Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.06.2020 позовні вимоги [PERSON] задоволено. Стягнуто з ТОВ «Автокредит Плюс» на користь [PERSON] суму грошових коштів у розмірі 136239 грн. 50 коп. Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України встановлено [PERSON] п`ятиденний строк після ухвалення рішення для подання доказів щодо розміру понесених витрат на правничу допомогу. Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) в цій справі. 01.07.2020 від представника позивача адвоката Таганцова Б.А. до суду надійшла заява про здійснення розподілу судових витрат на підставі поданих ним документів. В судове засідання 15.07.2020 року учасники судового розгляду не з`явились, про день і час його проведення повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття осіб у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Ознайомившись з матеріалами справи та наданими матеріалами, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до частин першої шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності, що діє у цивільному процесі, знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності. Також Велика Палата Верховного Суду в указаній вище додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання ( ст. 80 ЦПК України). У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначав щодо витрат на правничу правову допомогу наступне. Посилаючись на правову позицію викладену в постановах Великої Палати Верховного Суду: від 17.09.2019р. по справі №810/3806/18 та від 27.06.2018р. по справі № 826/1216/16 - зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначав, що до позовної заяви [PERSON] , не додано ні договору про надання правової допомоги, ні документу, який підтверджує оплату відповідних сум за надану правову допомогу, які були понесені Позивачем, що є підставою для відмови в компенсації витрат на професійну правничу і допомогу. Позивач не зазначає, що ним після подачі позову будуть подані такого роду документи та з яких причин ці документи не можуть бути подані разом з позовом. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу [PERSON] представник [PERSON] надав укладений між [PERSON] та Адвокатським бюро «Таганцова» в особі керуючого бюро Таганцова Богдана Анатолійовича договір № 23/01-1 від 23 січня 2020 року на надання професійної правничої допомоги. За умовами п.4.1.2 вказаного Договору клієнт оплачує правничу допомогу у порядку та розмірах, що передбачені відповідними додатками до цього Договору, та на підставі виставленого рахунка, який надається клієнту разом із Актом наданої правничої допомоги. Відповідно до п.4.3. цього Договору оплата правничої допомоги Адвокатського бюро здійснюється шляхом безготівкового переказу на поточний банківський рахунок Адвокатського бюро у валюті України гривні протягом 30-ти календарних днів з дати виставлення рахунка та/або Акта наданої правничої допомоги, якщо інші умови не будуть вказані в конкретному додатку до цього Договору. Згідно з п. 1 Додатку №1 до договору № 23/01-1 про надання професійної правничої допомоги від 23.01.2020 року сторони у відповідності до умов Договору про надання професійної правничої допомоги погодили вартість професійної правничої допомоги (розмір адвокатського гонорару), зокрема 1 година підготовки та подання до суду заяв, клопотань, відзиву, заперечень, інших процесуальних документів, становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати. Відповідно до остаточного розрахунку суми судових витрат від 30.06.2020, які позивач [PERSON] понесла у зв`язку з розглядом справи, а саме 11260,00 грн. за надані адвокатом Таганцовим Б. А. послуги по консультації клієнта (4 години вартістю 4204,00 грн.) по підготовці, поданні до Ковпаківського районного суду м. Суми позовної заяви про стягнення коштів, які становлять 4 години роботи адвоката вартістю 4204,00 грн., підготовки відповіді позивача на відзив ТОВ «Автокредит плюс» на позовну заяву [PERSON] 2 години роботи адвоката вартістю 2102,00 грн., участь адвоката у одному судовому засіданні вартістю 750,00 грн., загальна сума 11260,00 грн. Згідно з Актом приймання-передачі наданих послуг до вказаного договору від 23.01.2020 адвокат надав позивачу професійну правничу допомогу при захисті прав клієнта в Ковпаківському районному суді м. Суми у справі № 592/3384/20, а саме за надані адвокатом Таганцовим Б. А. послуги по консультації клієнта (4 години вартістю 4204,00 грн.) по підготовці, поданні до Ковпаківського районного суду м. Суми позовної заяви про стягнення коштів, які становлять 4 години роботи адвоката вартістю 4204,00 грн., підготовки відповіді позивача на відзив ТОВ «Автокредит плюс» на позовну заяву [PERSON] 2 години роботи адвоката вартістю 2102,00 грн., участь адвоката у одному судовому засіданні вартістю 750,00 грн., загальна сума 11260,00 грн., які становлять 10 годин роботи адвоката. Отже на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу суду надано належні та допустимі докази (ст. 137 ЦПК України). З урахування вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи незначну складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд приходить до висновку про стягнення з ТОВ «Автокредит плюс» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи 7056,00 грн., а не 11260,00 грн.

Outcome: partial