Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство «УкрСибБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №11363503000 від 23 червня 2008 року. У позовній заяві, представник позивача свої вимоги обґрунтував тим, що 23 червня 2008 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСибБанк» який з 21.12.2009 року являється ПАТ «УкрСибБанк» та [PERSON], уклали кредитний договір № 11363503000 згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 28 261 долар США 00 центів із розрахунку 14 % на рік строком до 23 червня 2015 року. Згідно п.4.1 кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит, відповідач [PERSON] сплачує позивачу додатково пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості, станом на дату нарахування такої пені.. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено Договір поруки № 213104 від 23 червня 2008 року. Відповідно до ст. 554 ЦК поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки. Відповідно до п. 1.1 Договору поруки, Поручитель зобов'язується відповідати у повному обсязі за Позичальника та Поручителя є солідарною. Розділом 6 Кредитного договору, передбачено право вимоги дострокового повернення кредитних коштів, в разі порушення позичальником термінів погашення кредиту. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. А відповідач всупереч умовам кредитного договору від 23 червня 2008 року не здійснював платежі по погашенню заборгованості на нарахованих процентів з жовтня 2011 року, чим порушив умови кредитного договору. Так станом на 13.11.2013 року за відповідачем виникла заборгованість перед позивачем по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, яка становить 26 395 доларів США 89 центів, що за курсом НБУ станом на 13.11.2013 року складає 210 982 гривні 34 копійки, яка складається з кредитної заборгованості у сумі 20 870 доларів США 63 центи, що за курсом НБУ станом на 13.11.2013 року становить 166 818 гривень 95 копійок, заборгованості за процентами у сумі 4 646 доларів США 84 центів, що за курсом НБУ станом на 13.11.2013 року становить 36 422 гривень 98 копійок, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у сумі 581 долар США 30 центів, що за курсом НБУ станом на 13.11.2013 року становить 4646 гривень 33 копійки та пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам у сумі 387 доларів США 10 центів, що за курсом НБУ станом на 13.11.2013 року складає 3 094 гривні 07 копійок. З огляду на вищенаведене, позивач просить стягнути в солідарному порядку зі [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства «УкрСибБанк» суму боргу за Договором про надання кредиту 11363503000 від 23 червня 2008 року в розмірі 26 395 доларів США 89 центів, що за курсом НБУ станом на 13.11.2013 року становить 210 982 гривні 34 копійки та стягнути у солідарному порядку з відповідачів судові витрати за сплачений судовий збір у сумі 2109 гривень 82 копійки. Заочним рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2014 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким з останніх на користь ПАТ «Укрсиббанк» солідарно стягнуто 26 395 доларів США 89 центів, що за курсом НБУ на 13.11.2013 року становить 210 982 гривні 34 копійки, та судовий збір у сумі 2 109 гривень 82 копійки. Не погодившись із заочним рішенням суду від 04.03.2014 року, [PERSON] звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 04.03.2014 року, яке ухвалою суду від 12.06.2014 року було скасовано, справа призначена до розгляду в загальному порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву у якій просив суд розглядати справу без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на ту обставину, що вона як поручитель по вказаному кредитному договору виконала всі його умови. Також [PERSON] посилалася на ті обставини, що позивач у порушення ст.616 ЦК України не надсилав попередження-повідомлення про існуючу заборгованість, на до матеріалів справи не додано доказів про направлення боржнику вимоги про дострокове погашення існуючої заборгованості. На додаток відповідач [PERSON] зауважила, що на даний час вона розірвала шлюб зі [PERSON], та вважає, що чоловік у якого залишився автомобіль, на якій був взятий кредит повинен відповідати перед кредитором сам. Тому просила суд позов задовольнити частково стягнувши зі [PERSON] кредитну заборгованість у сумі 210 982 гривні 34 копійки. [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями в матеріалах справи. На виконання вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачу надсилалися судові повістки за адресою його місця мешкання. Згідно відмітки у поштових повідомленнях, [PERSON] за зазначеною адресою не проживає. Відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд вважає неявку відповідача [PERSON] у судове засідання неповажною, оскільки суд належним чином сповістив відповідачів про явку до суду. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» який з 21.12.2009 року являється ПАТ «УкрСибБанк» та [PERSON], було укладено кредитний договір № 11363503000 згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 28 261 долар США із розрахунку 14 % на рік строком до 23.06.2015 року. 22 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» який з 21.12.2009 року являється ПАТ «УкрСибБанк» та фізичною особою - [PERSON] було укладено договір поруки № 213104, відповідно до якого поручитель відповідає по всіх зобов'язаннях за кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник. Додаткової угодою № 1 від 17.03.2009 року [PERSON] зобов'язалася відповідати перед банком згідно до умов кредитного договору, за виконання боржником [PERSON] зобов'язань перед банком, існуючі в перерішеній час, і ти що можуть виникнути в майбутньому. Розмір платежу за додаткової угодою склав 439 доларів США щомісяця, зі сплатою платежу до 17 числа кожного місяця, кінцевий строк виконання основного зобов'язання 23.06.2017 року. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч.2 ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст.612 ЦК України, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. До відношень встановлених по кредитному договору застосовуються положення параграфа 1,2 глави 71 ЦК України (ст. ст. 1046-1056), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Щодо вказівок відповідача [PERSON] про те що їй не надсилалися повідомлення про дострокове погашення кредитної заборгованості, позивачем по справі надано до суду копії поштових повідомлень про направлення як [PERSON] так і [PERSON] вимог про дострокове погашення кредиту, датоване 27.12.2013 року, яке вручено [PERSON] 09.01.2014 року та [PERSON] 09.01.2014 року. Також позивачем до суду надано копію додаткової угоди за договором поруки № 213104 від 23.06.2008 року, згідно якого [PERSON] зобов'язується відповідати перед банком згідно до умов кредитного договору, за виконання боржником [PERSON] перед банком, існуючі в перерішеній час, і ти що можуть виникнути в майбутньому. Розмір платежу складав 439 доларів США щомісяця, зі сплатою платежу до 17 числа кожного місяця, кінцевий строк виконання основного зобов'язання 23.06.2017 року. У судовому засіданні 10 вересня 2014 року відповідач [PERSON] під звукозапис визнала, що вона підписувала додаткову угоду від 17.03.2009 року до кредитного договору від 23.06.2008 року. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Статтею 212 ЦПК України передбачено: суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів по справі, а також врахувавши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 193, 524, 526, 554, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved