Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» предявило позов до [PERSON] та [PERSON], яким просить суд стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором ML-502/031/2006 від 19.04.2006 в розмірі 10394,33 дол. США, в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на день ухвалення рішення та 53,65 гривень; за кредитним договором № СNL-502/008/2007 від 19.04.2007 у розмірі 921,37 дол. США в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на день ухвалення рішення та 11,58 гривень, яка утворилася внаслідок невиконання відповідачами взятих на себе договірних зобовязань. Представник позивача у судове засідання не зявився, заявив про розгляд справи без його участі, зазначивши про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомили. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.04.2006 між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № ML-502/031/2006, відповідно до умов якого Позичальникові було надано кредит в розмірі 27000 дол. США, що підтверджується кредитною заявкою від 19.04.2006 р. В забезпечення належного виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки № SR-502/031/2006 відповідно до якого відповідач [PERSON] на добровільних засадах взяла на себе зобовязання перед позивачем відповідати по зобовязанням відповідача [PERSON] Однак, відповідачі не виконали перед позивачем своїх договірних зобовязань, у звязку з чим в них перед банком виникла заборгованість, яка станом на 18.12.2014 року з урахуванням основного боргу, відсотків, пені та штрафів, складає 10394,33 доларів США та 53,65 гривень. Крім цього, 19.04.2007 між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № СNL-502/008/2007, відповідно до умов якого Позичальникові було надано кредит в розмірі 10000 дол. США, що підтверджується кредитними заявками від 19.04.2007 р. В забезпечення належного виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки № SR-502/008/2006 відповідно до якого відповідач [PERSON] на добровільних засадах взяла на себе зобовязання перед позивачем відповідати по зобовязанням відповідача [PERSON] Однак, відповідачі не виконали перед позивачем своїх договірних зобовязань, у звязку з чим в них перед банком виникла заборгованість яка станом на 18.12.2014 року з урахуванням основного боргу, відсотків, пені та штрафів, складає 921,37 доларів США та 11,58 гривень. Відповідно до п. 1.1 Частини № 2 кредитних договорів позичальник зобовязується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання як вони визначені в цьому договорі. Згідно п.1.2. договорів поруки, банк має право звернутись з вимогою про виконання боргових зобовязань за кредитним договором як до позичальника так і до поручителя чи до всіх одночасно. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України). Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. За положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Доказів виконання відповідачами своїх зобовязань на момент ухвалення рішення, суду не надано. Як роз'яснено у п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14, у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на день ухвалення рішення суду, тобто на 09.07.2015 Національним банком України встановлений офіційний курс гривні до долара США в розмірі 2197.1761 гривень за 100 доларів США. Від так, у звязку з тим, що право позивача є порушеним, воно підлягає судовому захисту шляхом примусового стягнення з відповідачів повної суми заборгованості за кредитними договорами.

Outcome: approved