Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

СТ «[INFO]» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] майнової шкоди, з урахуванням уточнених позовних вимог, у розмірі 21751,38 гривень. Свої вимоги СТ «[INFO]» обґрунтувало тим, що з травня 2014 року до травень 2015 року було виявлено самовільне підключення до мереж СТ «[INFO]» з боку [PERSON], що стало підставою для складання актів про порушення, відповідно до яких і було розрахована майнова шкода. Договірні відносини між СТ «[INFO]» та [PERSON] на постачання електроенергії відсутні. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Викладені факти в позові підтвердили та підтримали. [PERSON] та її представник заперечували проти позову, при цьому представник відповідача зазначив, що відповідач не є членом СТ «[INFO]», що відповідача про здійснення перевірки та складання актів про порушення не повідомляли та акти про порушення складені без її участі та присутності. Представник відповідача наполягав, що особи які склали акт не пройшли відповідне навчання та інструктаж, тому, зазначені акти про порушення не можуть бути підставою для нарахування їй обов'язків по сплаті майнової шкоди. В судовому засіданні як [PERSON] так і її представник не підтвердили та не спростували факту самовільного підключення до електромережі СТ «[INFO]» Суд, вислухавши учасників процесу, свідків, дослідивши надані докази та обґрунтування, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне: Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно із ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі ст.ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. В період з травня 2014 року по травень 2015 року, а саме 01.05.14, 01.06.14, 01.07.14, 01.08.14, 01.09.14, 01.10.14, 01.11.14, 01.12.14, 01.01.15, 01.02.15, 01.03.15, 01.04.15, 01.05.15 [PERSON] - відповідальним за електрогосподарство СТ «[INFO]», [PERSON] - головою СТ «[INFO]» та [PERSON] - членом СТ «[INFO]» були складені Акти про порушення, в яких було зазначено, що [PERSON] самовільно приєдналась до мереж СТ «[INFO]», без наявності обліку споживала електроенергію. На підставі вказаних актів про порушення, СТ «[INFO]» здійснило розрахунок завданої майнової шкоди, яка після уточнення позовних вимог склала 21751,38 гривень (т. 1 а.с. 20-36, 138-146, 167-169, т. 2 а.с. 59-65). Судом встановлено, що СТ «[INFO]» є кооперативом, у відповідності до ст.. 8 закону «Про кооперацію у своїй діяльності керується нормами закону «Про кооперацію» та статутом СТ «[INFO]». Статут СТ «[INFO]», що міститься в матеріалах справи, не містить положень про право СТ «[INFO]» складати акти про порушення. Також, Правила користування електричною енергією для членів СТ «[INFO]», що затверджені рішенням зборів уповноважених від 25.07.2010, які містяться в матеріалах справи, не містять положення про право СТ «[INFO]» складати акти про порушення (т. 1 а.с. 9-14, 66-72, 76-80, 208-255. Зважаючи, що [PERSON] не є членом СТ «[INFO]», то суд дійшов до висновку, що в силу положень ст.. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 12 закону «Про кооперацію», ст.. 3, 14 ЦК України зазначені Правила на неї не розповсюджуються і тому не можуть бути підставою для прийняття рішень щодо [PERSON] Крім того, судом встановлено, що Правила користування електричною енергією для членів СТ «[INFO]», затверджені рішенням зборів уповноважених від 25.07.2010. Відповідно до рішення апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2016 року по справі № 636/1491/15ц за позовом [PERSON] до СТ «[INFO]» встановлено, що положення статуту СТ «[INFO]» щодо обрання уповноважених не відповідає вимогам закону. Відповідно до п. 2 Правил користування електричною енергією для населення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. N 1357, надалі Правила № 1357, енергопостачальник - учасник оптового ринку електричної енергії України, що купує електричну енергію на цьому ринку з метою продажу її споживачам. Відповідно до 1.2. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, що затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 р. N 562 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 р. за N 782/12656, надалі - Методика, методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) (далі - енергопостачальник) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об'єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку. Судом встановлено, що СТ «[INFO]» не є енергопостачальником, а є споживачем, оскільки відповідно до договору з АК «Харківобленерго» має статус саме споживача. Вище вказаними Правилами № 1357 та Методикою не передбачено право СТ «[INFO]» складати акти про порушення, оскільки зазначені повноваження має АК «Харківобленерго», як постачальник електроенергії. Відповідно до п. 4.1 Методики, факт виявлених представниками енергопостачальника електричної енергії за регульованим тарифом (далі - енергопостачальник) порушень споживачем вимог ПКЕЕ або ПКЕЕН оформлюється актом про порушення. Акт про порушення складається у присутності споживача представниками енергопостачальника, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред'явлення ними службових посвідчень на місці виявлення порушень. Судом встановлено, що акти про порушення, що наявні в матеріалах справи, складені та підписані [PERSON] - відповідальним за електрогосподарство СТ «[INFO]», [PERSON] - головою СТ «[INFO]» та [PERSON] - членом СТ «[INFO]». СТ «[INFO]», в супереч вимогам ч. 1 ст.. 60 ЦПК України, не надало доказів наявності в статуту СТ «[INFO]», посадових інструкціях [PERSON], [PERSON] та [PERSON] прав на складання актів про порушення. Крім того, зважаючи на листи ВП «Держенергонаглад у ПР» вих.. № 287/01-18 від 11.02.15, листа Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Харківській області вих. № 42-20 від 11.02.15 та листа Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Харківській області вих. 204-20 від 01.07.15 суд приходить до висновку, що відповідальний за електрозабезпечення СТ «[INFO]» [PERSON] не мав права в період з 01.05.14 по 01.05.15 обслуговувати електроустановки СТ «[INFO]», а надані до матеріалів справи копії посвідчень [PERSON] є неналежними доказами. Доказів проходження навчання та інструктажу [PERSON] та [PERSON], СТ «[INFO]» не надав. В судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON], підтвердила, що ні вона ні [PERSON] не мають відповідне навчання і не пройшли відповідний інструктаж, що дозволяють їм приймати участь у складанні актів про порушення (т. 1 а.с. 122-123, т.2 а.с. 18-24). Відповідно до п. 4.1 Методики, акт про порушення складається у присутності споживача представниками енергопостачальника, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред'явлення ними службових посвідчень на місці виявлення порушень. У разі відмови споживача від підписання акта про порушення про це зазначається в акті про порушення. Акт про порушення без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Споживачі та представники енергопостачальника під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень, про що зазначається в акті про порушення. Відповідно до п. 4.5 Методики, Акт про порушення складається у двох примірниках у присутності споживача або уповноваженого представника споживача в разі виявлення порушень ПКЕЕ. Працівники енергопостачальника перед складанням акта про порушення зобов'язані повідомити споживача про його право внести зауваження та заперечення до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень та пропозицій. Судом встановлено, що [PERSON] - відповідальний за електрогосподарство СТ «[INFO]», [PERSON] - голова СТ «[INFO]» та [PERSON] - член СТ «[INFO]» про здійснення перевірки та складання актів про порушення від 01.05.14, 01.06.14, 01.07.14, 01.08.14, 01.09.14, 01.10.14, 01.11.14, 01.12.14, 01.01.15, 01.02.15, 01.03.15, 01.04.15, 01.05.15 [PERSON] не повідомляли, для ознайомлення та на підпис вказані акти в день їх складання [PERSON] не надавали, складання актів відбувалось в будинку [NUMBER], який знаходиться на території СТ «[INFO]», що належить [PERSON] Зазначений висновок суду ґрунтується на показах свідків [PERSON] та [PERSON] та відомостей з самих актів про порушення, а саме відсутності позначки про відмову [PERSON] від підпису, як це передбачено «Приміткою» до вказаних актів. Суд критично оцінює покази свідків [PERSON] та [PERSON] про присутність їх на території будинку [NUMBER] в час складання актів, оскільки останні є приятелями родини відповідача. Також, судом при оцінки актів про порушення встановлено, що в актах (п.3) за період з 01.05.14 року по 01.03.15 року зазначені відомості про проведення вимірів, параметрів схеми електропостачання споживача на дату складання акту, зокрема зазначено що вимірювання проводилось за допомогою штангенциркуля ШЦ-1 заводський номер 8615/6951, який відповідно до свідоцтва є заводським номером, а не інвентарним, при цьому правові підстави для користування зазначеним прибором СТ «[INFO]» не надав. Відповідно до Листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 17.01.2014 р. N 319/26/47-14, зазначено, що акт про порушення ПКЕЕН - це документ, який фіксує факт здійснення споживачем порушення ПКЕЕН. При цьому акт про порушення ПКЕЕН вважається дійсним за умови, що в ньому зазначено зміст виявленого порушення, він складений на місці виявлення порушення та у присутності споживача, та якщо він підписаний споживачем та представником енергопостачальника або містить позначку про відмову споживача від підпису та підписаний трьома представниками енергопостачальника. В той же час, при судовому розгляді було встановлено, що акти були складені без присутності [PERSON]; не в місці нібито виявлення порушення - будинок [NUMBER], а в будинку [NUMBER], що належить [PERSON]; позначки про відмову [PERSON] від підпису актів про порушення зазначені акти не містять. Таким чином, суд приходить до висновку, що акти про порушення що надані до матеріалів справи, якими СТ «[INFO]» обґрунтовує свої вимоги є недійсними і не можуть бути належними та допустимими доказами по справі. Пунктом 6.42 Правил користування електричною енергією, які затверджені постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 р. N 28 (у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17 жовтня 2005 р. N 910) зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 р. за N 417/1442, надалі Правила 28 визначено, що на підставі акту порушень уповноваженими представниками постачальника електроенергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електроенергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків, який визначається відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ. Отже, саме рішенням комісії з розгляду актів про порушення здійснюються відповідні розрахунки щодо нарахування шкоди. Відомості про час та місце розгляду актів про порушення, що наявні в матеріалах справи, самі акти про порушення не містять. Доказів створення комісії в СТ «[INFO]» з розгляду актів про порушення, проведення засідання комісії електропостачальника АК «Харківобленерго», а також належним чином оформлених протоколів та рішень зазначеної комісії з розгляду актів про порушення, що наявні в матеріалах справи СТ «[INFO]» в супереч вимогам ст.. 60 ЦПК України не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що Розрахунки розміру майнової шкоди здійснені в непередбачений чинним законодавством спосіб та порядок, а отже не можуть бути підставою для нарахування грошових зобов'язань [PERSON] Згідно зі ст. ст. 57, 58 ЦПК України доказами вважаються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказі, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів щодо самовільного підключення [PERSON] до електромережі, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed