Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Боромлянська сільська рада як орган опіки та піклування у березні 2021 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що відповідачка [PERSON] є одинокою матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідачка з дітьми та її бабусею [PERSON] , 1950 року народження, проживають за адресою: [ADDRESS] . З 2020 року родина [PERSON] перебуває на обліку у сільській раді як така, що потрапила у складні життєві обставини. За цей час сім`я багаторазово відвідувалась інспекторами відділу у справах дітей та соціального супроводу сімей, фельдшером КНП Боромлянської сільської ради «АЗПСМ с.Боромля», дільничними офіцерами поліції, головним спеціалістом служби у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації, інспектором ювенальної превенції Тростянецького відділення поліції. З матір`ю проводились профілактичні бесіди щодо належного догляду за дітьми, створення відповідних умов для їх проживання, недопустимості зловживання алкогольними напоями, пояснювались наслідки невиконання батьківських обов`язків. Так, 26.05.2020, 02.07.2020, 31.07.2020 року до сільської ради надходили повідомлення про те, що відповідачки немає вдома, вона із сумнівною компанією вживає алкогольні напої. Діти в цей час знаходяться зі старенькою прабабусею, яка не в змозі доглядати за маленькими дітьми. На телефонні дзвінки [PERSON] не відповідала, члени комісії виїжджали за адресою, де із повідомлення відповідачка може знаходитися, також виїжджали до с.Жигайлівка, де проживає родина [PERSON] . Вдома перебувала [PERSON] з правнуками. 26.05.2020 та 02.07.2020 [PERSON] зателефонувала до інспектора відділу у справах дітей та повідомила, що знаходиться за межами м. Суми і не може негайно приїхати до дітей. Син [PERSON] розповів, що мати часто залишає їх з прабабусею, що у нього немає ні олівців, ні альбому, а він дуже хоче малювати. Під час виїзду працівників сільської ради до родини відповідачки 31.07.2020 зі слів баби відповідачки [PERSON] установлено, що у [PERSON] закінчилося дитяче харчування, тому через те, що [PERSON] три дні не було вдома, вона змушена була взяти козяче молоко і нагодувати дитину. У хлопчика почалися коліки, а [PERSON] не знає які саме ліки треба давати. Невиконання [PERSON] батьківських обов`язків на належному рівні розглядалось 04.08.2020 року на засіданні комісії у справах неповнолітніх при виконавчому комітеті сільської ради, за результатами якого відповідачка була попереджена про необхідність виконання батьківських обов`язків на належному рівні. У подальшому 18.08.2020 до інспектора відділу у справах дітей надійшло анонімне sms повідомлення, що відповідача увечері знову покинула тримісячного сина на прабабусю, а сама із старшим [PERSON] пішла у невідомому напрямку. Об`їхавши декілька дворів з ймовірними знайомими [PERSON] інспектори знайшли її за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка вискочила босоніж з сином і побігла ховатися, вважаючи, що їх не помітили. Від відповідачки відчувався стійкий запах алкоголю, вона не заперечувала, що з ранку вживала алкоголь. [PERSON] був брудний, дуже кашляв. Мати також брудна, лікті зчесані до крові, вона розповіла, що її побив колишній співмешканець, але поліцію вона не викликала. Оскільки такий стан речей загрожував життю та здоров`ю дітей було вирішено звернутися з позовною заявою до суду про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, проте оскільки за час розгляду справи у суді прослідковувалось намагання матері виправитися, змінити своє ставлення до виховання дітей та догляду за ними, тому за заявою сільської ради позов судом був залишений позов без розгляду. Молодший син [PERSON] був повернутий у родину, а старший продовжив проходження курсу реабілітації у Сумському обласному центрі реабілітації дітей області. Однак позитивні зміни у поведінці [PERSON] тривали недовго. За січень 2021 року родина [PERSON] відвідувалася членами комісії декілька разів. Жодного разу [PERSON] вдома не було. Надходили анонімні повідомлення, що [PERSON] перебуває за межами села, залишивши дитину на прабабусю без дитячого харчування та підгузків. Фельдшер с.Жигайлівки [PERSON] повідомила інспекторам відділу у справах дітей та соціального супроводу сімей про залишення Аліною сина на свою бабусю. Вона була відсутня вдома з 6 по 10 січня 2021 року. В телефонній розмові [PERSON] була запрошена на засідання комісії у справах неповнолітніх після того, як до членів комісії надійшло повідомлення, що [PERSON] перебуває у стані алкогольного сп`яніння у м.Тростянець, де була виявлена працівниками поліції. На засідання Комісії відповідачка не з`явилася, а ввечері того ж дня була виявлена за адресою: [ADDRESS] у стані алкогольного сп`яніння. [INFO] у [PERSON] був день народження, на який вона теж не приїхала, хоча вихователі чекали на матір, оскільки вона пообіцяла привезти цукерки, повітряні кульки та святковий пиріг. 28 січня 2021 року до сільської ради надійшло повідомлення від знайомого [PERSON] , що йому став відомий факт залишення дитини без батьківського піклування. Члени комісії негайно виїхали за місцем проживання [PERSON] та з`ясували, шо матері вдома немає, бабуся повідомила, що дійсно її онука відсутня з понеділка (25 січня). На телефонні дзвінки [PERSON] не відповідає, оскільки заблокувала номери бабусі та членів комісії. Посилаючись на указані обставини, які на думку позивача свідчать про свідоме ухилення матері від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, що загрожує життю та здоров`ю дітей Боромлянська сільська рада просить суд: 1) відібрати дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав; 2) стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Стислий виклад позиції відповідачки [PERSON] заперечила проти позову у повному обсязі, просила відмовити у його задоволенні. Відповідачка в судовому засіданні пояснювала, що дуже любить дітей, хоче повернути їх додому. Скаржиться на неї до сільської ради біологічний батько меншого сина [PERSON] , з яким у неї періодично виникають конфлікти. Іноді дітей залишала на бабусю, щоб виїхати у справах до с.Боромля, м.Тростянець. Відповідачка пояснила, що у серпні 2020 року перед відібранням дітей, дійсно була зі старшим сином [PERSON] у знайомих у с.Боромля, він зранку був брудний, том що ввечері заснув і вона не стала його будити, щоб помити, а тікала з ним, тому що злякалась приїзду членів Комісії. Після відібрання дітей, постійно до них їздить в заклади, де вони наразі перебувають. Коли у листопаді 2020 року [PERSON] був повернутий матері, то соціальні виплати не були відновлені одразу, це відбулось лише у січні 2021 року, тому родина проживала на пенсію бабусі відповідачки, якої не вистачало. [PERSON] декілька разів намагалась з`ясовувати причини невиплати, але їй лише у грудні 2020 року повідомили про необхідність надання ще додаткової довідки, яку вона змогла надати після Новорічних свят. [PERSON] заперечила відсутність її вдома з 6 по 10 січня 2021 року. Перебування 20 січня 2021 року у м.Тростянці у стані сп`яніння, коли до неї приїжджали працівники поліції, [PERSON] також заперечила, пояснила, що не вживала алкогольні напої, чекала на гроші, які їй пообіцяли позичити, щоб привезти цукерки, пиріг до реабілітаційного центру на день народження [PERSON] . На засідання Комісії у справах неповнолітніх при виконавчому комітеті сільської ради у січні 2021 року не з`явилась, оскільки не зрозуміла, коли їй про це повідомляли по телефону. Після повторного відібрання [PERSON] у січні 2021 року, відповідачка [PERSON] з`їздила до м.Суми до лікаря-нарколога і пройшла протиалкогольне кодування, про що надала довідку до сільської ради. Постійно відвідує дітей, передає їм продукти, цікавиться їх розвитком і станом здоров`я. Для відвідування дітей кожного разу здає тест на коронавірус, що вимагає багато коштів, яких відповідачка не має, намагається заробляти тимчасовими заробітками. [PERSON] вказала, що обіцяє належно дбати про дітей. Представник відповідачки адвокат Сумцов Є.С. просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. Так, на думку представника відповідачки позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження обставин ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, байдужого ставлення до виховання та розвитку дітей, якими обґрунтовує позовні вимоги. Доданими до позову акти відвідання сім`ї [PERSON] не підтверджують систематичності невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, не доводять фактів, які б вказували на те, що залишення дітей з матір`ю є небезпечним для їхнього життя, здоров`я та морального виховання. Бабуся відповідачки [PERSON] завжди надавала допомогу онуці у вихованні дітей, вона не має хвороб, які б унеможливлювали надання такої допомоги. Відповідачці 02.02.2021 проведене психологічне протиалкогольне кодування строком до трьох років, після чого їй забороняється вживання спиртних напоїв на цей строк, що вказує на те, що вона вживає заходів боротьби із шкідливими звичками, вона також займається пошуком роботи. Діти відповідачки потребують батьківського піклування та виховання в умовах родини для подальшого усвідомлення сімейних цінностей. Указані обставини на думку представника відповідача [PERSON] вказують на те, що позивачем не доведено ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, не доведено реальної небезпеки , що загрожує життю і здоров`ю дітей, не обґрунтовано необхідність роз`єднання сім`ї. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 08.02.2021 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Протокольною ухвалою суду від 24.02.2021 року було відкладено підготовче судове засідання, витребувано додаткові письмові докази. Ухвалою суду від 16.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Протокольною ухвалою суду від 13.04.2021 року за заявою представника відповідачки [PERSON] поновлено процесуальних строк для подання доказів і приєднано до матеріалів справи додаткові письмові докази. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .Відомості про батьків дітей відповідно до Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження було внесено відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України, тобто зі слів матері (а.с. 8, 9, 17, 55-56). Відповідачка з дітьми та бабусею [PERSON] , 1950 року народження, проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] у будинку, який належить [PERSON] (а.с.10, 33). [PERSON] з 2016 року знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення Тростянецької районної державної адміністрації як отримувач допомоги при народженні дитини, допомоги одиноким матерям та допомоги малозабезпеченим сім`ям (а.с.79-82). Бабуся відповідачки [PERSON] отримує пенсію за віком, розмір якої з лютого 2021 року складає 2683,42 грн. (а.с.83). Відвідування родини [PERSON] представниками Боромлянської сільської ради розпочалось з травня 2020 року. Згідно з Актами від 26.05.2020, 02.07.2020, 31.07.2020, 01.08.2020, 06.08.2020, 18.08.2020 відвідання сім`ї [PERSON] здійснювались у різному складі працівниками Боромлянської сільської ради [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , фельдшера [PERSON] , інспектора ювенальної превенції Тростянецького відділення поліції Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області Олійник А.В., спеціаліста служба у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації Пальошко З.В . Відвідування родини відповідачки в указані дати здійснювалось за повідомленням та скаргами невідомої особи, які надходили до інспектора відділу у справах дітей Боромлянської сільської ради про те, що [PERSON] залишила дітей на прабабусю [PERSON] , декілька днів відсутня вдома та вживає алкогольні напої у сумнівних компаніях. З указаних Актів відвідування установлено, що 26.05.2020, 02.07.2020, 31.07.2020, 01.08.2020 відповідачки вдома з дітьми [PERSON] та [PERSON] не було, з ними була їх прабабуся [PERSON] . Проте, Комісія установила, що у будинку за адресою: [ADDRESS] було чисто, прибрано, була їжа, оброблений город. Зі змісту Акту від 26.05.2020 вбачається, що про те, що відповідачки не було вдома інспектори Боромлянської сільської ради установили, зателефонувавши [PERSON] , яка повідомила, що її онука [PERSON] поїхала оформити документи на державні виплати, але не повернулась. [PERSON] , до якої приїхали працівники сільської ради, за змістом Акту від 26.05.2020 повідомила, що [PERSON] була у неї декілька днів та вживала алкогольні напої, але зранку пішла. Цього ж дня [PERSON] сама зателефонувала до інспектора у справах дітей, повідомивши, що знаходиться у м.Суми, тому негайно не може приїхати до с.Жигайлівка. Про те, що [PERSON] відсутня вдома 02.07.2020, 31.07.2020, 01.08.2020, а діти перебували з [PERSON] , Комісія складі працівників Боромлянської сільської ради установила безпосередньо виїхавши за адресою: [ADDRESS] . 06.08.2020 при відвідуванні Комісією родини [PERSON] було установлено, що відповідачка була вдома, проте у будинку було брудно, на що було зроблено зауваження відповідачці, город недоглянутий, з матір`ю була проведена бесіда. Згідно з Актом відвідування сім`ї [PERSON] від 18.08.2020 [PERSON] перебувала по [ADDRESS] зі старшим сином [PERSON] . Побачивши інспекторів Боромлянської сільської ради [PERSON] з сином вискочила босоніж з будинку. Від відповідачки з змістом Акту вранці відчувався запах алкоголю, вони з сином були брудні. Відповідачку з сином доставили до сільської ради. Рішенням виконавчого комітету Боромлянської сільської ради від 18.08.2020 року № 81 у відповідачки [PERSON] були негайно відібрані її діти [PERSON] , 2016 року народження, та [PERSON] , 2020 року. За даними Відділення поліції №1 (м.Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області стосовно [PERSON] 20.07.2020 та 06.08.2020 року були складені протоколи про адміністративне правопорушення за частиною 1 та 2 статті 184 КУпАП, на підставі яких та на неї були накладені стягнення у виді попередження та штрафу на суму 1700 грн. (а.с.53). З 02 вересня 2020 року старший син відповідачки - [PERSON] і станом на час розгляду цієї справи перебуває у Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області (а.с.62-65). На момент вступу до закладу [PERSON] був у пригніченому психоемоційному стані, плакав, виявляв підвищений рівень тривожності. Навички самообслуговування сформовані відповідно до віку, рівень загальний знань та вмінь нижче віку. Після адаптації у закладі емоційний стан [PERSON] покращився, він соціально активний, виявляє лідерські якості, слухняний, виявляє інтерес до пізнання оточуючого світу, програму дошкільного навчального закладу засвоює добре, активно приймає участь у загальних заходах, має акторські здібності, грає на дитячих музичних інструментах. [PERSON] виявляє емоційну прихильність до матері, сумує за нею, радіє, кола вона його відвідує, спілкується з ним по телефону, згадує про неї. Ділився думками про те, що мати забере його після новорічних свят, але коли зрозумів, що він не вибуває, його настрій погіршився, почав виявляти агресію та протестні реакції, хоча продовжує говорити, що маму дуже любить. На день народження [PERSON] [INFO] [PERSON] до центру не з`явилась, повідомивши, що передала гостинці та повітряні кульки сину через службу таксі, але того дня від матері до центру нічого не передавав. Відповідачка прийшла до закладу наступного дня, вибачалась та плакала. Всього за період перебування [PERSON] у Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області відповідачка відвідала сина та передала дитини солодощі, фрукти, телефон із зарядним пристроєм та іграшки, кошти на особисті потреби - 11.09.2020, 16.09.2020, 22.09.2020, 25.09.2020, 02.10.2020, 17.10.2020, 21.10.2020, 04.11.2020, 10.11.2020, 17.11.2020, 20.11.2020, 24.11.2020, 10.12.2020, 16.12.2020, 25.12.2020, 15.01.2021, 22.01.2021, 02.02.2021, 20.02.2021 (від матері надходив сильний запах алкоголю), 26.02.2021. Крім того, [PERSON] за інформацію КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» відвідує меншого сина [PERSON] , приносить гостинці, цікавиться його станом здоров`я, їх відносини доброзичливі, рекомендації будинку дитини мати виконує. Згідно з висновком про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини [PERSON] він є здоровим, фізична група основна, фізичний розвиток середній, медико-педагогічної та медико-соціальної корекції він не потребує (а.с.66). Відповідно до інформації КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини», яка викладена у листі від 09.04.2021 № 378/01 на адвокатський запит [PERSON] , менший син відповідачки [PERSON] знаходився у закладі з 10.09.2020 по 24.11.2020 року. На підставі ухвали Тростянецького районного суду Сумської області від 19.11.2020 року у справі № 588/1297/20 [PERSON] вибув на подальше проживання до матері. Після повернення у листопаді 2020 року меншого сина [PERSON] , родина [PERSON] відвідувалась інспекторами Боромлянської сільської ради, у тому числі за участі інспектора ювенальної превенції та фельдшера 24.11.2020, 05.01.2021, 11.01.2021, 20.01.2021, 28.01.2021, 29.01.2021. Згідно з Актом обстеження житлово-побутових умов Комісією установлено, що 24.11.2020 у будинку за місцем проживання відповідачки тепло, прибрано, зроблений косметичний ремонт, для дітей придбаний одяг, є продукти харчування, дрова, житлово-побутові умови задовільні. 05.01.2021 при відвідуванні інспекторами Боромлянської сільської ради родини відповідачки останньої вдома з сином [PERSON] не було, [PERSON] повідомила, що [PERSON] перебуває у с.Боромля. Члени Комісії зателефонували відповідачці, в ході розмови [PERSON] повідомила, що поїхала до куми в гості і повернеться наступного дня (а.с.25). Виходячи із змісту Акту відвідування сім`ї [PERSON] від 11.01.2021 фактичного відвідування інспекторами [PERSON] та [PERSON] , тобто виїзду за місцем проживання відповідачки не було. В Акті зафіксовано повідомлення фельдшера [PERSON] , яка стверджувала, що [PERSON] з 06 по 10 січня 2021 відсутня вдома, а сина покинула на бабусю, а також вказано в Акті, що відбулась розмова 11.01.2021 по телефону з [PERSON] , яка повідомила, що перебуває вдома, її було запрошено до сільської ради на засідання Комісії у справах неповнолітніх (а.с.26). В Акті від 20.01.2021 вказано, що відповідачка не з`явилась на засідання Комісії, та цього дня її було виявлено по [ADDRESS] у стані алкогольного сп`яніння (а.с.27). За змістом Акту відвідування сім`ї [PERSON] від 28.01.2021 та від 29.01.2021, яке було проведення через повідомлення знайомого відповідачки про залишення нею дитини без догляду, 28.01.2021 та 29.01.2021 [PERSON] була відсутня вдома. [PERSON] підтвердила, що відповідачка відсутня з 25.01.2021 та на телефонні дзвінки не відповідає (а.с.28, 29). Обставини, які викладені в указаних Актах підтвердили допитані інспектор ювенальної превенції СП Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області [PERSON] та начальник служби у справах дітей Боромлянської сільської ради [PERSON] . Крім того, свідок [PERSON] повідомила, що 19 січня 2021 разом з іншим працівником поліції виїжджала 19.01.2021 з метою установлення місця перебування [PERSON] , яка була виявлена у м.Тростянець у компанії чоловіків, які розпивали алкогольні напої, від неї відчувався запах алкоголю, відповідачці було повідомлено про необхідність явки на засідання Комісії у справах неповнолітніх. Також працівники ГРПП Відділення поліції № 1 (м.Тростянець) повідомляли [PERSON] про те, що [PERSON] викликала поліцію 01.03.2021 через її побиття, при цьому вона мала ознаки сп`яніння. Після приїзду працівників поліції вона відмовилась писати заяву. Свідок [PERSON] також повідомила, що відповідачка незважаючи на неодноразові попередження про недопустимість залишення дітей без нагляду, поведінку не змінила, часто обманювала, у дні, коди [PERSON] не було вдома у розмові з нею по телефону або за зовнішніми ознаками було очевидно, що вона перебувала у стані сп`яніння. Допитана в судовому засіданні [PERSON] суду показала, що є бабусею відповідачки [PERSON] [PERSON] стверджувала, що її онука належно дбала про дітей. Вдома вона ніколи не вживала алкогольні напої і не була у стані сп`яніння. Дійсно були випадки, коли її декілька днів не було вдома, а свідок залишалась з дітьми, доглядала за ними. До соціальних служб [PERSON] на онуку не скаржилась. Проте, коли працівники сільської ради запитували про місце перебування онуки повідомляла про те куди за словами онуки вона поїхала. [PERSON] вказала, що на відповідачку скаржиться біологічний батько [PERSON] - [PERSON] , з яким у онуки виникають сварки, він не надає кошти на забезпечення сина, після чого [PERSON] впадає у депресію. Їм важко жити, коштів не вистачає. Вони з онукою дуже хочуть повернути обох дітей, [PERSON] до них постійно їздить, відвідує. Рішенням Виконавчого комітету Боромлянської сільської ради Тростянецького району Комісії від 29.01.2021 року № 14 вирішено негайно відібрати дитину [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] та тимчасово влаштувати до комунального некомерційного підприємства «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради для проходження медичного огляду та при необхідності лікування (а.с.11-12). Указане рішення органом опіки та піклування мотивовано безвідповідальною поведінкою матері, яка систематично повторюється та є прямою загрозою для здоров`я дитини. Крім того відповідно до висновку Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 29.01.2021 року як органу опіки та піклування [PERSON] неналежним чином піклується про розвиток, виховання, здоров`ям дітей, систематично залишає їх дітей, а тому орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав (а.с.13-14). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 150 СК України визначено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Згідно пунктів 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: - ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; - жорстоко поводяться з дитиною; - є хронічними алкоголіками або наркоманами; - вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно з частинами 4 - 6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що факт того, що дитина може бути поміщена в середовище, яке більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням. Передання дитини під державну опіку слід розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого повинно одразу припинитися, коли це дозволять обставини. Це означає, що такий захід не може бути санкціонований без попереднього розгляду можливих альтернативних заходів і повинно оцінюватись у контексті позитивного обов`язку держави вживати виважених і послідовних заходів для сприяння возз`єднання дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та, якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункти 50, 52 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»). Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Повертаючись до обставин цієї справи слід зазначити, що позивачем доведено залишення відповідачкою малолітніх синів на свою бабусю [PERSON] [INFO] , [INFO] , 25-29.01.2021 року. Факти зловживання алкогольними напоями у ці дні відповідачка заперечила, проте надала до суду довідку лікаря [PERSON] про те, що вона пройшла 02.02.2021 психологічне протиалкогольне кодування строком до 3 років (а.с.76-78). Житлово-побутові умови за місцем проживання відповідачки з дітьми є задовільними і є придатними для проживання дітей, що не оспорюється позивачем та підтверджується наданими до суду Актами та світлинами з приміщення будинку. На момент відібрання дітей у відповідачки стан здоров`я [PERSON] був задовільний, його навички самообслуговування відповідали його віку. [PERSON] після відібрання у відповідачки поступив до КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» з діагнозом: ураження головного мозку неуточнене, наслідки перинатального гіпоксичного ураження центральної нервової системи, синдром підвищеної рефлекторної збудливості, синдром тонусних порушень, затримка моторного розвитку, дефект міжпредсердної перегородки. При обстеженні у дитини був виявлений лямбліоз кишківника. Під час перебування у закладі дитина отримала лікування лямбліозу, проведено комплекс реабілітаційних заходів на покращення моторики та профілактики рахіту, розвиток дитини відбувається з позитивною динамікою, дитина самостійно стоїть, ходить у опори. Відповідачкою забезпечено проведення всіх профілактичних щеплень з урахуванням віку [PERSON] (а.с.70,71). Позивач як на підставу позову посилається на безвідповідальну поведінку матері, яка систематично повторюється, і загрожує життю і здоров`ю дітей. Поведінка відповідачки дійсно вказувала на ненадійність ситуації у її родині, що обґрунтовано давало підстави органу опіки та піклування контролювати та відвідувати останню з метою перевірки умов проживання та виховання малолітніх дітей. Проте, суду позивачем не надано докази того, що відповідачка, залишаючи дітей зі своєю бабусею, здійснювала це з метою умисно та свідомо ухилитись від своїх батьківських обов`язків, і що це носило постійний характер. Також доказів створення відповідачкою загрози життю і здоров`ю [PERSON] та [PERSON] позивачем до суду не надано. У період відсутності [PERSON] вдома діти перебували під наглядом [PERSON] , доказів настання для дітей незворотних негативних наслідків внаслідок цього суду не надано. Виявлення у [PERSON] лямбліозу, хоча і є свідченням недотримання правил гігієни під час годування дитини, проте ця сама по собі ця обставина не виправдовує примусового відібрання дитини від матері. Подані сторонами до суду докази свідчать про те, що [PERSON] після відібрання дітей, постійно їх відвідує, передає продукти, цікавиться їх станом здоров`я, старший син [PERSON] , який вже понад півроку перебуває під державною опікою, виявляє емоційну прихильність до матері, сумує за нею, прагне повернення додому. З огляду на викладене, виходячи у першу чергу із інтересів дітей, їх прихильності до матері та не байдужість матері до них, з метою збереження зв`язків із сім`єю, недопущення розлучення братів і можливості їх спільного проживання у колі їх найближчих людей матері та прабабусі, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відібрання дітей у [PERSON] з подальшим їх окремим перебуванням під державною опікою в різних закладах. Оскільки підстав для задоволення основної позовної вимоги відсутні, немає підстав для задоволення похідної вимоги про стягнення з відповідачки аліментів. Разом із тим, відповідно до вимог закону та п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» відповідачку слід попередити про те, що батьки при вирішенні питань участі у здійсненні батьківських прав та обов`язків зобов`язані ставити у пріоритет інтереси дітей і що наслідком її неналежного відношення до розвитку дітей, тривалого залишення без нагляду, зловживання алкогольними напоями може бути їх відібрання або позбавлення її батьківських прав відносно них, тому їй необхідно змінити ставлення до виховання її неповнолітніх дітей. Для забезпечення [PERSON] сумлінного виконання батьківських обов`язків, на орган опіки та піклування слід покласти обов`язок контролю за нею. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Відповідно до пункту 14 частини другої статті третьої Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Ураховуючи те, що позов не підлягає задоволенню, а відповідачка доказів понесення судових витрат не надала, підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат немає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed