Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 30.04.2014 року перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . З 2017 року сторони як сім`я не проживають. Відповідач зі своїми обов`язками, передбаченими ст.180 СК України, не справляється, дійти з ним згоди про добровільне та достатнє надання коштів для забезпечення дитини неможливо. Матеріальна допомога з боку відповідача на утримання дитини є нестабільною та недостатньою для забезпечення дочки всім необхідним. Основний фінансовий тягар по утриманню дитини лежить на позивачу, заробітної плати якої не вистачає для належного утримання дочки. Дитина сторін є інвалідом дитинства з діагнозом: вроджена аномалія товстого кишківника (доліхоколон), у зв`язку із чим потребує додаткових витрат на своє утримання. Позивач зазначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років становить 1 626 грн., тобто 50 % від цієї суми становить 813 грн. Однак, визначений законодавцем розмір аліментів є надто низьким, таких коштів не вистачить для забезпечення дитині належного рівня життя, оскільки їй потрібне хороше харчування, одяг, взуття, іграшки, які є дорогими. Відповідач є молодого віку, працездатний, фізично здоровий, інших осіб на утриманні не має, працює за кордоном та має стабільні високі доходи, що дає йому можливість утримувати дочку. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаної дочки в розмірі 2 500 грн. щомісячно до досягнення останньою повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 10.09.2019 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зменшила позовні вимоги та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання їхньої дочки у розмірі по 1 800 грн. щомісячно до досягнення останньою повноліття, просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 10.09.2019 року він подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що зменшені позовні вимоги визнає, та просить справу розглядати в його відсутності. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно з ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 30.04.2014 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 142 (а.с.7). Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.184 цього Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного, враховуючи визнання відповідачем зменшених позовних вимог, вік та стан здоров`я дочки сторін та пов`язані з цим витрати на її харчування, лікування, забезпечення найбільш необхідними речами, непрацевлаштованість відповідача на час розгляду даної справи, майновий стан платника аліментів, суд вважає за можливе визначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі, з яким погодилися сторони. Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved