Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 27.11.2019 року позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він являється сином [PERSON] . Після розірвання шлюбу між його батьками він залишився проживати з матір`ю [PERSON] . Із 01 вересня 2019 року він навчається за контрактом у Донецькому національному технічному університеті, із денною формою навчання. Термін навчання з 01.09.2019 по 31.12.2020. Стипендію не отримує, живе на заробітну плату матері, якої не вистачає. Має витрати на оплату навчання, проїзд, харчування, купівлю одягу, взуття, предметів гігієни, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька. Навчається на денному відділенні, а тому працювати не має змоги. В добровільному порядку батько відмовляється надавати матеріальну допомогу. У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути із відповідача на його користь аліменти на його утримання у розмірі 6000 гривень щомісячно до закінчення навчання, Відповідач своїм правом на надання відзиву на позов не скористався. У судове засідання позивач не з`явився, про дату час та місце судового розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату час та місце судового розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, шляхом розміщення повідомлення га офіційному веб-сайті судової влади України. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 11грудня 2019 року за вказаною заявою відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 14 січня 2020 року. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку: Судом установлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 15 вересня 1998 року Великоновосілківським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області (а.с.16). [PERSON] навчається у Донецькому національному технічному університеті на денній формі навчання із 01 вересня 2019 року, за рахунок коштів фізичної особи, можливе закінчення навчання 31 грудня 2020 року, що підтверджується довідкою № 19/0482 від 26 листопада 2019 року (а.с. 19). Із договору про навчання у ДонНТУ №03/031 від 09.08.2019 вбачається, що [PERSON] навчається за денною формою у Донецькому національному технічному університеті. Загальна вартість навчання становить 38500 гривень, у тому числі за кожний семестр на першому курсі вартість навчання становить становить 12834 гривень, на другому курсі 12832 гривні. Кошти вносяться два рази на рік (а.с.18). Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Згідно ст.27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьки зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо вони продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Пунктом 20 постанови пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Висновки суду. Оскільки, після досягнення 18-річного віку [PERSON] продовжив навчання, вступивши до Донецького національного технічного університету на денну форму навчання, можливості працевлаштуватися немає, а тому потребує матеріальної допомоги. Водночас, суд враховує, що відповідач є працездатною особою та може виконувати обов`язок по утриманню дитини та сплачувати аліменти на час навчання сина. Оскільки станом на час розгляду справи у суду відсутні відомості, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільні доходи у виді заробітної плати, враховуючи позовні вимоги, аліменти слід стягувати в твердій грошовій сумі. При цьому, суд вважає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 6000 грн., оскільки ним не представлено суду доказів, що його витрати на місяць складають понад 6000 гривень. При визначенні розміру аліментів, суд приймає до уваги встановлений законом прожитковий мінімум, обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дитину на час навчання, розмір плати за навчання, зазначений в договорі, загальновідомий розмір вартості канцелярського приладдя, вартості проїзду до навчального закладу і приходить до висновку, про стягнення із відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 1500 гривень. Такий розмір аліментів, на думку суду буде відповідати засадам розумності і справедливості та буде співмірним потребам сина та можливостям батька. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Оскільки позов поданий до суду 27.11.2019 року, а тому з даної дати і підлягають стягненню аліменти з відповідача на утримання сина в зв`язку з навчанням і до закінчення навчання. Згідно ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Рішення суду в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судовий збір. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: partial