Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Сватівська райдержадміністрація Луганської області в інтересах малолітнього [PERSON], малолітнього [PERSON] звернулася до Сватівського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх [PERSON], [PERSON], встановлення опіки, стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на наступне. Відповідач [PERSON], [INFO], є матір'ю: малолітнього [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON] [INFO]. З 2010 року [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, ухиляється від виховання та утримання своїх дітей. За рішенням Сватівського районного суду Луганської області, була позбавлена батьківських прав по відношенню до малолітніх [PERSON] та [PERSON][INFO] у [PERSON] від сумісного проживання з [PERSON] народився хлопчик, [PERSON]. 15.01.2016 було проведене обстеження житлово-побутових умов проживання родини [PERSON] - [PERSON], з метою встановлення причин неналежної поведінки жінки. Комісією, під час обстеження, виявлені факти вживання алкогольних напоїв [PERSON], антисанітарні умови проживання родини. І як результат, рішенням служби у справах дітей від 15.01.2016 за № 2, обоє з батьків були попереджені про недопустимість ухиляння від виконання батьківських обов'язків, їм рекомендовано пройти курс лікування від алкогольної залежності; родина Нікуліна-Паюршиної була взята під соціальний супровід Сватівським районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді; малолітній [PERSON] поставлений на облік служби у справах дітей Сватівської РДА. В січні 2016 року малолітній [PERSON], був доставлений групою швидкого реагування Сватівського ВП ГУНП до лікарні, де його госпіталізували з діагнозом переохолодження. За даним фактом з [PERSON] та [PERSON] була проведена роз'яснювальна робота, надані рекомендації, щодо виховання дітей, виконання належним чином батьківських обов'язків та проходження курсу лікування від алкогольної залежності. [INFO] у родині народився - [PERSON]. [PERSON] в стані алкогольного сп'яніння, вчиняв у сім'ї насильство, жертвою якого ставали [PERSON] та малолітній [PERSON], [INFO].15.05.2017 він був позбавлений батьківських прав по відношенню до малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] 24.05.2017 родина [PERSON] взята під соціальний супровід Сватівського РЦСССДМ. Під час відвідування родини, у будинку було брудно, на підлозі лежала купа сміття, гардини та постільна білизна мали неохайний вигляд, діти занедбані, одяг на них був застарілий та брудний. [PERSON] було неодноразово попереджено про неприпустимість неналежного виконання батьківських обов'язків. 15.03.2018 на адресу служби у справах дітей Сватівської РДА надійшов лист від Сватівського РЦСССДМ № 105/1, про залишення вдома малолітніх [PERSON] та [PERSON] без батьківського піклування, у зв'язку з тим, що мати госпіталізована до пологового відділення Сватівської центральної районної лікарні. 17.03.2018 малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] були направлені Сватівським центром первинної медико-санітарної допомоги за клопотанням служби у справах дітей Сватівської РДА до Сєвєродонецького обласного дитячого протитуберкульозного санаторія на санаторне лікування, де знаходяться по теперішній час. 20.03.2018 на адресу служби надійшов лист генерального директора Сватівського РТМО, з якого стало відомо, що [INFO] новонароджений [PERSON] помер у лікарні, причина смерті: нетравматичний внутрішньошлунковий крововилив у мозок; внутрішньоутробна інфекція; вроджена пневмонія; до інших обставин, що мали відношення до смерті віднесено зловживання матір'ю алкоголю та стан після захворювання матері вірусною інфекцією. 20.03.2018 [PERSON] прибула до служби у справах дітей Сватівської РДА, де повідомила, що 16.03.2018 приблизно о 13.00 годині самовільно покинула Сватівську ЦРБ, та повернулася до дому залишити речі, які брала з собою до лікарні. Вдома був [PERSON] в стані алкогольного сп'яніння, дітей вдома не було. 17.03.2018 вона поїхала до тітки у с.Житлівка Кремінського району за коштами на поховання [PERSON] До дому жінка повернулася 20.03.2018. Пошуком малолітніх [PERSON] та [PERSON] не займалася, так як вважала, що вони знаходяться у Сватівській центральній районній лікарні. Про місце перебування дітей [PERSON] було повідомлено співробітниками служби. Відповідно до інформації, наданої адміністрацією Сєвєродонецького обласного дитячого протитуберкульозного санаторію, мати малолітніх [PERSON] та [PERSON], [PERSON], дітей не відвідує, зв'язку з адміністрацією закладу не підтримує. З 08.01.2014 [PERSON], [INFO], перебуває на обліку у лікаря - нарколога Сватівського РТМО з діагнозом F 10-24. Згідно з побутовою характеристикою [PERSON] характеризується негативно. Крім того, службою була проведена робота, щодо встановлення можливих опікунів, серед родичів малолітніх [PERSON] та [PERSON] Однак, не виявлено жодної особи, яка б мала бажання бути опікуном дітей. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позов у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин. Враховуючи, що сторони були повідомлені про час та місце судового засідання належним чином, відповідач не з'явився в судове засідання, не повідомив суд про причини своєї неявки, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, беручи до уваги заяву представника позивача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які представник позивача посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги Сватівської райдержадміністрації Луганської області в інтересах малолітнього [PERSON], малолітнього [PERSON] у повному обсязі, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], матір'ю дітей записана [PERSON] (а.с. 19, 20) Відповідно до копії рішення Сватівського районного суду Луганської області від 15 травня 2017 року у цивільній справі № 426/15298/16-ц, було позбавлено батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до малолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].(а.с.17-18) Відповідно до копії рішення Сватівського районного суду Луганської області від 30 серпня 2010 року, відповідач [PERSON] була позбавлена батьківських прав по відношенню до малолітніх [PERSON] та [PERSON](Аа.с.23-24) Вказані діти, на теперішній час перебувають на первинному обліку служби у справах дітей Сватівської райдержадміністрації та влаштовані в прийомну родину. (а.с.21 - 22, 25) Відповідно до копії рішення №2 від [INFO], було проведене обстеження житлово-побутових умов проживання родини [PERSON] - [PERSON], де комісією, під час обстеження, виявлені факти вживання алкогольних напоїв [PERSON], антисанітарні умови проживання родини, про що службою у справах дітей було прийнято рішення про попередження про недопустимість ухиляння від виконання батьківських обов'язків, їм рекомендовано пройти курс лікування від алкогольної залежності; родина Нікуліна-Паюршиної була взята під соціальний супровід Сватівським районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді; малолітній [PERSON] поставлений на облік служби у справах дітей Сватівської РДА. (а.с.15,16) 24.05.2017 родина [PERSON] взята під соціальний супровід Сватівського РЦСССДМ, з метою підвищення рівня виховного потенціалу матері. В ході соціального супроводу жінці надавалися рекомендації щодо налагодження побуту, облаштування дитячого місця та виховання, догляду за малолітніми дітьми. Однак, під час відвідування родини, у будинку було брудно, на підлозі лежала купа сміття, гардини та постільна білизна мали неохайний вигляд, діти занедбані, одяг на них був застарілий та брудний.(а.с.26, 27, 29) Відповідно до копії пояснень [PERSON] від 06.12.2017, стало відомо, що вона вагітна, на обліку у лікаря - гінеколога не перебуває, але планує це здійснити.(а.с.28 ) Копією листа Сватівського РЦСССДМ № 105/1 від 15.03.2018, встановлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] залишені вдома самі без батьківського піклування, у зв'язку з тим, що мати госпіталізована до пологового відділення Сватівської центральної районної лікарні, а біологічний батько хлопчиків позбавлений батьківських прав, щодо дітей, і не може піклуватися ними за відсутності матері. (а.с.39) Відповідно до листа генерального директора Сватівського РТМО № 448, з якого стало відомо, що [INFO] новонароджений [PERSON] помер у лікарні (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 19 березня 2018 року Сватівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області). (а.с.32, 33) Відповідно до лікарського свідоцтва про перинатальну смерть № 2 від 16.03.2018, причина смерті [PERSON] нетравматичний внутрішньошлунковий крововилив у мозок; внутрішньоутробна інфекція; вроджена пневмонія; до інших обставин, що мали відношення до смерті віднесено зловживання матір'ю алкоголю та стан після захворювання матері вірусною інфекцією.(а.с.34) Згідно з інформацією, зазначеною у листі генерального директора Сватівського РТМО від 19.03.2018 за № 443, [PERSON] 16.03.2108 самостійно покинула пологове відділення Сватівської центральної районної лікарні. 17.03.2018 при відвідуванні сімейним лікарем породіллі вдома, остання була відсутня за місцем свого мешкання та на телефонні дзвінки не відповідала.(а.с.36, 37) Відповідно пояснень [PERSON] від 20.03.2018 року, остання повідомила, що 16.03.2018 приблизно о 13.00 годині самовільно покинула Сватівську ЦРБ, та повернулася до дому залишити речі, які брала з собою до лікарні. Вдома був [PERSON] в стані алкогольного сп'яніння, дітей вдома не було. 17.03.2018 вона поїхала до тітки у с.Житлівка Кремінського району за коштами на поховання [PERSON] До дому жінка повернулася 20.03.2018. Пошуком малолітніх [PERSON] та [PERSON] не займалася, так як вважала, що вони знаходяться у Сватівській центральній районній лікарні. Про місце перебування дітей [PERSON] було повідомлено співробітниками служби. (а.с.40, 41) Відповідно до висновку Служби у справах дітей Сватівської РДА ВІД 21.03.2018 на засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини було винесене питання про можливість та доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. За підсумками обговорення питання, зважаючи на винну поведінку матері, її не спілкування з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, розвитку, небажання надавати дітям доступ до культурних та інших духовних цінностей, враховуючи, що спосіб життя матері у жодному разі не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, членами комісії прийняте рішення про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав. (а.с.58) З 17.03.2018 малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] були направлені Сватівським центром первинної медико-санітарної допомоги за клопотанням служби у справах дітей Сватівської РДА до Сєвєродонецького обласного дитячого протитуберкульозного санаторію на санаторне лікування, де знаходяться по теперішній час. З 08.01.2014 [PERSON], [INFO], перебуває на обліку у лікаря - нарколога Сватівського РТМО з діагнозом F 10-24.(а.с.35) Згідно з побутовою характеристикою [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], характеризується негативно.(а.с.13) Згідно з довідкою про склад сім'ї, [PERSON] має такий склад сім'ї: співмешканець - [PERSON], [INFO], син- [PERSON], [INFO], син- [PERSON], [INFO] (а.с.12) Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З вищеописаних документальних доказів, вбачається, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дітей як складову їх виховання. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, суд вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно її малолітнього [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON] [INFO]. Згідно із ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 08.07.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017. Даним законом внесено зміни до ст. 182 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, ст. 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позов пред'явлено до суду 23.03.2018. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991,визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІз відповідними змінами та доповненнями,кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст.51 Конституції України та ст.180 СК України. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Враховуючи, що згідно із ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів з відповідача, яка відзиву на позов не надала, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 60 цивільного кодексу України суд встановлює піклування над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Під час розгляду справи судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO] та малолітній [PERSON], [INFO] повністю позбавлені батьківського піклування. Службою у справах дітей не вдалося встановити можливих опікунів, серед родичів малолітніх [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 167 Сімейного кодексу України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові або іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органові опіки та піклування. Таким органом, є Сватівська районна державна адміністрація Луганської області. Її структурний підрозділ - служба у справах дітей, згідно зі своїми функціональними обов'язками, повинна забезпечити пріоритет влаштування такої дитини на сімейні форми виховання, а у разі, якщо таке виявиться неможливим, влаштувати до державного закладу на повне державне утримання. З урахуванням всебічного вивчення матеріалів справи та мотивів, суд вважає необхідним в цій частині позов також задовольнити та передати малолітнього [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO], на опікування Сватівській райдержадміністрації Луганської області. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на рахунок спеціального фонду державного бюджету України судовий збір у розмірі 1762, 00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved