Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2018 року, ухваленим у обєднаній цивільній справі за первісним позовом представника позивача адвоката [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав; третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Семенівська районна державна адміністрація Чернігівської області в особі органу опіки та піклування, та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини; третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Семенівська районна державна адміністрація Чернігівської області в особі органу опіки та піклування, суд вирішив: «У задоволенні первісного позову представника позивача адвоката [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав; третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Семенівська районна державна адміністрація Чернігівської області в особі органу опіки та піклування, - відмовити повністю. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини; третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Семенівська районна державна адміністрація Чернігівської області в особі органу опіки та піклування, - відмовити повністю». Ухвалюючи вказане рішення суд не ухвалив рішення стосовно позовної вимоги позивача за первісним позовом [PERSON] про визначення місця проживання дитини, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, про що свідчить відсутність відповідних висновків у мотивувальній та резолютивній частині рішення. Також в ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 08 червня 2018 року (а. с. 32), ухвалі про обєднання в одне провадження первісного та зустрічного позовів від 12 липня 2018 року (а. с. 84), ухвалі про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 06 вересня 2018 року (а. с. 118) та вступній частині рішення суду 18 жовтня 2018 року не зазначено позовну вимогу первісного позову про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом з його бабою [PERSON]. У звязку з цим матеріали справи були повернуті ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року до Семенівського районного суду Чернігівської області для ухвалення додаткового рішення. Суд, вивчивши матеріали обєднаної цивільної справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, виходячи при цьому з наступного. У первісному позові представника позивача адвоката [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] до [PERSON] міститься позовна вимога, у якій представник позивача просить: «визнати місце проживання малолітнього [PERSON] разом з бабусею [PERSON], [INFO], за адресою вул. Старожадівська, 61, с. Жадове, Семенівський район, Чернігівська область». Рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні позовної заяви позивача за первісним позовом представника позивача адвоката [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] про позбавлення відповідача за первісним позовом [PERSON] батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON] у звязку з відсутністю правових підстав для цього. Відповідно до ст. 258 Сімейного кодексу України баба і дід мають право на самозахист внуків; баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. В ході судового розгляду не встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання та утримання свого сина, підстав для позбавлення [PERSON] спілкування з батьком немає. Будь-яких порушень прав та інтересів малолітнього [PERSON], загрози його життю та здоровю з боку його батька [PERSON] в ході судового розгляду справи не встановлено. Суд вважає, що малолітній [PERSON] може проживати як разом зі своїм батьком [PERSON], так і зі своєю бабою [PERSON] Проте, згідно норм ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Виходячи з вказаної норми закону переважне право на особисте виховання дитини та проживання разом з дитиною має відповідач за первісним позовом [PERSON], який є батьком малолітнього [PERSON], а не позивач за первісним позовом [PERSON], яка є бабою малолітнього [PERSON] Таким чином позовна вимога позивача за первісним позовом [PERSON] про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом з нею задоволенню не підлягає. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] у своїй позовній заяві до [PERSON] просив визначити місце проживання свого малолітнього сина [PERSON] разом з ним. Виходячи з норм ст. 161 Сімейного кодексу України спори про визначення місця проживання дитини вирішуються судом між батьками дитини, як вже було зазначено судом у рішенні від 18 жовтня 2018 року. Норми вказаної статті не розповсюджуються на відносини між батьками з однієї сторони та бабою і дідом з іншої. Ст. 258 Сімейного кодексу України надає право звертатися до суду лише бабі і\~діду за\~захистом прав\~та інтересів\~малолітніх,\~неповнолітніх та\~повнолітніх непрацездатних\~внуків,\~але не\~надає батькам\~дитини права\~звернення до\~суду з\~позовами до\~баби і\~діда про\~визначення місця\~проживання дітей.\~ Таким чином підстави для задоволення зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини також відсутні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Тому по справі необхідно винести додаткове рішення в частині позовної вимоги первісного позову про визначення місця проживання дитини.

Outcome: dismissed