Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Своїм позовом до суду позивач просила усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що в 2015 році вона з відповідачем проживала без реєстрації шлюбу та надала дозвіл на реєстрацію його місця проживання у зазначеному будинку. Власником житлового будинку є позивач. В 2016 році відповідач не знявшись з реєстрації місця проживання, виселився із даного будинку. На неодноразові звернення до відповідача про зняття з місця реєстрації, відповідач відмовляється. Реєстрація відповідача в належному їй будинку обмежує її права власника й розпорядженню майном. Позивач до суду надіслала заяву, в якій позов підтримала, просила суд позовну заяву задовольнити, справу розглянути в її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, отримавши копію позову та матеріали до нього, не представив суду своїх заперечень і будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач до суду та учасникам справи відзив не надіслав. Розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду з повідомленням сторін у відповідності із ст.ст. 223, 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України… зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідач тривалий час (3 роки) проживає в іншому місці без реєстрації свого місця проживання, оскільки він не знявся з реєстрації виселяючись з належного позивачу будинку, чим обмежує її у вільному користуванні та розпорядженні своїм житловим приміщенням. Згідно витягу реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] є власником житлового будинку в [ADDRESS] (а.с. 6,7). Відповідач в 2016 році з даного будинку виїхав та в будинку не живе, комунальні платежі не сплачує, однак добровільно знятися з реєстрації відмовився, що не дає можливості позивачу належним чином розпорядитися своїм майном. Тобто відповідач не є ні власником, а ні членом сім`ї власника, а ні наймачем даного будинку. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 328 ЦК України таке право власника виникає тоді, коли він набув право власності на підставах, що не забороненні законом, тобто на підставі договору дарування. Оскільки, відповідач добровільно не бажає знятись з реєстраційного обліку в даному будинку, чим створює перешкоди для позивача в користуванні та розпорядженні правом власності, тому вимоги позивача підлягають задоволенню, як такі, що ґрунтуються на вимогах закону. На підставі ст.ст. 317, 321 ЦК України,

Outcome: approved