overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 31 березня 2017 року позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя задоволено частково. В порядку поділу майна подружжя, визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] Лю\-дмили Петрівни 551 грн. 20 коп. судових витрат. З матеріалів справи вбачається, що предметом позову по даній справі є нерухоме майно - житлова квартира [ADDRESS]. Згідно договору №114 від 20.11.2013 року про дольову участь на будівництво двокімнатної квартири площею 65,65 кв.м. в багатоквартирному будинку № 9Б по вул. Тролейбусній в м. Тернопіль, розрахункова вартість даної квартири становить 344662 грн. 00 коп. (а.с. 44). Враховуючи, те що позивач просила в порядку поділу майна подружжя визнати за нею право власності на 1/2 частину вищезазначеної квартири, то ціна позову становить 172331 грн. 00 коп. Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-УІ зі змінами в редакції, яка діяла на день пред'явлення позову, за позовну заяву про поділ майна при розірванні шлюбу справляється су\-довий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0.4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня календарного року, що в даному випадку становить 1723 грн. 31 коп. Однак, позивачем при пред'явленні позову було оплачено судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Таким чином позивачем [PERSON] при зверненні до суду не доплачено 1172 грн. 11 коп. судового збору. При ухваленні рішення від 31 березня 2017 року судом не було вирішено питання стягнення в користь держави недоплаченої суми су\-дового збору в розмірі 1172 грн. 11 коп. Згідно з п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи вищенаведене, вважаю, що відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] в користь держави 1172 грн. 11 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.03.2019 р., ухвалено відмовити у задоволенні позову [PERSON] до Тернопільської міської ради, [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпоряджень. Перевіривши та оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.03.2019 р., ухвалено відмовити у задоволенні позову [PERSON] до Тернопільської міської ради, [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпоряджень. Однак, судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, пов'язаних з розглядом даної справи. У відповідності до п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.11.2018 р., постановлено відстрочити [PERSON] сплату\~судового збору\~у розмірі\~704,80\~грн.\~у цивільній\~справі за\~позовом [PERSON]\~до Тернопільської\~міської ради,\~[PERSON] про\~визнання незаконним\~та скасування\~розпорядження,\~на строк\~не більш\~як до\~ухвалення судового\~рішення у\~справі. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. За таких обставин, вищевказаним рішенням суду стосовно позовних вимог позивача [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпоряджень, було встановлено мотиви та підстави позову, сторонами було надано пояснення та подано докази, зазначено мотиви, з яких суд вважає встановленими наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, зазначені докази та нормативно-правові акти, на підставі яких вирішено справу, а також, процесуальний закон, яким суд керувався при прийнятті рішення, однак, вищевказаним рішенням суду не вирішено питання щодо стягнення судових витрат, пов'язаних з розглядом даної справи, а тому, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до Тернопільської міської ради, [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпоряджень, яким слід стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн., оскільки в задоволенні позову вищевказаним рішенням суду було відмовлено. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.10.2013 р., - вирішено розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 09.05.1998 р., про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 427 відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міської ради Тернопільської області України; стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Приймаючи до уваги вимоги ст.220 ЦПК України, суд вважає за можливим ухвалити додаткове рішення з власної ініціативи без присутності осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши та оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.10.2013 р., - вирішено розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 09.05.1998 р., про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 427 відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міської ради Тернопільської області України; стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Згідно п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи ті обставини, що вищевказаним рішенням суду стосовно позовної вимоги позивача про стягнення аліментів було встановлено мотиви та підстави позову, позивачем було надано пояснення та подано докази, зазначено мотиви, з яких суд вважає встановленими наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, зазначені докази та нормативно-правові акти, на підставі яких вирішено справу, а також, процесуальний закон, яким суд керувався при прийнятті рішення, однак, вищевказаним рішенням суду не вказано, з якої дати та року, слід стягувати аліменти, а тому, слід доповнити рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.10.2013 р. у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, вказавши те, що слід стягнути з [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]) в користь [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]) на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] ([INFO]) аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з 20 серпня 2013 року, і до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 квітня 2017 року позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто на його користь з Державного бюджету України шляхом списання з рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду 202577 грн. 44 коп. моральної шкоди та 2500 грн. витрат на правову допомогу.\~ В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Однак при ухваленні рішення судом не вирішено питання про розподіл судового збору. Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання заяви немайнового характеру (в даному випадку відшкодування моральної шкоди) станом на день предявлення позову становила 551,20 гривень. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд може ухвалити додаткове рішення. За вказаних обставин суд вважає за доцільне ухвалити в зазначеній цивільній справі додаткове рішення, стягнувши в дохід держави 551,20 гривень судового збору порівну, з відповідачів, винними діями яких заподіяно позивачу моральну шкоду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав було відмовлено. На дане рішення 16 червня 2015 року [PERSON] подав апеляційну скаргу і 18 червня 2015 вказана справа надійшла до апеляційного суду Тернопільської області. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 22 червня 2015 року зазначена справа була повернута до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення. Сторони у судове засідання не зявились з невідомих на те суду підстав, що, в силу ч. 3 ст. 220 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), не перешкоджає розгляду питання про винесення додаткового рішення. Суд, оглянувши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Предметом позову [PERSON] до [PERSON] було дві вимоги: перша майнового характеру, про стягнення аліментів, та друга не майнового, про позбавлення батьківських прав. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-IV від 08 липня 2011 року, із позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір в розмірі 0,1 розміру мінімальної заробітної плати. (246,60 грн.) Із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів м.з.п., а з позовних вимог не майнового характеру - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. (ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-IV від 08 липня 2011 року) Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» № 3674-IV від 08 липня 2011 року встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Всупереч даним вимогам закону при зверненні до суду позивач не сплачував судового збору, хоча відповідних пільг немає. Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, вирішивши зазначений вище спір не виклав свого висновку, щодо питання про стягнення судового збору. Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може … ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За даних обставин у справі слід ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] в користь держави 487,2 грн. судового збору (243,60 за вимогу про стягнення аліментів та 246,60 грн. за вимогу про позбавлення батьківських прав).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2015 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вирішено розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 29 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1943. . 13 листопада 2015 року представник [PERSON] - [PERSON] звернулася в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання стосовно позовної вимоги про відновлення позивачці дошлюбного прізвища «[PERSON]». Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що заява представника [PERSON] - [PERSON] про ухвалення додаткового рішення щодо відновлення дошлюбного прізвища «[PERSON]», підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.03.2020 р., - ухвалено відмовити у задоволенні позову [PERSON] до Комунального підприємства «Земельно-кадастрове бюро», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про зобов`язання вчинити певні дії. Перевіривши та оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.03.2020 р., - ухвалено відмовити у задоволенні позову [PERSON] до Комунального підприємства «Земельно-кадастрове бюро», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про зобов`язання вчинити певні дії. Однак, судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.01.2018 р. відстрочено сплату судового збору до набрання рішенням законної сили. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. За таких обставин, вищевказаним рішенням суду стосовно позовних вимог позивача [PERSON] про зобов`язання вчинити певні дії, було встановлено мотиви та підстави позову, сторонами було надано пояснення та подано докази, зазначено мотиви, з яких суд вважає встановленими наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, зазначені докази та нормативно-правові акти, на підставі яких вирішено справу, а також, процесуальний закон, яким суд керувався при прийнятті рішення, однак, вищевказаним рішенням суду не вирішено питання щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, а тому, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до Комунального підприємства «Земельно-кадастрове бюро», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про зобов`язання вчинити певні дії, яким слід стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн., оскільки в задоволенні позову вищевказаним рішенням суду було відмовлено. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2017 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково та виселено [PERSON]([INFO], зареєстрований та проживає [INFO], ідентифікаційний номер: [NUMBER]) з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У відповідності до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони у судове засідання не з»явились, не повідомивши причин неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що у відповідності до ч.3 ст. 220 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, у звязку із наступним. Як вбачається із матеріалів цивільної справи № 607/7709/17 позивачем при поданні до суду позовної заяви про виселення та зняття з реєстраційного обліку було сплачено судовий збір у сумі 640,00 грн., що стверджується квитанцією №0.0.788925991.1 ПАТ КБ «Приватбанк» від 19.06.2017 року. У прохальній частині позовної заяви [PERSON]. зазначила, що просить стягнути з відповідача на її корить понесені судові витрати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. При винесенні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а тому у даній справі слід ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 640,00 грн. сплачених судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 січня 2014 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Всеукраїнського товариства політичних в'язнів і репресованих, третя особа - виконавчий комітет Тернопільської міської ради, про виділення земельної ділянки було відмовлено. На дане рішення 15 січня 2014 року [PERSON] подала апеляційну скаргу і 21 січня 2014 вказана справа була надіслана до апеляційного суду Тернопільської області. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 27 січня 2014 року зазначена справа була повернута до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення. Сторони у судове засідання не з'явились з невідомих на те суду підстав, що, в силу ч. 3 ст. 220 ЦПК України, не перешкоджає розгляду питання про винесення додаткового рішення. Суд, оглянувши матеріали справи прийшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів вказаної цивільної справи № 607/17062/13-ц при зверненні до суду позивачка не сплачувала судового збору, хоча відповідних пільг немає. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-IV від 08 липня 2011 року, враховуючи ставки судового збору, що діяли на момент звернення позивачки до суду з позовом, із позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір в розмірі 0,1 розміру мінімальної заробітної плати (229,40) грн. Однак Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, вирішивши зазначений вище спір не виклав свого висновку, щодо питання про стягнення судового збору. Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може … ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За даних обставин у справі слід ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] в користь держави 229,40 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 січня 2014 року задоволено позов [PERSON] до Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. Вирішено визнати за [PERSON] право власності (в порядку спадкування за законом) на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] по 1/3 частині якого належало померлому [INFO] року - [PERSON], померлій [INFO] року - [PERSON] та померлому [INFO] року - [PERSON]. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не зазначено площі спірного житлового будинку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно наявної при матеріалах справи інформаційної довідки №533 від 11.11.2013 р., виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, загальна площа житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] становить 39,9 кв.м., а житлова - 32,4 кв.м. Таким чином, суд вважає, що заява представник позивача [PERSON] - [PERSON], підлягає до задоволення, а тому у абзаці другому резолютивної частини рішення слід зазначити загальну (39,9 кв.м.) та житлову (32,4 кв.м.) площу житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.01.2018 р., вирішено змінити прізвище неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], з «Пелех» на «Хомич». Сторони та їх представники у судове засідання не зявилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомили та не подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, що не перешкоджає розгляду відповідно до ч.4\~ст.270 ЦПК України. Перевіривши та оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.01.2018 р., вирішено змінити прізвище неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], з «Пелех» на «Хомич». Позивачем [PERSON] при подачі позову було сплачено 640 грн. судового збору, однак, судом не вирішено питання про стягнення судових витрат, пов'язаних з розглядом даної справи. У відповідності до п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, вищевказаним рішенням суду стосовно позовної вимоги позивача [PERSON] про зміну прізвища дитини, було встановлено мотиви та підстави позову, сторонами було надано пояснення та подано докази, зазначено мотиви, з яких суд вважає встановленими наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, зазначені докази та нормативно-правові акти, на підставі яких вирішено справу, а також, процесуальний закон, яким суд керувався при прийнятті рішення, однак, вищевказаним рішенням суду не вирішено питання щодо стягнення судових витрат, пов'язаних з розглядом даної справи, а тому, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну прізвища дитини, вказавши те, що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved