Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач Кредитна спілка «Західна», інтереси якої представляє адвокат Поляк М.В. звернувся в суд з позовом про стягнення боргу до відповідачів [PERSON] , [PERSON] . Просять стягнути солідарно з [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , на користь кредитної спілки «Західна» заборгованість за кредитним договором №732 від 04 лютого 2020 року, у розмірі 31155,73 гривень, на рахунок [NUMBER] , ПАТ КБ «ПриватБанк», Код ЄДРПОУ 36191796 та судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтували наступним. 04 лютого 2020 року між КС «Західна» та [PERSON] , було укладено кредитний договір №732. Відповідно до п.1.1 кредитного договору №732. Згідно п.1.1 кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти у кредит позичальникові у сумі 26000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 55 % річних. До вказаного договору додано графік розрахунків №732 від 04 лютого 2020 р., яким встановлюється періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Вказаний графік розрахунків є невід`ємним додатком до Кредитного договору №732 від 04 лютого 2020 року. Згідно п. 1.3 Кредитного договору №732 від 04 лютого 2020 року, останній є строковим та укладений на 18 місяців, строк дії якого встановлений з 04 лютого 2020 року до 18 серпня 2021 року. 03 лютого 2020 року позичальником було подано заяву на надання кредиту в сумі 26 000,00 гривень. Кредитна спілка «Західна» виконала взяті на себе зобов`язання в повному обсязі шляхом надання [PERSON] коштів в сумі 26000,00 грн. У зв`язку із тим, що [PERSON] не виконує належним чином своїх зобов`язань згідно кредитного договору, у Кредитної спілки «Західна» виникло право звернутися до суду для стягнення боргу. Таким чином, станом на 09 листопада 2020 року заборгованість по тілу кредиту становить 25271,23 грн. та відсотки за користування кредитом - 5521,58 грн. Позивачем нараховано інфляційні втрати у відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті в сумі 276,66 грн. та нараховано 3% річних на основне зобов`язання у розмірі 86,26 грн. Сума заборгованості становить 31155,73 грн. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №732 від 04 лютого 2020 року між КС «Західна» та [PERSON] , укладено договір поруки №732/1, згідно умов якого поручитель бере на себе відповідальність за повне, своєчасне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань. Згідно п.1.1 договору поруки №732/1 від 04 лютого 2020 року, поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором в повному обсязі таких зобов`язань. У відповідності з п. 1.2. Договору поруки, поручитель відповідає як солідарний боржник, що означає, що кредитодавець може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника так і до поручителів, чи до всіх одночасно. Згідно п. 3.1 Договору поруки у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед Кредитодавцем за кредитним договором, кредитодавець має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов`язань в повному обсязі чи в частині. Згідно п. 3.2 Договору поруки Поручитель приймає на себе зобов`язання, у випадку невиконання Боржником боргових зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов`язань в обсязі, заявленому кредитодавцем. Погашення здійснюється поручителем протягом 7-ми (семи) банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги кредитодавця шляхом перерахування відповідної суми на рахунок кредитодавця, яка буде повідомлена поручителю додатково. 22 жовтня 2020 року КС «Західна» було відправлено [PERSON] лист-претензію про необхідність терміново розрахуватись за кредитними зобов`язаннями, а поручителю - [PERSON] лист-вимогу на оплату боргу, згідно яких останнім було надано 7 днів для сплати боргу з моменту отримання відповідної вимоги. Проте, [PERSON] та поручитель - [PERSON] станом на сьогоднішній день жодним чином своїх зобов`язань не виконали. Заяви (клопотання) учасників справи. В судове засідання представник КС «Західна» не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи представник позивача [PERSON] скерувала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі, та стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 7556,80 гривень. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за відсутності відповідачки суду не надано, відзив не надано, а тому суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача суду не надано, відзив не надано, а тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Процесуальні дії у справі. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов КС «Західна» є обґрунтований і підлягає задоволенню. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що 04 лютого 2020 року між позивачем КС «Західна» та відповідачкою [PERSON] , було укладено кредитний договір №732, відповідно до п.1.1 кредитного договору КС «Західна» надала грошові кошти у кредит відповідачці [PERSON] у сумі 26000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 55 % річних, що підтверджується копією договору. Згідно п.1.3 кредитного договору №732 від 04 лютого 2020 року, цей договір укладено строком на 18 місяців, що діє з 04 лютого 2020 року до 18 серпня 2021 року. Кредитна спілка «Західна» виконала взяті на себе зобов`язання в повному обсязі шляхом надання [PERSON] коштів в сумі 26000,00 грн., що підтверджується заявою №20 від лютого 2020 року про перерахунок кредитних коштів, ордером №20 до заяви на видачу готівки від 04 лютого 2020 року та копією чека від 04 лютого 2020 року. З розрахунку заборгованості по кредитному договору №732 від 04.02.2020 року вбачається, що заборгованість за кредитним договором станом на 09 листопада 2020 року становить 31155,73 гривень, яка складається з наступного: 25271,23 грн. - залишок по основній заборгованості, 5521,58 грн. - заборгованість по відсоткам; 276,66 грн. - інфляційні втрати, 86,26 грн. - 3% річних відповідно до вимог 625 ЦК України. 04 лютого 2020 року між позивачем КС «Західна» та відповідачем [PERSON] , укладено договір поруки №732/1, згідно умов якого поручитель бере на себе відповідальність за повне, своєчасне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань. Згідно п.1.1 договору поруки №732/1 від 04 лютого 2020 року, поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором в повному обсязі таких зобов`язань. У відповідності з п. 1.2. Договору поруки, поручитель відповідає як солідарний боржник, що означає, що кредитодавець може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника так і до поручителів, чи до всіх одночасно. Згідно п.3.1 Договору поруки у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед Кредитодавцем за кредитним договором, кредитодавець має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов`язань в повному обсязі чи в частині. Згідно п. 3.2 Договору поруки Поручитель приймає на себе зобов`язання, у випадку невиконання Боржником боргових зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов`язань в обсязі, заявленому кредитодавцем. Погашення здійснюється поручителем протягом 7-ми (семи) банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги кредитодавця шляхом перерахування відповідної суми на рахунок кредитодавця, яка буде повідомлена поручителю додатково. 22 жовтня 2020 року відповідачам [PERSON] , [PERSON] було направлено лист-претензію про необхідність сплати заборгованості за кредитними зобов`язаннями. Однак вимога залишилась без задоволення. Невиконання відповідачами своїх зобов`язань стало підставою для пред`явлення даного позову. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Згідно із п.1.ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З положень кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. Згідно зі статтею 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надаючи оцінку наданим позивачем та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам судом встановлено, що: Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором. Сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Таким чином, з урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин, Суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у відповідачів [PERSON] , [PERSON] утворилась заборгованість, яка підлягає виконанню та сплаті. На підставі викладеного позовні вимоги КС «Західна» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості солідарно за кредитним договором №732 від 04 лютого 2020 року в сумі 31155,73 гривень, підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача КС «Західна» необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 1051,00 гривень; з відповідача [PERSON] на користь позивача КС «Західна» необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 1051,00 гривень. За змістом ч.1 п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.ч.1,2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 29 січня 2020 року у справі № 367/4910/17-ц та від 02 березня 2020 року у справі № 370/27/16-ц. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. Представником позивача КС «Західна» Поляк М.В. при подачі позову до суду визначено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат в сумі 10390,60 гривень: з яких 7556,80 гривень: підготовка позовної заяви про стягнення боргу, кількість витраченого часу - 03-00 год.; виготовлення та завірення додатків до позовної заяви (3 примірника) - 01-00 год. Приблизна кількість годин, яка може бути витрачена адвокатом на підготовку процесуальних документів та участь у судових засіданнях - 1 год. 30 хв., що становить 2833,80 гривень. З договору №11/19 про надання юридичної (правничої) допомоги від 08 серпня 2019 року вбачається, що між КС «Західна» та адвокатським об`єднанням «Поляк і Партнери» укладено договір про надання правничої допомоги. 09.02.2021 року представником позивача [PERSON] надано звіт (акт) про надані послуги позивачу у зв`язку із розглядом справи №713/2261/20 в сумі 7556,80 гривень, платіжне доручення №243 від 10.11.2020 року на суму 6000,00 гривень та платіжне доручення №264 від 10.12.2020 року на суму 1556,80 гривень. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей 10,11,12,13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Такий висновок викладений у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року, справа №755/9215/15-ц провадження № 14-382цс19. Клопотання КС «Західна» про зменшення розміру витрат на правничу допомогу чи заперечення щодо неспівмірності цих витрат до апеляційного суду не надходило. Таким чином, визначаючи розмір до стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача КС «Західна», суд враховує, категорію складності справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) і в такому випадку вважає за необхідне стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача КС «Західна», витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7556,80 грн.

Outcome: approved