Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 16 червня 2020 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи - приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Сокирченко Таміла Павлівна, Перша полтавська державна нотаріальна контора, [PERSON] про визнання заповіту недійсним, та позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Сокирченко Таміла Павлівна, Перша полтавська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним; визнано недійсним заповіт, складений від імені померлого [INFO] [PERSON] , посвідчений 16 січня 2013 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Сокирченко Тамілою Павлівною, зареєстрований в реєстрі за №324 (номер в спадковому реєстрі: 54073275); стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1152,60 грн.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 768,40 грн. 19 червня 2020 року від представника позивачів - адвоката Полтавцевої А.С. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в порядку ст.270 ЦПК України, у якій просить стягнути з [PERSON] судові витрати, понесені позивачами на професійну правничу допомогу, а саме на користь [PERSON] в сумі 11300 грн., на користь [PERSON] - в сумі 7825 грн. Заява мотивована тим, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] , задоволено, а тому відповідно до ст.ст.137, 141 ЦПК України підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу, що надані під час розгляду адвокатом, підлягають стягненню з відповідача. У судовому засіданні [PERSON] із заявою про винесення додаткового судового рішення не погодилась, заперечувала проти заявлених вимог та розміру судових витрат, вказавши, що має мінімальний розмір пенсії, інші доходи в неї відсутні, прав позивачів вона не порушувала, у зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні заяви. У судове засідання позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] та їх представник - адвокат Полтавцева А.С. не з`явились, від представника на адресу суду надійшла заява про розгляд без участі (а.с.161). Інші учасники - приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Сокирченко Т.П., представник Першої полтавської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про розгляд заяви, причини неявки суду невідомі. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви. Заслухавши пояснення відповідача, розглянувши заяву по суті заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про часткове задоволення заяви, виходячи з таких підстав. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із частиною другою статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі (ч.4 ст.137 ЦПК України). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Нормами ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стороною позивачів виконані вимоги ч.8 ст.141 ЦПК України та у судовому засіданні 16 червня 2020 року до закінчення судових дебатів зроблено відповідну заяву про понесені судові витрати (а.с.106 т.2) та 19 червня 2020 року подано докази на підтвердження цих витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (а.с.122-133 т.2). Так, із матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивачів по справі здійснювала адвокат Полтавцева А.С. на підставі ордеру серія ПТ № 165492 на надання правової допомоги, виданого на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 01 серпня 2019 року та ордеру серія ПТ № 165520 на надання правової допомоги, виданого на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 06 листопада 2019 року з додатковою угодою №1, які містяться в матеріалах справи (а.с.67, 186 т.1, а.с.123-124, 129, 131 т.2). На виконання вимог статті 134 ЦПК України стороною позивачів разом із позовними заявами було надано орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які кожен із них понесе на професійну правничу допомогу, а саме [PERSON] - орієнтовно на суму 7600 грн. (а.с.5 т.1), а [PERSON] - орієнтовно в сумі 8550 грн. (а.с.179 т.2). Згідно зі ст.137 ЦПК України представником також надано копії тарифів на послуги правничої (правової) допомоги, що є додатком №1 до договору (а.с.125, 130 т.2); актів прийому-передачі наданих послуг від 16 червня 2020 року, згідно з якими виконавець надав замовнику [PERSON] послуги загальною вартістю 11300 грн., а [PERSON] - у сумі 7825 грн. (а.с.126-127, 132 т.2). Вказаний розмір гонорару був погоджений між клієнтами та адвокатом на підставі Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та відповідно до укладених між ними договорів про надання правничої (правової) допомоги, згідно з п.4.3. яких визначено, що гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в додатку №1 до кожного договору. Здійснення оплати вказаних витрат, пов`язаних із розглядом справи, підтверджено копіями квитанцій №01/06 та №02/06 від 16 червня 2020 року на оплату послуг з надання правничої допомоги у розмірі 11300 грн., сплачених [PERSON] , та в розмірі 7825 грн., сплачених [PERSON] відповідно (а.с.128, 133 т.2). Згідно з ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У судовому засіданні [PERSON] заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, на обґрунтування чого зазначила, що вона є пенсіонером, отримує мінімальний розмір пенсії, інших доходів не має, водночас, підстав для сумніву щодо цих пояснень у суду немає, докази протилежного в матеріалах справи відсутні. Розподіляючи витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у наведеному вище розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial