Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Стислий виклад позицій позивача та відповідача: [PERSON] звернулася до Піщанського районного суду з позовом до[PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між позивачем та відповідачем 6 травня 2006 року, який зареєстрований Дмитрашківською сільською радою Піщанського району Вінницької області, актовий запис за №03. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 6 травня 2006 року. В шлюбі мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] народження. Позивач просить шлюб розірвати, зсилаючись на те, що спільне життя в шлюбі з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейні відносини, ведення господарства, через що між ними виникали сварки і непорозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, оскільки подружні стосунки між ними припинені, вона та відповідач однією сім'єю не проживають, спільного господарства не ведуть. Спроби примирення позитивного результату не дали. Шлюб існує лише формально. Заяви, клопотання позивача, відповідача: Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності , позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд у справи у його відсутності до суду не подав. А тому суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а в судові засідання не з'явивя без поважних причин.В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Процесуальні дії у справі: Відповідно до ухвали судду від 2 березня 2018 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу призначено судове засідання. В судове засідання для розгляду справи по суті сторони не прибули, позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідно 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення зі згоди позивача. Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання , а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази: Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 6 травня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей:[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви та заяви позивача до суду. Також, судом встановлено, що причиною розладу в сім'ї стали різні характери і погляди сторін на сімейне життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого виникали конфлікти, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, так як однією сім'єю сторони не проживають , не бажають миритися. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування: Встановлені судом сімейні правовідносини регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно із ст.. 113 СК України, особа, яка змінила свої прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Висновки суду: Суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Крім того відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати.

Outcome: approved