Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON], про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №KIVVGA00000022 від 13.06.2007 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 13.06.2007 року з відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 35000,00 доларів США на термін до 14.06.2017 року та зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Однак, в порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за казаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 01.07.2015 року має заборгованість у розмірі 14796,35 доларів США. У судовому засіданні 19.01.2016 року представник позивача - Олієнко А.А., яка діє на підставі довіреності позов підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні проти вимог позивача не заперечував, однак повідомив що на даний час не має можливості сплатити всю суму боргу, буде реалізовувати майно. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що 13.06.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №KIVVGA00000022, відповідно до якого [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 35000,00 доларів США, зі сплатою позичальником відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 13.06.2017 року (а.с. 12-14). Факт отримання кредитних коштів за договором №KIVVGA00000022 від 13.06.2007 року відповідачем [PERSON] підтверджується копією заяви позичальника на видачу готівки за № 1 від 13.06.2007 року на суму 35000,00 доларів США (а.с.15). Згідно п. 7.1 кредитного договору - позичальник також сплачує банку комісію у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати кредиту; згідно п.7.4 договору при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,43% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Згідно п. 2.3.7 кредитного договору - банк має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої п. 7.1 даного договору (дострокове стягнення кредиту), при настанні умов, передбачених п. 2.3.3. Згідно п. 4.1 кредитного договору - при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 3,00% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочення. Згідно п. 5.4 кредитного договору - при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, у зв'язку з чим банк змушений буде звернутися до суду, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250,00 грн. + 5% від загальної суми боргу. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №KIVVGA00000022 від 13.06.2007 (а.с. 4-10), станом на 01.07.2015 року заборгованість відповідача [PERSON] становить 14796,35 доларів США, що складається з наступного: 13532,70 доларів США - заборгованість за кредитом; 1096,68 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 156,40 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 10,57 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Будь-яких заперечень щодо наданого позивачем розрахунку заборгованості та по суті позовних вимог відповідачем до суду не надано. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 3107,23 грн. сплачена позивачем згідно платіжного доручення від 02.07.2015 року (а.с. 21). На підставі викладеного та

Outcome: approved