Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачки. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Дмитришин М.П. подала до суду заяву, в якій просить поновити строк для подання доказів, що підтверджують розмір витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи та ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн та судовий збір у розмірі 6 444,66 грн. В обґрунтування заяви покликається на те, що рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 16.09.2021 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено повністю. З огляду на це, саме на відповідача покладаються судові витрати, які були понесені позивачем під час розгляду справи, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Позивачка та її представник участі у судовому засіданні не брали, тому про існування рішення позивачка дізналася лише 22.09.2021, що і зумовило пропуск строку на подання доказів на підтвердження понесених судових витрат. 23.03.2021 між позивачкою та Адвокатським об`єднанням «Лемеха та Партнери» було укладено договір-доручення про надання правової допомоги №1509, предметом якого є надання правової допомоги у цивільній справі №443/569/21. Додатком №1 до даного договору-доручення погоджена вартість правових послуг по даній справі, а саме: вартість однієї години роботи адвоката - 2 000 гривень, загальна вартість правової допомоги по даній справі в суді першої інстанції - 15 000 грн. Акт виконаних робіт №1 від 20.09.2021 підтверджує факт надання правової допомоги позивачу та містить детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Із меморіального ордеру №@2PL506401 вбачається, що 24.03.2021 оплачено юридичні послуги, згідно рахунку №1509/1 від 23.03.2021 в сумі 15 000 грн. Крім того, рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 16.09.2021 не вирішено питання розподілу судових витрат в частині стягнення судового збору. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подала до суду заяву про розгляд заяви за їх відсутності, заяву підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Суд, вивчивши викладені у заяві аргументи та додані до неї документи, а також матеріали цивільної справи №443/569/21, доходить висновку, що заява про ухвалення у справі додаткового рішення підлягає до задоволення частково виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до договору доручення про надання правової допомоги №1509 від 23.03.2021, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Лемеха та Партнери» та [PERSON] , за дорученням замовника виконавець зобов`язується, дотримуючись «Правил адвокатської етики» та чинного законодавства України, надати клієнту правову допомогу у цивільній справі про стягнення боргу за розпискою, а замовник зобов`язується виплатити виконавцю гонорар та відшкодувати витрати необхідні для виконання договору (а.с.3-5). Згідно з актом виконаних робіт №1 згідно договору-доручення №1509 від 23.03.2021, складеного 20.09.2021, вартість виконаних робіт по даному акту становить 15 000 грн (7,5 год х 2 000 грн/год). Роботи, які виконані виконавцем повністю відповідають вимогам договору (а.с.6). Рахунком №1509/1 від 23.03.2021 [PERSON] встановлено суму до оплати в розмірі 15 000 грн. Виконавець АО «Лемеха та Партнери» м.Львів (а.с.8). Відповідно до меморіального ордеру №@2PL506401, [PERSON] 24.03.2021 сплачено Лемеха та Партнери АО за юридичні послуги згідно договору-доручення рахунку №1509 від 23.03.2021 суму 15 000 грн (а.с. 7). Заочним рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 16.09.2021, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості у розмірі 19 000,00 грн, пеню у розмірі 415 931,77 грн, сплачений судовий збір у сумі 6 444,65 грн, а всього 441 376 грн 42 коп, а також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості у розмірі 26 530 злотих. Повне судове рішення виготовлено 21.09.2021 (а.ц.с.38-43). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України). Приписами частини 1 статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно з приписами пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями частини 1, 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України). За змістом частини 4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до приписів частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Крім цього, суд враховує правові позиції Верховного Суду, зроблену 03 травня 2018 року у справі справа № 372/1010/16-ц (провадження № 61-3416 св 18) та Великої Палати Верховоного Суду, зробленої 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Так, у справі № 372/1010/16-ц Верховний Суд дійшов висновку, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. У справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховоного Суду дійшла висновків, що При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21). Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства (пункт 40). Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44). Адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту (пункт 64). Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу необхідно виходити з критерію реальності адвокатських послуг (їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд зауважує, що стороною позивачки у позовній заяві було заявлено орієнтовний розмір витрат на правову допомогу у сумі 15 000,00 грн. У судовому засіданні сторона позивачки була відсутня, скориставшись правом, наданим їй частиною 3 статті 211 ЦПК України, і подавши відповідне клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Судове рішення у справі (його вступна та резолютивна частини) проголошене 16.09.2021, а повне судове рішення виготовлене 21.09.2021. З наведеного суд доходить висновку, що вказавши у позовній заяві орієнтовний розмір судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) сторона позивача висловила відповідну позицію (зробила заяву) про наявність наміру на їх стягнення. Крім цього, суд зауважує, що докази на підтвердження розміру витрат, які позивачка понесла на професійну правничу допомогу, подані після ухвалення рішення у встановлені законом строк. Проаналізувавши надані стороною позивачки докази на підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить переконання, що такі витрати є належним чином обґрунтовані та підтвердженні належними, допустимими і достатніми доказами, ці витрати співмірні із складністю справи та наданим адвокатом обсягом послуг. З огляду на відсутність аргументів відповідача щодо поданої заяви, яким би суд міг надати оцінку і які б могли вплинути на зроблені у цій справі висновки, суд вважає, що заяву щодо ухвалення у справі додаткового рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу слід задовольнити у повному обсязі. Водночас, зважаючи на те, що у судовому рішенні від 16.09.2021 судом вирішено долю судових витрат в частині стягнення судового збору, а саме: стягнуто з відповідача на користь позивачки сплачений судовий збір у сумі 6 444,65 грн, тому у цій частині заява є необґрунтованою. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, заяву про ухвалення у справі додаткового рішення слід задовольнити частково.

Outcome: partial