Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], стверджуючи, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] 05 червня 2008 року було укладено договір №б/н відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] зобов'язалась у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Однак, відповідачка не виконує належним чином свої зобов'язання та не дотримується терміну повернення наданого їй кредиту. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» просило суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 20166,10 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідачка в судове засідання не зявилась, сповіщалась про час і місце розгляду справи за адресою реєстрації свого останнього місця проживання. Повідомлення про виклик повернулись із зазначенням, що відповідачка за вказаною адресою не проживає. Іншими даними про місце перебування чи роботи відповідачки суд не володіє. Згідно ч.9 ст.110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Згідно абзацу 5 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за місцем реєстрації проживання, вважається, що судовий виклик вручено їй належним чином. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] 05 червня 2008 року було укладено договір №б/н відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] зобов'язалась у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Однак, відповідачка не виконує належним чином свої зобов'язання та не дотримується терміну повернення наданого їй кредиту. Станом на 31 березня 2015 року загальний розмір заборгованості відповідачки становить 20166,10 грн., з яких заборгованість за кредитом 3886,17 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 14843,45 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 936,48 грн. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1056 - 1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності суд приходить до переконання, що відповідачка взяті на себе зобовязання щодо погашення кредиту не виконала, а тому вимоги позивача є законними, обґрунтованими, ґрунтуються на матеріалах справи і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved