Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2020 р. позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] задоволено частково. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат. Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. (ч. 3 ст. 270 ЦПК України). У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України). Необхідність розгляду питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи в дані справі відсутня. Як встановлено судом, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2020 ухвалено позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя задовольнити частково. Судом ухвалено поділити майно, що є об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , визнав за: [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) право власності на Ѕ частину автомобіля KIA CERATO р/н [NUMBER] vin - [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) право власності на Ѕ частину автомобіля KIA CERATO р/н [NUMBER] vin - [NUMBER] . Поділено майно, що є об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , визнано за [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) право власності на: один диван вартістю 9 000,00 грн.; пилосос Philips Power life вартістю 2 000,00 грн.; телевізор Samsung 32? вартістю 5 000,00 грн.; ноутбук ASUS вартістю 10 000,00 грн.; один кондиціонер вартістю 10 000,00 грн.; підвісна тумба під телевізор вартість 8 000,00 грн. та за [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) право власності на: шкаф - купе вартістю 12 000,00 грн.; один диван вартістю 9 000,00 грн.; телевізор Samsung 42? вартістю 12 000,00 грн.; один кондиціонер вартістю 10 000,00 грн. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) на користь [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) грошову компенсацію вартості спільного майна в розмірі 1 000 (однієї тисячі) грн. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Втім, в резолютивній частині рішення суду від 10.02.2020 р. не зазначено про розподіл судових витрат, а також в мотивувальній частині судового рішення з вказаного питання не наведено відповідного мотивування щодо розподілу судових витрат. Щодо розміру судових витрат, то суд керується наступним. У зв`язку з поданням до суду вказаної позовної заяви позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір в сумі 1 447,00 грн. (а.с. 4), виходячи із ціни позову в розмірі 144 629,00 грн., також понесені 7 000,00 грн. витрат, пов`язаних з правничою допомогою (а.с.117-122) (про витрати на правничу допомогу представником позивача було заявлено до закінчення судових дебатів та протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду /12.02.2020/ було подано відповідні докази). Крім того, з зв`язку з поданням зустрічного позову позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір в сумі 1631 грн. 73 коп., виходячи із ціни позову 163 173 грн. 16 коп. (а.с.55), понесені 1 500,00 грн. витрати, пов`язані з підготовкою справи до судового розгляду: отриманням звіту про оцінку вартості спірного автомобіля (а.с. 66) та 7 000,00 грн. витрат, пов`язаних з правничою допомогою (а.с. 81-83). В силу п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За ч. 2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу суд враховує, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то для суду наявні підстави для стягнення таких витрат. Зазначений обов`язок з боку сторін виконаний. При визначенні суми витрат на правову допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Виходячи з того, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] були задоволені частково, судові витрати, понесені кожним з учасників справи, покладаються на них пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги [PERSON] задоволені частково на загальну суму 125 586,58 грн. (заявлені на суму 144 629,00 грн.). Позовні вимоги [PERSON] також задоволені частково, втім, на загальну суму 124 586,58 грн. (заявлені на суму 136 128,55 грн.). Відтак, позов [PERSON] задоволений на 86,8%, позов [PERSON] задоволений на 91,5 %. Виходячи з вищенаведеного та з урахуванням сплаченого сторонами судового збору (позивач сплатила судовий збір в сумі 1 447,00 грн., відповідач сплатив судовий збір в сумі 1631 грн. 73 коп.) на користь позивача відповідач має сплатити (стосується сплаченого судового збору) 1226,00 грн., а позивач на користь відповідача має сплатити 1 493,00 грн. Провівши взаємозалік, з позивача на користь відповідача підлягає присудженню 267,00 грн. (1 493,00 грн. - 1 226,00 грн.) судового збору. Що стосується інших судових витрат, то їх розподіл здійснюється аналогічно: з урахуванням сплачених позивачем 7 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, та сплачених відповідачем 7 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 1 500,00 грн., які пов`язані із залученням спеціаліста для визначення вартості автомобіля (п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України), на користь позивача відповідач має сплатити 6 076,00 грн., а позивач на користь відповідача має сплатити 7 777,5 грн. Провівши взаємозалік, з позивача на користь відповідача підлягає присудженню 1 701,50 грн. (7 777,50 грн. - 6 076,00 грн.) витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Outcome: approved