Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Стислий виклад позицій позивача. 16 жовтня 2020 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що батько позивача [PERSON] та [PERSON] є рідні брат та сестра. [INFO] помер батько позивачки, а [INFO] померла тітка позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) загальною площею 4,9 умовних кадастрових гектарів, розташована на території Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області та житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок відповідачу по справі [PERSON] . Вказане нерухоме майно відповідач прийняв і оформив. Позивачка спадщину прийняла фактично, шляхом вступу в управління майном, оскільки на день смерті проживала з тіткою [PERSON] . Все майно, речі, побутове приладдя залишилося у розпорядженні позивача, в тому числі і сертифікат на земельну частку (пай). 10.10.2019 року з метою оформлення своїх спадкових прав позивачка звернулася до Великоновосілківської державної нотаріальної контори, де державним нотарусом Кравець С.В. їй було рекомендовано довести родинний зв`язок між нею та померлою тіткою. Рішенням Великоновосілківського районного суду від 01.07.2020 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON] [INFO] та [PERSON] , яка народилася [INFO] та померла [INFO] , а саме те, що [PERSON] є племінницею померлої [PERSON] . 22.09.2020 року, позивач повторно звернулася до Великоновосілківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом було винесено відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки після померлої [PERSON] 20.05.1996 року заведена спадкова справа за № 105, яка на теперішній час знаходиться в аріхві на тимчасово непідконтрольній території України, доступ до якого відсутній на теперішній час, що унеможливлює видати свідоцтво про право на спадщину. У зв`язку з цим, просить суд визнати за позивачем право власності на земельну частку (пай) площею 4,9 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, в порядку спадкування за законом після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов в якому він зазначає, що після смерті тітки [PERSON] він прийняв спадщину за заповітом, яка складається із житлового будинку. Інших спадкоємців не було. Позивач дійнсно проживала разом зі [PERSON] на день смерті та все її побутове майно, домашнє господарство, пай залишились в її розпорядженні. Позовні вимоги визнає. Відповідач Новопетриківська сілська рада не скористалася своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направила. У судове засідання позивач, представник позивача [PERSON] , відповідач [PERSON] та представник відповідача Новопетриківської сільської ради не з`явилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, представник позивача позовні вимоги підтримує, відповідачі позовні вимоги визнають в повному обсязі. За таких обставин суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності сторін. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 27 жовтня 2020 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 23 листопада 2020 року. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задовленню з наступних мотивів. Установлено, що [INFO] в с. Новопетриківка Великоновосілківського району Донецької області Україна померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 29 серпня 1995 року Новопетриківською сільської радою народних депутатів (а.с.10). [INFO] в с.Новопетриківка Великоновосілківського району Донецької області Україна помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого (повторно) 23.11.2007 року виконкомом Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області (а.с.13). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 липня 1965 року [PERSON] народилася [INFO] . Батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 28 жовтня 1972 року вбачається, що 28 жовтня 1972 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого (повторно) [INFO] [PERSON] народилася [INFO] . Батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого (повторно) 24 червня 1965 року [PERSON] народився [INFO] . Батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Рішенням Великоновосілківського районного суду від 01.07.2020 року встановленно факт родинних відносин між [PERSON] [INFO] та [PERSON] , яка народилася [INFO] та померла [INFO] , а саме те, що [PERSON] є племінницею померлої [PERSON] (а.с.20-21). Згідно довідки від 14.08.2020 року № 814 виданої виконкомом Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області [PERSON] , [INFO] , з 1987 року мешкала за адресою: [ADDRESS] , вибула у зв`язку зі смертю, яка настала [INFO] . Разом з нею за вказаною адресою мешкала племінниця [PERSON] , [INFO] . Більше в даному житловому будинку ніхто не зареєстрований та не проживає (а.с.16). Із довідки від 14.08.2020 року № 813, виданої виконкомом Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, після смерті тітки [INFO] [PERSON] , шляхом спільного проживання(а.с.15). Земельна ділянка площею 4,9 в умовних кадастрових гектарах, розташована на території Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, належала тітці позивача [PERSON] , що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку(пай) серії ДН № 0170794 від 20.04.1997 року, зареєстрованого 23.07.1997р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 2461(а.с. 14). За життя [PERSON] склала заповіт, із якого вбачається, що на випадок своєї смерті вона зробила заповітне розпорядження, яким житловий будинок в [ADDRESS] та цінні папери заповіла [PERSON] (а.с.22). З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 1791270 від 20.10.2005 року вбачається наявність заповіту від імені [PERSON] , 1905 р.н., посвідчений 18.03.1989 року Виконкомом Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району за номером в реєстрі 14, місце зберігання Виконкомом Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району(а.с.23). Приватним нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті тітки [PERSON] , оскільки після померлої [PERSON] 20.05.1996 року заведена спадкова справа за № 105, яка на теперішній час знаходиться в аріхві на тимчасово непідконтрольній території України, доступ до якого відсутній, що унеможливлює встановити інших осіб, які б могли звернутися з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину (а..с.25). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 392 ЦК України, передбачено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності. Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Згідно п.п.10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом та що лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження з позовом про визнання права власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Висновки суду. З огляду на викладене, враховуючи перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку спадкових прав позивача, суд вважає за можливе захистити їх, шляхом визнання за нею права власності на земельну частку(пай) площею 4,9 в умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, в порядку спадкування за законом після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved