Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. [PERSON] звернулася до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав останнього відносно [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що батько дитини ухиляється від виконання обов'язків по утриманню та вихованню своєї дитини, долею дитини не цікавиться, не піклується про її здоров'я, не займається фізичним, духовним та моральним розвитком. Після розірвання шлюбу, син проживає з нею. Батько жодного разу не навідував його, не цікавився розвитком, матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, має заборгованість по сплаті аліментів. Вказане в сукупності свідчить про необхідність позбавлення батьківських прав відповідача. Рокитнянським районним судом Київської області вказана справа передана за підсутністю до Ріпкинського районного суду Чернігівської області. В судовому засіданні (в режимі відеоконференції з Рокитнянським районним судом Київської області) позивачка [PERSON] підтримала позов, з підстав зазначених в ньому. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 09.11.2018 року постановлено справу розглядати в заочному порядку. В судовому засіданні представник Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] при розв'язанні спору поклалась на розсуд суду, на підставі наявних матеріалів та думки дитини. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]: перебували у шлюбі, зареєстрованому 23.09.2014 року виконавчим комітетом Шарківської сільської ради Рокитнянського району, який рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 01.07.2016 року було розірвано; - являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього (серія [NUMBER]). Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] в [ADDRESS] Згідно акту обстеження житлових умов від 10 липня 2018 р. вбачається, що в житловому будинку: [ADDRESS] створені всі умови для проживання дитини, сім'я користується присадибною ділянкою, [PERSON] свого неповнолітнього сина виховує самостійно без сторонньої допомоги, батько у вихованні сина участі не приймає, аліменти не сплачує і будь-якої матеріальної допомоги для сина не здійснює. З [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], що вбачається з виконавчого листа, виданого Рокитнянським районним судом Київської області 20 липня 2016 року, але з довідок Ріпкинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області від 17.07.2018 року № 1332 та від 03.04.2018 року №1145, вбачається, що [PERSON] аліменти на користь [PERSON] не сплачував, документи про працевлаштування не надавав. [PERSON] неодноразово зверталася до Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області, оскільки її колишній чоловік [PERSON], який зловживає алкоголем, постійно вчиняє сварки з нею і з неповнолітнім сином, без дозволу заходить в будинок, забирає цінні речі, що вбачається з довідки інспектора ЮП Рокитнянського ВП Семенюга С.В.. Згідно висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Малолиственської сільської ради від 18 жовтня 2018 року №42, визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], з тих підстав, що батько дитини ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, ніде не працює, в утриманні дитини участі не приймає. В судовому засіданні була вислухана думка дитини [PERSON], який вказав, що з батьком бачиться рідко, він не цікавиться його життям. Джерела права застосовані (не застосовані) судом. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. (принцип 6), проголошено, що дитина повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків. Частиною 1 статті 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), передбачено, що Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини, яке може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. За змістом ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані: - виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; - піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; - забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; - поважати дитину. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказано, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п. 16 даної Постанови вказано, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони, маючи реальну можливість, свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання: не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками У справах «Савіни проти України», «МакМайкл проти Сполученого Королівства», «Ньяоре проти Франції», Європейським судом з прав людини зазначається, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя» і що «заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Оцінка суду. Наведені вище матеріали справи, законодавчі приписи, міжнародні акти не дають суду підстав ставити під сумнів висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Малолиственської сільської ради від 18 жовтня 2018 року №42, оскільки [PERSON] систематично ухиляється від виконання своїх обов'язків, передбачених ст. 150 СК України, по вихованню дитини, а саме: свідомо не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. Вказане в сукупності свідчить про наявність такої підстави позбавлення батьківських прав, як ухилення від виконання обов'язку по вихованню дитини. Враховуючи наведене в сукупності з думкою дитини, суд приходить до висновку про необхідність постановлення рішення про задоволення позову та застосування до [PERSON] позбавлення батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], як крайнього заходу впливу на неналежну його поведінку, оскільки позбавлення батьківських прав відповідача необхідне в якнайкращих інтересах дітей. Розподіл судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved