Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] \~11.11.2020\~звернулася до\~Кіцманського районного\~суду Чернівецької\~області із\~позовною заявою\~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу,\~який був\~зареєстрований 22.08.2014\~року відділом державної реєстрації актів цивільного стануреєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 1376. Вказує на те, що цей шлюб у них обох перший, від якого [INFO] народився син [PERSON] , який проживає біля неї. Зазначає, що причиною їхнього розлучення, є відсутність злагоди та взаєморозуміння, через постійні сварки та скандали. Крім того, вказує, що вони з відповідачем різні за характером люди іпри вирішенні сімейного питання не можуть дійти спільної згоди. Подружні стосунки підтримували до жовтня 2020 року, після чого ніхто з них не приймав мір для примирення. Майнового спору немає. За таких обставин просить розірвати шлюб, який носить формальний характер та залишити їй прізвище « [PERSON] ». (а.с.1-7). Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Заяви, клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11.11.2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначен опроводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 02.12.2020 року (а.с.8). Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22грудня 2020 року. Відповідача [PERSON] викликано через\~оголошення на\~офіційному веб-порталі\~судової влади\~України в\~мережі інтернет\~за веб-адресою:\~https://km.cv.court.gov.ua/sud2406/pres-centr/1/ (а.с.13). У судове засідання 22 грудня 2020 року сторони не з`явились. Про день слухання справи повідомленні своєчасно та належним чином. Позивачка [PERSON] 02.12.2020 року скерувала на адресу суду письмову заяву про підтримання заявлених вимог про розірвання шлюбу. Просила розглядати справу за її відсутності. (а.с.11). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, однак 16.12.2020 року надіслав письмову заяву про визнання позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Не заперечує щодо розірвання шлюбу. Просив справу розглядати у його відсутність. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, дійшов висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено,\~що між\~позивачем \~ [PERSON] , [INFO] \~та відповідачем\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~укладено шлюб\~22.08.2014\~року,\~який зареєстрований\~Відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 1376, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22 серпня 2014 року (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 05.05.2016року, виданого повторно, [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Норми права, які застосував суд. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.3ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «ФернандесМартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, із жовтня 2020 року. Як вказує позивач, на момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення між ними стало неможливим. З врахуванням того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, за таких обставин його слід розірвати. При цьому, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. При цьому, сторони спору про поділ майна не заявляють. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24, 56, 104-105, 110, 112 -115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved