 29.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. вчинено виконавчий напис №2295 про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в розмірі 9669,00 грн. за кредитним договором №10001522403 від 23.01.2020. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства, а тому він є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вона не отримувала жодних листів про наявність заборгованості, а також не було витребувано у відповідача всіх необхідних документів для перевірки факту наявності безспірної заборгованості її перед відповідачем. Крім того, приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. не мала підстав вчиняти виконавчий напис, оскільки сума заборгованості є спірною. Таким чином, позивач вважає, що в даному випадку наявні достатні правові підстави вважати виконавчий напис №6489 від 17.02.2021, щодо стягнення заборгованості з нього заборгованості в розмірі 15958,40 грн., вчиненим з порушенням вимог чинного законодавства та таким, що не підлягає виконанню. Крім того, зазначає, що у виконавчому написі №2295 від 29.03.2021 невірно вказано її адресу фактичного проживання, оскільки вона ніякого відношення до адреси: [ADDRESS] , не має, ніколи там не проживала фактично. 15.09.2021 позивачем надано суду відповідь на відзив, в якому вказує, що відповідачем не спростовано аргументи позивача з приводу порушення приватним нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, неправомірності вимог стягувача, з якими останній звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Стислий виклад заперечень відповідача. 10.09.2021 представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» Купріянов М.С. надав\~відзив на\~позовну заяву,\~в якому\~вказує,\~що 23.01.2020\~ [PERSON] ,\~з метою\~отримання кредиту,\~було здійснено\~реєстрацію на\~веб-сайті\~Товариства,\~у зв`язку\~з чим,\~23.01.2020\~між позивачем\~та Товариством\~було укладено\~договір №10001522403\~із додаткам\~№1,\~на суму\~кредиту 6000\~грн.,\~строком на\~30\~календарних днів,\~під 1,50%\~на залишок\~суми кредиту\~за кожний\~день користування\~кредитними коштами,\~в електронному\~вигляді на\~веб-сайті\~Товариства. Згідно п. 1.2 Договору кредит надається строком на 30 календарних днів від дати отримання кредиту Позичальником. Відповідно до п. 2.2 Договору, Цей Договір є укладеним з моменту одержання Товариством акцептування Позичальником відповідної оферти Товариства в особистому кабінеті на Веб-сайті Товариства https://cashberry.com.ua/. На момент звернення Товариства до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., грошові, цивільно-правові зобов`язання за Договором Позичальником не виконані, загальна заборгованість за договором становила 9 169,00 гри., деталізований, щоденний розрахунок заборгованості за договором №10001522403 від 23.01.2020. [PERSON] з моменту отримання кредиту за Договором і по сьогоднішній день не було здійснено жодної операції направленої на погашення заборгованості за договором, а також не було вчинено жодних дій направлених на врегулювання простроченої заборгованості за Договором. Також зазначенає,\~що вказаний\~Договір укладений\~в електронній\~формі з\~проставлянням позивачем\~ електронного\~підпису одноразового\~ідентифікатора,\~що повністю\~відповідає чинному\~законодавству України. Зазначаємо, що для підтвердження та обгрунтування наявності у гр. [PERSON] заборгованості за Договором, Товариство надало приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Григорян Діані Гагіківні наступні документи: 1) заява позичальника №10001522403 від 23.01.2020 на оформлення кредитного договору; 2) Оферта (пропозиція укласти електронний договір) [PERSON] заява про прийняття оферти (акцепт) від [PERSON] та підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документу - договору №10001522403 від 23.01.2020 із [PERSON] ; 3) договір від №10001522403 від 23.01.2020 з додатковими угодами; 4) деталізований розрахунок заборгованості [PERSON] за договором № 10001522403 від 23.01.2020, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] . Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» Купріянов М.С. в судове засідання не з`явився, 27.07.2021 надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, та розглядати справу за відсутності їх представника. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа представник АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 08-45 год. 01.09.2021, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 01.09.2021 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 09-15 год. 29.09.2021, у зв`язку з відповідача та третіх осіб, які про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. 29.09.2021справу знято з розгляду до 15-30 год. 29.09.2021, у зв`язку із зайнятістю судді в іншому процесі. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23.01.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір №10001522403,\~відповідно до\~якого відповідач\~надав Позичальникові\~кредит на\~суму 6000\~грн.,\~зі сплатою\~547,5%\~річних,\~строком до\~22.02.2020 (а.с. 14-17). 29.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2295, про стягнення з [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання (відповідно до поданої Стягувачем заяви): [ADDRESS] , місце роботи: УПСЗН, яка є боржником за Кредитним договором №10001522403 від 23.01.2020, укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс».\~Строк платежу\~за Кредитним\~договором настав.\~Боржником допущено\~прострочення платежів.\~Стягнення заборгованості\~проводиться за\~період з\~24.02.2020\~по 27.02.2021.\~Сума заборгованості\~становить 9169,00\~грн.,\~що складається\~з:\~прострочена заборгованість\~за сумою\~кредит \~становить 6000,00\~грн.;\~прострочена заборгованість\~по несплаченим\~відсоткам за\~користування кредитом\~становить 3169,00\~грн.\~За вчинення\~виконавчого напису\~нотаріусом на\~підставі статті\~31\~Закону України\~«Про нотаріат»\~стягнуто плати\~із стягувача,\~в розмірі\~500,00\~грн.,\~які підлягають\~стягненню з\~Боржника на\~користь Стягувача.\~Загальна сума,\~яка підлягає\~стягненню з\~Боржника на\~користь Стягувача\~становить 9669,00\~грн.\~(а.с.\~64). Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. від 28.07.2021 по ВП №66259981, відкритого на підставі виконавчого напису №2295 від 29.03.2021, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на інших рахунках, що належать боржнику [PERSON] , [INFO] (а.с. 21). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позов задовольнити. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим,ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктами 1.1.,1.2 п.1 гл.16 розділу ІІ вказаного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису, стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Пунктом 3 глави 16 розділу ІІ вищезазначеного Порядку передбачено умови вчинення виконавчого напису. Так, згідно з п.п.3.1, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (пункт 3.2 глави 16 розділу II Порядку № 296/5). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, що передбачено у п. 3.4 глави 16 розділу II Порядку № 296/5. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, пунктом 2.3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору, здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Виходячи з правового аналізу вказаних норм, суд вважає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на вказане та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий висновок викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц, та у Постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17. При цьому, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказаний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17, та у Постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена Постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Так, в оспорюваному виконавчому написі, вказано, що підставою його здійснення є, зокрема, Постанова КМУ № 1172 від 29.06.1999, в яку Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною Постанову КМУ №662 від 26 листопада 2014 року в цій частині. Вказану Постанову залишено без змін згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року. Отже, оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 29.03.2021, тобто після набрання законної сили Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, тому були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, в редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів. Разом з тим, із наданих до суду у справі документів вбачається, що Договір № 10001522403 від 23.01.2020, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. Надана виписка з особового рахунку за Кредитним договором №10001522403, станом на 26.03.2021 (а.с.70), також не є належним та допустимим доказом наявності цивільно-правових відносин між сторонами у справі, оскільки розрахунок заборгованості сам по собі не підтверджує її наявності та розміру, а також укладення кредитного договору, так як нічим іншим не підтверджується, у зв`язку з чим його правильність неможливо перевірити. Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Також приймаючи до уваги, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення-вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Оскільки виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2295, про стягнення з [PERSON] суми заборгованості, яка виникла за кредитним договором № 10001522403 від 23.01.2020 у розмірі 9669,00 грн., був вчинений з порушенням встановлених вимог законодавства, вимога ТОВ до Боржника [PERSON] не була безспірною, невірно надані відомості про місце фактичного проживання боржника, не надано доказів щодо наведеного розрахунку та не сплати позивачем вказаної заборгованості до ТОВ, тому суд вважає необхідним визнати виконавчий напис від 29.03.2021, зареєстрований в реєстрі за №2295, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» заборгованості у розмірі 9669,00 грн. таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Таким чином, заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.08.2021, шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Враховуючи,\~що позивача\~відповідно до\~ухвали суду\~від 18.08.2021\~звільнена від\~сплати судового\~збору,\~тому згідно\~ч.\~6\~ст.141\~ЦПК України,\~судовий збір\~в розмірі\~908,00\~грн.\~підлягає стягненню з відповідач на користь держави. На підставі ст.ст. 526, 549, 610, 611, 626, 628, 629, 638, 639, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved