Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким зняти з реєстраційного обліку [PERSON] з квартири [ADDRESS] в місті Одесі у Київському районному відділі ГУ ДМС України в Одеській області. При цьому позивач посилається на те, що 24 лютого 2012 року, в результаті передачі майна стягувачу, в рахунок погашення боргу, відповідно до акту Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 23 лютого 2012 року, позивач набув право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] в місті Одесі. Також, при примусовому виконанні рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2013 року за №1512/17094/2012 відповідача [PERSON], 27 лютого 2015 року було виселено з вищезазначеної квартири. Однак, станом на теперішній час, відповідач відмовляється у добровільному порядку знятись з реєстраційного обліку за зазначеною адресою, хоч фактично там не проживає. Позивач зазначив, що реєстрація [PERSON] заважає їм у повному обсязі користуватися своїми правами, як власника, а тому вони вимушені звернутись до суду за даним позовом. У судовому засіданні представник позивача - Гальцова А.О. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві, просила їх задовольнити. Представник відповідача - [PERSON] позовні вимоги не визнала, у задоволенні позову просила відмовити та закрити провадження, оскільки аналогічні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» судом вже розглядались. Представник третьої особи Київського районного відділу ГУ ДМС України в Одеській області у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 24 лютого 2012 року, в результаті передачі майна стягувачу, в рахунок погашення боргу, відповідно до акту Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 23 лютого 2012 року, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», набуло право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] в місті Одесі, про що приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Атаманчук О.Г. зроблено відповідний запис в Реєстрі під №87 та видане відповідне Свідоцтво від 24 лютого 2012 року, яке 10 травня 2012 року було зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН». З матеріалів справи вбачається, що, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2013 року були задоволені позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] та визнано останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] в м. Одесі, виселено [PERSON] з квартири [ADDRESS] в м. Одесі без надання іншого житлового приміщення, стягнуто витрати по сплаті судового збору в розмірі 107,30 гривень та встановлено порядок виконання рішення. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 04 грудня 2013 року, рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2013 року в частині визнання [PERSON] втративши право користування квартирою [ADDRESS] в м. Одесі та в частині встановлення порядку виконання рішення суду - скасовано, в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При примусовому виконанні рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2013 року за №1512/17094/2012 відповідача [PERSON], 27 лютого 2015 року було виселено з квартири [ADDRESS] в м. Одесі, що підтверджується Актом державного виконавця від 27 лютого 2015 року. Однак, згідно довідки КП «ЖКС «Чорноморський» за №532 від 12 березня 2015 року, у квартирі [ADDRESS] в м. Одесі, залишився зареєстрованим колишній власник - відповідач [PERSON], який у добровільному порядку з реєстраційного обліку за зазначеною адресою не знявся та, залишаючись зареєстрованим у квартирі, створює позивачу перешкоди у реалізації свого права як власника. Нормою ч.1 ст. 317 ЦК України, передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1.3. «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012р. за №1077, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 р. за N 2109/22421, «Реєстрація / зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. Водночас відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Доводи представника відповідача про те, що з аналогічними вимогами ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» вже зверталось судом не приймаються, оскільки згідно рішення Київського райсуду м.Одеси від 19 вересня 2013 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 04 грудня 2013 року на які посилається представник відповідача по зазначеним вимогам «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» рішення не ухвалювались. Крім того, згідно ст.391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При таких обставинах, суд вважає, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved