Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ПлатинумБанк» звернулося до суду із позовом про стягнення із відповідача [PERSON] заборгованості за договором про іпотечний кредит № 2.08072634.л від 31 липня 2008 року в сумі 3312790,57 гривень та судового збору в розмірі 3441,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог покикається на те, що 31 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ПлатинумБанк» та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит № 2.08072634.л, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти в сумі 241300 доларів США на строк користування 180 місяців, а відповідач зобов'язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за його користування в розмірі 10,5 % річних. Однак відповідач належним чином не виконувала свої зобов'язання за кредитним договором, чим порушує передбачені договором строки сплати заборгованості, що й стало причиною звернення до суду. Суд, ухвалив справу розглядати без участі представника позивача - Клименка Тараса Васильовича, який діє на підставі довіреності № 29 від 15 лютого 2013 року /довіреність в матеріалах справи/, та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності /заява знаходиться в матеріалах справи/, що відповідає вимогам ст. 158 ЦПК України, та за відсутності відповідача, яка належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи, що стверджується повідомленням про вручення поштових повідомлень. Матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а представник позивача у поданій заяві зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та всебічно, повно, об'єктивно дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ПлатинумБанк» та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит № 2.08072634.л згідно умов якого кредитор на умовах даного Договору надає позичальнику грошові кошти для рефінансування кредитного боргу, а саме погашення заборгованості за кредитним договором № 11143761000 від 18 квітня 2007 року, укладеного між позичальником та ЗРД АКІБ «УкрСиббанк» в сумі 200197 доларів США 99 центів та на власні потреби позичальника в сумі 41102 доларів США 01 цент, разом в сумі 241300 доларів США на строк користування 180 місяців, а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за його користування в розмірі 10,5 % річних, виходячи з 360 календарних днів у році та 30 днів у місяці, здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним Договором розмірах і строках і виконати свої зобов'язання за даних Договором в повному обсязі. Згідно п.3.1 Договору про іпотечний кредит проценти за користування Кредитом нараховуються щомісячно на день сплати поточної заборгованості за Кредитом, виходячи із залишку заборгованості основної суми за Кредитом, згідно п.1.1 цього Договору. Платежі з погашення суми та процентів Кредиту здійснюються у вигляді щомісячного ануітетного (рівномірного) платежу. Сума щомісячного ануітетного платежу за цим Договором, що включає в себе частину Кредиту та нарахованих за місяць процентів становить 2667 доларів США 33 центи. Пунктом 3.2 Договору про іпотечний кредит № 2.08072634.л передбачено, що погашення відповідної частини Кредиту та сплата нарахованих процентів за його користування шляхом договірного списання Кредитором коштів з поточного рахунку позичальника щомісячно 21 числа кожного календарного місяця в порядку та в сумах, передбачених цим Договором, при цьому до настання строків погашення відповідної частини Кредиту та сплати нарахованих процентів за його користування, позичальник зобов'язується поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу кредитора (чи перерахування з іншого власного банківського рахунку) в сумі не менш суми чергового ануітетного платежу, згідно з цим Договором. На підставі п.4.4 Договору про іпотечний кредит № 2.08072634.л Кредитор набуває право вимагати від Позичальника дострокове погашення Кредиту, а Позичальник зобов'язується на вимогу Кредитора достроково погасити Кредит в повному обсязі та сплатити нараховані проценти за користування Кредитом, нараховану неустойку та інші платежі та нарахування за цим Договором (при їх наявності), що підлягають сплаті Позичальником на користь Кредитора у випадках передбачених Договором /а.с.6-9/. Як вбачається із п.5.1 даного Договору забезпечення виконання зобов'язань Позичальника перед Кредитором за цим Договором, в тому числі щодо з повернення Кредиту, сплати процентів за його користування та виконання інших платіжних зобов'язань Позичальника за цим Договором, є нерухомість, яка передається в іпотеку за іпотечним договором, при цьому Позичальник зобов'язується укласти з Кредитором іпотечний договір одночасно з укладенням Сторонами цього Договору. З матеріалів справи, а саме поданої позовної заяви вбачається, що у зв'язку з неналежним виконанням умов Кредитного договору [PERSON] підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Львівській області було реалізовано предмет іпотеки на прилюдних торгах, у зв'язку з чим, розмір заборгованості Позичальника перед Банком за Кредитним договором було зменшено. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 10 лютого 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «ПлатинумБанк» задоволено, стягнуто із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 3312790,57 гривень, з яких сума залишку заборгованості за кредитом складає 712428,08 гривень, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за період з 19 травня 2012 року по 18 травня 2013 року становить 2600362, 49 гривень та 3441, 00 гривень судового збору. Не погодившись з даним рішенням, [PERSON] подала заяву про перегляд заочного рішення посилається на те, що не була повідомлена про судове засідання, так як повістки про виклик в судові засідання вона не отримувала та не розписувалася на бланках повідомлення про вручення поштового відправлення, як це передбачено при отриманні судової повістки Правилами надання послуг поштового зв'язку, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2009 р. № 270. Крім цього зазначила, що у зв'язку з тим, що її не було повідомлено про судові засідання, вона була позбавлена можливості реалізувати свої процесуальні права щодо подання доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а також заяви про зменшення розміру неустойки на підставі ч.3 ст.551 ЦК України, яку може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21 березня 2014 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10 лютого 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПлатинумБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10 лютого 2014 року скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Зі змісту ч.1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Зі змісту п.4.4.2 Кредитного договору, позивач набуває право вимагати від відповідача погашення боргу достроково у разі виникнення простроченої заборгованості з погашення Кредиту та (або) прострочення сплати процентів за його користування, та (або) сплати неустойки продовж більш ніж 5 календарних днів. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як передбачено ч. 3 ст.611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання. У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Зі змісту п.7.1. Договору про іпотечний кредит № 2.08072634.л вбачається, що у разі прострочення сплати процентів за користування Кредитом та/або частини суми Кредиту, Позичальник зобов'язаний сплатити Кредитору пеню в розмірі 1 % від простроченої суми нарахованих процентів та/або несплаченої частини суми Кредиту за кожний день прострочення. Зазначена пеня нараховується та сплачується додатково до суми прострочених нарахованих процентів починаючи з наступного банківського дня за днем дати платежу, зазначеної п.3.2 цього Договору по дату погашення включно. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»від 30.03.2012 року № 5, положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Позивач не надав суду доказів, які підтверджують розмір збитків завданих йому неналежним виконанням зобов'язань [PERSON] Позивачем також не надано доказів про те, що невиконання відповідачем боргових зобов'язань спричинило йому будь - які інші негативні наслідки, наявності обставин, які мають істотне значення, що підтверджують ненавмисний характер невиконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем, а саме - скрутне матеріальне становище [PERSON], відтак розмір пені є значно завищеним, таким, що значно перевищує суму боргу. З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Договором про іпотечний кредит № 2.08072634.л, наданого позивачем, вбачається, що заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 18 травня 2013 року становить 3312790,57 гривень, з яких сума залишку заборгованості за кредитом складає 712428,08 гривень, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за період з 19 травня 2012 року по 18 травня 2013 року становить 2600362,49 гривень. Суд бере до уваги заперечення відповідача [PERSON] про те, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені слід відмовити, оскільки позивач не доводить жодним чином законності нарахування такої. З поданих позивачем доказів та відповідного розрахунку не вбачається, яким саме чином позивач здійснював нарахування пені, відтак розмір пені, вказаний позивачем у розрахунку заборгованості за Договором про іпотечний кредит № 2.08072634.л є необґрунтованим, а тому суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за період з 19 травня 2012 року по 18 травня 2013 року в розмірі 2600362,49 гривень. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Необхідно наголосити на тому, що суд вирішує справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих йому доказів, особи, які беруть участь у справі, займають активне становище щодо інших учасників процесу та суду, сторони самостійно визначають, які саме докази подавати суду, а які ні, у разі невиконання процесуальних обов'язків або нездійснення процесуальних прав для особи настають небажані для неї правові наслідки. Із роз'яснень, даних Верховним Судом України у практиці ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах, вбачається, що згідно змісту ч. 3 ст.232 ЦПК після скасування заочного рішення суд призначає справу до нового судового розгляду в загальному порядку. У разі неявки відповідача у нове судове засідання суд за наявності інших встановлених умов може постановити повторне заочне рішення. Однак відповідно до зазначеної норми повторне заочне рішення може бути оскаржене як позивачем, так і відповідачем лише в загальному порядку, встановленому ЦПК. Таким чином, право на подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення втрачається. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для часткового задоволення позову, зокрема стягнення із відповідача залишку заборгованості за кредитом в сумі 712 428,08 гривень. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача 739,82 гривень судового збору, сплаченого позивачем.

Outcome: partial