Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Радехівська місцева прокуратура звернулась в суд з позовом в інтересах держави в особі Кам»янка-Бузької міської ради в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Кам»янка-Бузької районної ради витрати на лікування [PERSON] в сумі 1781,22 грн. В обґрунтування своїх вимог зіслалась на те, що [PERSON] 13.08.2014 р., знаходячись в житловому будинку в с.Тичок Кам'янка-Бузького району, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в ході бійки між ним та [PERSON], умисно наніс один удар ножем останньому, внаслідок чого спричинив останьому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з ушкодженням петель тонкого кишківника та брижі, внутрічеревної кровотечі, які згідно з висновком судово-медичного експерта від 15.08.2014 №104/2014 відносяться до тяжкого тілесного ушкодження. Вироком Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 05.12.2014 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк тривалістю 3 роки. Вказаний вирок суду набрав законної сили. [PERSON] перебував на лікуванні в стаціонарному хірургічному відділенні Кам'янка-Бузької центральної районної лікарні з 13.08.2014 р. по 17.08.2014 р., внаслідок чого Кам'янка-Бузькою центральною районною лікарнею з бюджету Кам'янка-Бузької районної ради на його лікування затрачено кошти в сумі 1781 грн. 22 коп. В добровільному порядку кошти, затрачені Кам'янка-Бузькою центральною районною лікарнею, відповідачем по справі не відшкодовано. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні прокурор Олійник М.С. позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові, просила такий задовольнити та прийняти заочне рішення. Представник Кам»янка-Бузької районної ради Павловська К.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові, просила такий задовольнити та прийняти заочне рішення. Представник третьої особи Кам»янка-Бузької центральної районної лікарні Черниш І.І. в поданій до суду заяві просила розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечила. Відповідач у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд за згодою представника позивача, ухвалив розглядати справу на підставі наявних у справі доказів без участі відповідача, який, будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, до суду не прибув, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Заслухавши прокурора, представника позивача, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Вироком Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 05.12.2014 р. [PERSON] визнано виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України він був звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном на три роки. Вказаний вирок суду набрав законної сили. Судом встановлено, що у кримінальному провадженні відносно [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, [PERSON] визнано потерпілим. У зв'язку з отриманим тяжким тілесним ушкодженням, останній перебував на стаціонарному лікуванні у Кам»янка-Бузькій центральній районній лікарні у хірургічному відділенні з 13.08.2014 р. по 17.08.2014 року та на його лікування було затрачено 1781,22 грн. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 цього Кодексу. Згідно ст. 93-1 КПК України кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, стягуються судом при постановленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я, органу Міністерства фінансів України або прокурора в порядку, передбаченому ст. 28 та частинами другою і третьою статті 93 цього Кодексу. У разі, коли при постановленні вироку рішення про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, не було прийнято, стягнення їх провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом осіб, зазначених у частині першій цієї статті. Положеннями ст. 1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат»№ 11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно абз. 2 п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. З довідки та додатка до неї Кам»ян-Бузької центральної районної лікарні №282 від 24.03.2016 вбачається, що потерпілий [PERSON],1987 р.н., знаходився на стаціонарному лікуванні в Кам»янка-Бузькій ЦРЛ з 13.08.2014 р. по 17.08.2014 р. з діагнозом: проникаюче ножове поранення черевної порожнини з ушкодженням петель тонкого кишківника та брижі. Внутрішня кровотеча. Вартість медикаментів КЕКВ 2220 (за рахунок лікарні) становить 1289,02 грн., вартість ліжко- дня без медикаментів з 13.08.2014 р. по 17.08.2014 р. становить 492,20 грн. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] Кам»янка-Бузька ЦРЛ понесла витрати на лікування потерпілого від злочину [PERSON], між діями [PERSON] та цими витратами є прямий причинний зв'язок, а тому обов'язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача [PERSON] Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та оскільки Кам»янка-Бузька ЦРЛ є комунальним закладом охорони здоров»я та фінансується Кам»янка-Бузькою районною радою, з відповідача слід стягнути на користь Кам»янка-Бузької районної ради витрати на стаціонарне лікування [PERSON] від злочину в сумі 1781,22 грн. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved