Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 27.06.2018 Львівська торгово-промислова палата, в особі президента Афтанаса Д.Д. та [PERSON] , уклали письмовий договір «Про надання поворотної фінансової допомоги», згідно якого Львівська ТПП (Позикодавець) передала у власність [PERSON] (Позичальника) грошові кошти в розмірі 2000000 (два мільйони) грн. 00 коп., а останній зобов`язався даним договором повернути суму фінансової допомоги не пізніше 31 грудня 2019 року. Вказані кошти відповідач [PERSON] отримав згідно двох платіжних доручень № 993 та №994 на суми 1200000 (один мільйон двісті тисяч) грн. 00 коп. та 800000 (вісімсот тисяч) грн. 00 коп., від 03 липня 2018 року. Встановлені договором від 27 червня 2018 року строки її повернення сплили, однак відповідач [PERSON] не повернув жодної суми позичених коштів. 28 жовтня 2019 року Львівська ТПП листом № 862 зверталась до [PERSON] із нагадуванням щодо необхідності в строк погасити заборгованість. Лист був отриманий відповідачем 30 жовтня 2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення кореспонденції. Листом від 06 грудня 2019 року відповідач [PERSON] визнав факт необхідності повернення позики і надав письмову обіцянку повернути всю суму коштів до 30 січня 2020 року. Однак, кошти станом на 01 лютого 2020 року повернуті не були, що підтверджується витягом з оборотно-сальдової відомості Львівської ТПП по рахунку 3771 за 01 лютого 2020 року, де за [PERSON] по договору надання оборотної фінансової допомоги рахується заборгованість 2000000 (два мільйони) грн. 00 коп. 04 лютого 2020 року, Львівська ТПП вдруге звернулась до відповідача з листом, який був отриманий відповідачем, про що є розписка в повідомленні про вручення кореспонденції, про необхідність погашення заборгованості і зверненню в суд у випадку відмови. Однак, станом на березень 2020 року, заборгованість за вказаним договором не погашена, що підтверджується витягом з оборотно-сальдової відомості Львівської ТПП по рахунку 3771 за 01 березня 2020 року, де за [PERSON] по договору надання оборотної фінансової допомоги надалі рахується заборгованість 2000000 (два мільйони) грн. 00 коп. Відповідач не скористався правом на подання відзиву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Заяви, клопотання учасників справи. Представником позивача подано такі заяви та клопотання: клопотання про розгляду справи за відсутності представника позивача (а.с.31,52). Процесуальні дії у справі. 11.03.2020 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с.22). Ухвалою від 27.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.23-24). Ухвалою підготовчого засідання від 14.05.2020 судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відкладено розгляд справи (а.с.32). Ухвалою підготовчого засідання від 09.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.37-38). Ухвалою судового засідання від 25.09.2020 судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відкладено розгляд справи (а.с.53). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №456/1035/20 відповідача [PERSON] (а.с.36, 47, 51,57). Ухвалою судового засідання від 01.12.2020 судом постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.60). З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 27.06.2018 між Львівською торгово-промисловою палатою та [PERSON] укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги, згідно з яким Львівська ТПП (Позикодавець) передала у власність [PERSON] (Позичальника) грошові кошти в розмірі 2000000 (два мільйони) грн. 00 коп., а останній зобов`язався даним договором повернути суму фінансової допомоги не пізніше 31 грудня 2019 року. (а.с.7). Відповідно до платіжного доручення №993 від 03.07.2018 [PERSON] отримав 1200000 (один мільйон двісті тисяч) грн. 00 коп. (а.с.10). Відповідно до платіжного доручення №994 від 03.07.2018 [PERSON] отримав 800000 (вісімсот тисяч) грн. 00 коп. (а.с.11). Як вбачається з вимог №862 від 28.10.2019 та №112 від 04.02.2020 Львівська торгово-промислова палата скеровувала [PERSON] повідомлення про необхідність повернення поворотної фінансової допомоги (а.с.12,15). Відповідно до листа №111 від 06.12.2019 [PERSON] визнав факт необхідності повернення позики і надав письмову обіцянку повернути всю суму коштів до 30 січня 2020 року (а.с.14). Відповідно до оборотно-сальдових відомостей Львівської ТПП по рахунку 3771 за 01.02.2020 та 01.03.2020 за [PERSON] рахується заборгованість 2000000 (два мільйони) грн. 00 коп.(а.с. 17, 18). Відповідно до платіжного доручення №202 від 19.02.2020 Адвокатське бюро Ігоря Гордона отримало 30000 грн. за правову допомогу згідно договору від 18.02.2020 (а.с.19). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням (на думку позивача) позичальником взятих на себе зобов`язань перед позикодавцем за договором позики, внаслідок чого утворилась заборгованість. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України. Так, згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно вимог статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами представника позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що у зв`язку з укладенням договору про надання поворотної фінансової допомоги від 27 червня 2018 року між Львівською торгово-промисловою палатою та [PERSON] виникли договірні відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов`язків. Позичальник порушив умови договору, належним чином не виконуючи взяті на себе зобов`язання, чим допустив заборгованість перед позикодавцем, яка станом на 01.03.2020 становить 2000000 (два мільйони) грн. 00 коп. Крім цього, відповідач [PERSON] надав письмову обіцянку повернути грошові кошти у строк до 30 січня 2020 року, однак не виконав її. Враховуючи вищевикладене в своїй сукупності та з огляду на те, що умови укладеного між сторонами договору відповідачем залишаються не виконаними, заборгованість за цим договором не погашена, тому суд доходить переконання про порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту, у зв`язку з чим позов слід задовольнити. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі статей 526, 530, 536, 610, 611, 1046, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved