Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивач) подав до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідачка), в якій просить визнати за ним право власності на будинковолодіння, що розташоване у [ADDRESS] з наступними характеристиками: «А-1» житловий будинок, загальною площею 55,5 кв.м., «а» веранда; «а1» сходи, «Б-1» житловий будинок, загальною площею 100,5 кв.м., «В» сарай, «Г» сарай, «Д» убиральня, «Е» погреб, 1 ворота з хвірткою, 2 огорожа, 3 огорожа, 4 огорожа, «к» колонка в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що [INFO] помер його дідусь [PERSON] . Він звернувся у державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим заведено спадкову справу, однак йому відмовлено у оформлені спадщини, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Відповідачка правом на подання відзиву не скористалася. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності та задоволення позовних вимог. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. Заяви та клопотання учасників справи. Представником позивача подано клопотання про витребування доказів (а.с.37), заяву про відкладення підготовчого засідання та витребування спадкової справи (а.с.41), заяву про розгляд підготовчого засідання за її відсутності та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.73), клопотання про долучення до матеріалів справи документів (а.с.75), клопотання про розгляд справи за її відсутності та долучення документів (а.с.78). Відповідачкою подано заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог (а.с.42). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 15.04.2021 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.32-33). Ухвалою підготовчого засідання від 01.06.2021 витребувано у завідувача Жидачівської державної нотаріальної контори матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] та відкладено підготовче засідання (а.с.43). Ухвалою від 03.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.74). Ухвалою судового засідання від 18.11.2021 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.81). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). [PERSON] та [PERSON] одружились 22.10.1967. Після реєстрації одруження дружині змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с.11). [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 23.11.1974 (а.с.6). [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] в с.Тейсарів Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвами про смерть від 23.09.2001 та 04.06.2003 (а.с.7, 8). Рішенням ВК Жидачівської районної ради депутатів трудящих від 16.05.1974 №161, [PERSON] відведено земельну ділянку та надано право на проведення житлового будівництва в с. Тейсарів і в розмірі 0,10 га за рахунок земель присадибного фонду (а.с.14). Відповідно до свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах, [PERSON] виділена земельна ділянка під забудову площею 0,10 га з земель присадибного фонду на підставі рішення виконкому Тейсарівської сільської ради від 22.02.1974. Місце будівництва - с. Тейсарів Жидачівського району Львівської області (а.с.13). 24.12.2002 [PERSON] зробив особисте розпорядження на випадок своєї смерті, склавши заповіт, яким все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому в день смерті і на що за законом матиме право заповів [PERSON] (а.с.57). Згідно з спадковою справою №320/2009 від 15.05.2009, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , із заявою про прийняття спадщини звертався [PERSON] , який є спадкоємцем майна померлого [PERSON] (а.с.46-72). Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 16.08.2015, спадкоємцем майна [PERSON] є його внук [PERSON] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з земельної частки (пай) в майні ССП «Світанок» (а.с.67, 69). Постановою Жидачівської ДНК від 18.03.2021 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинковолодіння з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.9). З технічного паспорта від 23.03.2021 встановлено, що за адресою: [ADDRESS] розташовані: житловий будинок «А-1», загальною площею 55,5 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м., житловий будинок «Б-1», загальною площею 100,5 кв.м., житловою площею 62,1 кв.м. разом з господарськими будівлями і спорудами: сараєм «В», сараєм «Г», убиральнею «Д», погребом «Е», воротами з хвірткою 1, огорожею 2, огорожею 3, огорожею 4, колонка «к» (а.с.15-19). Витягами з погосподарської книги с. Тейсарів №526 від 02.11.2021 та №636 від 18.11.2021 встановлено, що у будинковолодінні по [ADDRESS] станом на 30.06.1990 були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Дане господарство не відноситься до суспільної групи господарств - колгоспний двір (а.с.76, 79). Згідно з довідками Жидачівської міської ради №527 від 02.11.2021, [PERSON] був постійно прописаний і проживав в [ADDRESS] до дня смерті, яка наступила [INFO] . Заповіт у виконкомі Вільховецької сільської ради складався та посвідчувався 24.12.2002, зареєстрований в реєстрі за №510. На день смерті заповідача заповіт не змінювався та не скасовувався. На день смерті та до дня смерті [PERSON] в господарстві в [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.77). Довідкою №639 від 18.11.2021 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] є одна і та сама особа (а.с.80). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за заповітом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, згідно з положеннями частини 1, 2 статті 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до приписів статті 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою частини 1 статті 534 ЦК УРСР передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно з якими відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, в тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що житлові будинки, разом з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] належали [PERSON] . За життя [PERSON] зробив особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все своє майно заповів позивачу по справі [PERSON] . З огляду на дату смерті спадкодавця [PERSON] спірні правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON] прийняв спадщину, вчинивши дії, що свідчать про це, а саме: постійно проживав разом із дідом, тобто фактично вступив у володіння спадковим майном. Більше того, про прийняття позивачем після смерті [PERSON] спадщини свідчать видані нотаріусом відповідні свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Таким чином, [PERSON] має правом на спадкування належних [PERSON] на день смерті прав як спадкоємець за заповітом, зокрема на зазначені вище житлові будинки, разом з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Однак [PERSON] позбавлений можливості юридично оформити право власності на спадкове майно у визначений законом позасудовий порядок, оскільки у цьому йому відмовлено уповноваженою особою (нотаріусом). Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 524, 525, 533, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 5 та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved