Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», що є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк», ЗАТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором, яка становить 112 805,87 грн. та судового збору в сумі 1128,06 грн. В обґрунтування вимог зазначили, про те, що відповідно до укладеного договору №DNH4КР50640310 від 22 грудня 2005 року [PERSON] 22 грудня 2005 року отримав кредит у розмірі 6061,89 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно підтвердив свою згоду на те, що підписана заява з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Позивач надав вказані кредитні кошти відповідачу, тим самим своєчасно та в повному обсязі виконав свої зобов»язання перед останнім згідно Кредитного договору. Проте відповідач свої зобов»язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом належним чином не виконує. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 23 жовтня 2013 року складає 112805,87 гривень, з яких: 6061,90 грн. - заборгованість за кредитом; 33089,94 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 67806,13грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00грн. - штраф (фіксована частина), 5347,90 грн. - штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з»явився, подав заяву про згоду на розгляд справи у його відсутності, про прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи. У відповідності до ст.197 ЦПК України у зв»язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається із Кредитного договору № DNH4КР50640310 від 22 грудня 2005 року [PERSON] 22 грудня 2005 року отримав кредит у розмірі 6061,89 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до положень ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач свої обов'язки перед позичальником виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 6061,89 грн. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов'язань за договором № DNH4КР50640310 від 22 грудня 2005 року, у встановлений договором строк до 22 грудня 2006 року не повернув кредиту, не сплатив відсотків та передбачених договором платежів. В результаті цього утворилась заборгованість. Згідно наданого банком розрахунку станом на 23 жовтня 2013 року заборгованість за кредитним договором становить - 112805,87 гривень, з яких: 6061,90 грн. - заборгованість за кредитом; 33089,94 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 67806,13грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00грн. - штраф (фіксована частина), 5347,90 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відтак, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 6061,90гривень підлягає задоволенню. Також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованість по процентам за користування кредитом - 33089,94гривень. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пені, штрафу). Крім суми всієї заборгованості за Кредитним договором позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 67806,13гривень, а також штрафи відповідно до п.5.3 умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00гривень, штраф (процентна складова) - 5347,90 гривень. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч.1 ст. 261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. До 22 грудня 2006 року відповідач мав повністю погасити кредит, отже з наступного дня від цієї дати позивач довідався про порушення свого права. З даним позовом Банк звернувся в суд через 6 років 9 місяців - 30 жовтня 2013року. Таким чином, позивачем при подачі позову з вимогами про стягнення неустойки (пені) та штрафу пропущено і спеціальну позовну давність в один рік. Кредит відповідачу надавався на споживчі потреби. Отже на правовідносини між сторонами розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів». Суд враховує висновки Конституційного Суду України, зроблені у рішенні від 10 листопада 2011 року по справі №1-26/2011. Застосування позовної давності у даній категорії спорів є обов'язком суду незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки, позовна давність до стягнення пені та штрафу за Кредитним договором з відповідача закінчилась 23 грудня 2007 року, суд вважає, що у цій позовній вимозі слід відмовити за спливом позовної давності, за виключенням штрафу (фіксованої частини) у розмірі 500,00грн. Відтак, заборгованості за кредитом в розмірі 6061,90 гривень, заборгованість по процентах за користування кредитом - 33089,94гривень, штраф - 500,00 грн. - підлягає стягненню з відповідача в користь позивача в примусовому порядку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. У зв'язку з частковим задоволенням позову, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial