Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Служба у справах дітей Кіцманської РДА звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. [PERSON] вихованням доньки не займається, не створює відповідних умов для виховання та повноцінного розвитку. Мати дитини - [PERSON] померла в 2012 році і дитина залишилася проживати з бабусею [PERSON], [INFO], яка займається її вихованням та матерально утримує. [PERSON] не приділяє належної уваги вихованню дочки. За 4 роки жодного разу не відвідував батьківські збори. Дочка не проживає з батьком. Всю відповідальність по вихованню і матеральному забезпеченню дитини бере на себе бабуся. Вона добре догляє за внучкою. Батько дитини жодного разу не звертався до лікувального закладу під час хвороби доньки за медикаментами не звертався. 28.02.2017 року неповнолітня [PERSON] звернулась до Комісії з питань захисту прав дитини із заявою про позбавлення її батька [PERSON] батьківських прав. [PERSON] 28.02.2017 року звернувся до Комісії із заявою про те, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки. Рішенням Комісії з питань захисту прав дитини від 28.02.2017 року за № 7 визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON]. З підстав, передбачених ст.164 СК України просила позов задовольнити. Також, у відповідності до ч.2 ст.166 СК України, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі по 440 гривень на дитину щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову і до досягнення повноліття. Представник позивача подала письмову заяву про підтримання позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Представники зацікавленої особи просили задовольнити позов з наведених підстав. Заслухавши відповідача, представників зацікавленої особи, суд приходить до наступного висновку. \~Згідно ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Як передбачено ч.2 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. [PERSON] вихованням доньки не займається, не створює відповідних умов для виховання та повноцінного розвитку. Мати дитини - [PERSON] померла в 2012 році і дитина залишилася проживати з бабусею [PERSON], яка займається її вихованням та матерально утримує. [PERSON] не приділяє належної уваги вихованню дочки. За 4 роки жодного разу не відвідував батьківські збори. Дочка не проживає з батьком. Всю відповідальність по вихованню і матеральному забезпеченню дитини бере на себе бабуся. Батько дитини жодного разу не звертався до лікувального закладу під час хвороби доньки за медикаментами не звертався. 28.02.2017 року неповнолітня [PERSON] звернулась до Комісії з питань захисту прав дитини із заявою про позбавлення її батька [PERSON] батьківських прав. [PERSON] 28.02.2017 року звернувся до Комісії із заявою про те, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки. Рішенням Комісії з питань захисту прав дитини від 28.02.2017 року за № 7 визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON]. Як передбачено ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд зобов`язаний у відповідності до вимог ст.182 Сімейного кодексу України враховувати такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається судом, якщо платник аліментів працює, має сталий заробіток (дохід). Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Судом не встановлено, що відповідач працює та має сталий заробіток, а тому розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі, в межах заявлених позивачем та визнаних відповідачем вимог, тобто по 440 гривень щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звязку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, а також для забезпечення прав та інтересів дитини. На підставі ст.ст. 19, 150, 164, 166, 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved