Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі-позивач) звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу. В позовній заяві просить стягнути з відповідача суму сплаченого відшкодування у розмірі 16 536,00 гривень та судові витрати у розмірі 2 270,00 гривні. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06 лютого 2016 року о 13 годині 50 хвилин у м. Харкові водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «MAN» реєстраційний номер [NUMBER] з причепом «KASSBOHRER», реєстраційний номер [NUMBER] здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який отримав тілесні ушкодження, від яких помер о 17 годині 30 хвилин у лікарні. Потерпіла особа повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала останньому усі необхідні документи. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламенту виплату потерпілій особі, витрати на поховання склали 19 638,00 грн. Однак, на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, розмір 12 мінімальних заробітних плат склала 16 536,00, отже розмір відшкодування склав 16 536,00 грн. Будь-яких заяв та клопотань в ході проведення судового розгляду від відповідача не надходило. Рух справи 20 квітня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов позов АТ Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 травня 2021 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду, відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача Бутенко М.О. у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить розглядати справи за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог частини 6 статті 187 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив суд про причини неявки та не подав відзив, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Встановлені фактичні обставини справи, застосовані норми права та мотиви суду Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 17 квітня 2018 року (а.с. 8), 06 лютого 2016 року о 13 годині 50 хвилин у м. Харкові по пр. Московському, 295 водій [PERSON] керуючи автомобілем «MAN», реєстраційний номер [NUMBER] , скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . Внаслідок ДТП [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень помер у лікарні. Згідно з заявою представника [PERSON] - [PERSON] до Моторного (транспортного) бюро України від 17 квітня 2018 року (а.с. 10), останній звернувся на підставі статей 35, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про здійснення відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 06 лютого 2016 року о 13 годині 50 хвилин у м. Харкові по пр. Московському, 295 водій [PERSON] керуючи автомобілем «MAN», реєстраційний номер [NUMBER] , скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . Внаслідок ДТП [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень помер у лікарні. З постанови старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції Корсуна К.О. від 30 травня 2016 року (а.с. 5-6) вбачається, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 12016220000000119 від 06 лютого 2016 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди закрито за відсутністю ознак складу злочину передбаченого статтею 286 КК України. У судовому засіданні встановлено, що автомобіль «MAN» реєстраційний номер [NUMBER] не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З договору про надання ритуальних послуг від 08 лютого 2016 року (а.с. 17), укладеного між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , вбачається що вартість ритуальних послуг склала 19 638,00 гривень. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого від 22 листопада 2018 року (а.с. 21), а також довідки №1 від 22 листопада 2018 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерплих (а.с. 22), відповідно до статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та приймаючи до уваги документи, надані по справі, максимальний розмір відшкодування склав 16 536,00 гривень. На підставі наказу №11136 від 03 грудня 2018 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (а.с.23), МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 16 536,00 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення № 1014506 від 04 грудня 2018 року (а.с.24). Ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. Відповідно до вимог статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або приличної особи підлягає відшкодуванні в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,- незалежно від наявності вини. Відповідно до частини 3 статті 1193 ЦК України вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною 1 статті 1195 цього кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданою смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання. Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Outcome: approved