Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2020 року відмовлено в задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання. 30 листопада 2020 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Пікалової Ю.М. до суду надійшла заява, в якій представник просить суд: вирішити питання щодо розподілу судових витрат; врахувати у складі судових витрат витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 11000,00 грн, які були фактично сплачені відповідачем на банківський рахунок АО «Альва Прайвесі» (а.с.164-165). В судове засідання учасники справи не з`явились. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила розглянути заяву щодо вирішення питання про розподіл судових витрат без її участі. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Міхальова А.О. надійшли письмові пояснення, в яких представник просить відмовити в стягненні судових витрат на правничу допомогу з [PERSON] на користь [PERSON] в зв`язку з недоведеністю таких витрат. Пояснення обґрунтовані тим, що сторона позивача вважає, що вирішення питання стосовно витрат на правничу допомогу є передчасним, оскільки сторона позивача має намір оскаржити рішення суду від 25 листопада 2020 року і станом на дату розгляду даної заяви вказане рішення не набере законної сили, а вирішення даного спору в апеляційному суді може змінити результат розгляду даної справи, отже можуть бути відсутні підстави для застосування норм ч.2 ст.141 ЦПК України. Крім того, стороною відповідача під час судового розгляду заявлено лише орієнтовний розрахунок витрат відповідача на правничу допомогу, жодних документів на підтвердження оплачених відповідачем послуг по наданню правничої допомоги не надано. (а.с.199-200) Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.4 ст.270 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши доводи поданої представником відповідача заяви, доводи письмових пояснень представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно положень п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.3 ст.270 ЦПК України). За правилом п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Тлумачення наведеної норми права дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції. Тобто докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме в суд першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У підготовчому засіданні 20 жовтня 2020 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Пікалова Ю.М. подала заяву щодо подання доказів судових витрат відповідача, в якій зазначила, що цією заявою відповідач повідомляє суд, що передбачені ст.ст.137, 141 ЦПК України докази витрат на правничу допомогу адвоката, які відповідач сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом цієї справи, разом з відповідною заявою будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в цій справі. (а.с.135) Заява представника відповідача про вирішення питання щодо розподілу судових витрат з додатками на її обґрунтування направлена до суду 27 листопада 2020 року (а.с.182, 183). Отже, стороною відповідача виконано вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо подання доказів на підтвердження розміру витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Як визначено в статті 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатське об`єднання має самостійний баланс, може відкривати рахунки у банках, мати печатку, штампи і бланки із своїм найменуванням. Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об`єднання. Від імені адвокатського об`єднання договір про надання правової допомоги підписується учасником адвокатського об`єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об`єднання. Адвокатське об`єднання може залучати до виконання укладених об`єднанням договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське об`єднання зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Згідно з ч. 2 вказаної вище статті порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно ч.3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України. 06 липня 2020 між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Альва Прайвесі» укладено договір про надання правничої допомоги №06/06-20, згідно умов якого клієнт доручає, а об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу, передбачену Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у сферах, серед іншого, цивільної галузі права, а також здійснювати представництво інтересів клієнта в судах. Клієнт зобов`язується оплатити надання такої правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору. (а.с.110-116). За змістом п. 1.2. договору, для виконання доручень клієнта і надання йому правової допомоги в рамках цього договору, об`єднання призначило адвокатів, у тому числі, - Пікалову Ю.М . Згідно п. 1.5. договору конкретний вид та обсяг правової допомоги, вартість (розмір гонорару) та порядок її оплати можуть визначатись сторонами також шляхом підписання додаткових угод (додатків) до цього договору. Платою клієнта за надання правової допомоги за цим договором є гонорар, що виплачується на користь об`єднання. Вартість надання правової допомоги (розмір гонорару) за цим договором може визначатися сторонами у додатках / додаткових угодах до цього договору. Якщо вартість надання правової допомоги (розмір гонорару) за цим договором додатками / додатковими угодами не встановлена, то вона визначається, виходячи з обсягу фактично витраченого адвокатами та юристами об`єднання часу на надання правової допомоги клієнту та погодинної ставки, яку сторони за взаємною згодою визначили в розмірі 1000,00 грн (без ПДВ) за одну годину роботи адвоката (юриста) об`єднання. (п.п.3.1., 3.2. договору) За змістом п.п. 3.2.3. договору якщо оплата наданої правової допомоги здійснюється на підставі інвойсу, то підписання акту здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) між сторонами не здійснюється. Оплата вартості (гонорару) фактично наданої правової допомоги здійснюється клієнтом в узгоджені сторонами строки, а якщо такі строки сторонами узгоджені не були, то надана у минулому місяці правова допомога оплачується не пізніше 10-го числа поточного місяця. На підставі даного договору, адвокатським об`єднанням «Альва Прайвесі» 10 липня 2020 року видано Ордер серії КС №680452 на надання правової допомоги адвокатом Пікаловою Ю.М. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №5792/10 від 30 серпня 2016 року). (а.с.109, 116-117). Додатковою угодою №1 до договору про надання правової допомоги №06/06-20 від 06 липня 2020 року, укладеною між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Альва Прайвесі» 06 липня 2020 року клієнт доручає, а об`єднання приймає на себе зобов`язання в рамках укладеного між сторонами договору про надання правової допомоги надати клієнту правову допомогу з представництва та захисту інтересів клієнта в судах у цивільній справі №312/50/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, яка знаходиться в провадженні Дніпровського районного суду м.Києва. (а.с.166-167) Представництво інтересів клієнта в судах здійснюється об`єднанням на стадії розгляду справи в суді першої інстанції (п.2 додаткової угоди). Пунктом 4 додаткової угоди визначена вартість надання правової допомоги (гонорар) та порядок розрахунків, за яким: вартість представництва та захисту інтересів клієнта в суді першої інстанції, у т.ч. підготовка відзиву на позов, заперечень проти відповіді на відзив позивача, інших необхідних клопотань, письмових пояснень, заяв, тощо становить 6500,00 грн; вартість участі у судових засіданнях (поїздки адвоката об`єднання до суду) - 1500,00 грн за кожну поїздку адвоката об`єднання до суду для участі в засіданні; вартість поїздки адвоката об`єднання до суду в інших цілях (окрім участі в судовому засіданні) - 800,00 грн. Згідно п. 4.2. додаткової угоди клієнт зобов`язується здійснити на користь об`єднання оплату гонорару не пізніше трьох днів з дня винесення судом першої інстанції рішення по суті спору. Оплата правової допомоги клієнтом здійснюється шляхом перерахування відповідної суми гонорару на поточний рахунок об`єднання в банківській установі (п.5 додаткової угоди). Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Заява представника відповідача про вирішення питання про розподіл судових витрат містить детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом АО «Альва Прайвесі» в даній справі (а.с.164), вказані в якому види наданих адвокатом об`єднання послуг, кількість витраченого адвокатом часу та розмір фактично понесених витрат на правничу допомогу адвоката повністю узгоджується з положеннями п.4 додаткової угоди. Згідно наведеного розрахунку, загальна вартість наданих адвокатом об`єднання послуг становить 11000,00 грн. Згідно платіжних доручень від 09 липня 2020 року, 31 липня 2020 року, 04 серпня 2020 року, 20 жовтня 2020 року, 20 листопада 2020 року та 25 листопада 2020 року, за правову допомогу адвоката у справі 312/50/20 Адвокатському об`єднанню «Альва Прайвесі» сплачено суму в загальному розмірі 11000,00 грн (а.с.168-173). Частиною 4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18. Проте, письмові пояснення представника позивача не містять посилань на неспівмірність витрат відповідача на правничу допомогу. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що не вбачає неспівмірності оплачених відповідачем витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони. Викладені в письмових поясненнях посилання представника позивача на передчасність вирішення питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу є безпідставними, оскільки згідно приписів п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, серед іншого, як розподілити між сторонами судові витрати. У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що стороною відповідача документально підтверджено понесені відповідачем витрати на правничу допомогу в розмірі 11000,00 грн, вказана сума підлягає стягненню з позивача на користь відповідача, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved