Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (м. Дніпро,) просить стягнути з [PERSON] (с. Самарське) заборгованість у розмірі 14276,95 грн. за кредитним договором №б/н від 09.10.2007 року, яка складається з наступного: 549,82 грн. - заборгованість за кредитом; 7953,66 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 4855,52 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф(фіксована частина). 667,95 грн. - штраф (процентова складова), а також судові витрати у сумі 1600,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09.10.2007 року [PERSON] (далі-Відповідач) отримала кредит у розмірі 6500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з « Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ»ПриватБанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за Договором. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним Договором Відповідач станом на 15.11.2017 року має заборгованість 14276,95 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашається, що є порушенням законних прав ПАТКБ «ПриватБанк». Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника банку. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає частково. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №б/н від 09.10.2007 року укладеного між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON], відповідач та позивач визначилися з усіма істотними умовами договору, а саме: банк надав позичальнику кредит в сумі 6500,00 грн. Станом на 15.11.2017 року заборгованість Позичальника перед банком складає 14276,95 ( чотирнадцять тисяч двісті сімдесят шість грн.95 коп..) грн., а саме: 549,82 грн. - заборгованість за кредитом; 7953,66 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 4855,52 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф(фіксована частина). 667,95 грн. - штраф (процентова складова). Позивач посилається на обставини неповернення відповідачем кредиту у встановлений в Договорі строк та борг відповідача за користування кредитом станом на 15.11.2017 року в розмірі 14276,95 грн., що і є причиною спору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Також, обовязок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти встановлює ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України). Умови спірного Договору передбачають відповідальність відповідача за порушення зобовязань по поверненню суми кредиту та своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов спірного Договору позивачем були нараховані відсотки за несвоєчасне виконання умов кредитного договору в частині оплати грошових коштів. Відповілно доч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. З матеріалів справи вбачається, що позивачем нарахована сума пені, яка перевищує суму кредиту. Суд не погоджується з даною позицією позивача, а тому на думку суду дана сума підлягає зменшенню. Враховуючи вищезазначену обставину, суд вважає, що розмір пені необхідно зменшити з 4855,52 грн. до 500 грн. і дана обставина буде відповідати загальним засадам цивільного законодавства, а саме передбачених п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Суд вважає не обгрунтованими позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу (процентової складової) у сумі 667,95 грн., так як обовязок відповідача сплачувати вказаний штраф не передбачено, та не підтверджено жодним документом доданим до позовної заяви. Тому суд дійшов висновку про відмову у цій частині вимоги. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Відповідно до ч.5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial