Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: 17.09.2020 року, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 16.09.200 року між сторонами було укладено шлюб, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні позивача і проживає разом з [PERSON] . Сімейне життя між подружжям не склалося через постійні сварки та непорозуміння, що призвело до окремого проживання. Допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивач просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] ; не змінювати прізвище після розірвання шлюбу; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.09.2020 року і до повноліття дитини, та стягнути судовий збір. Сторони в судове засідання не викликались, однак про дату та місце розгляду справи повідомлялись в порядку п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву від відповідача, в установлений законом строк, не надійшов. \~ \~ \~ \~Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 22.09.2020 року дану позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження. 16.10.2020 року від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог. Встановлені судом обставини: Судом на підставі поданих доказів встановлено наступне. 16.09.2000 року Вергунівською сільською радою Черкаського району Черкаської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка змінила прізвище після одруження на « [PERSON] », що підтверджується даними свідоцтва про одруження від 16.09.2000 року, Серія [NUMBER] , актовий запис №9. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про його народження від 28.05.2003 року, Серія [NUMBER] . Відповідно до довідки з Вергунівського старостинського округу №1 Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 15.09.2020 року №1247/14-04/01, [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] та має такий склад сімї: [PERSON] син, [PERSON] чоловік. Отже судом встановлено факт реєстрації шлюбу між сторонами та наявність у них спільного сина, який проживає разом з батьками. Норми права, що підлягають застосуванню: ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Крім цього,\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. п. 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.». \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту а), b), с) ч. 1 ст. 16 Конвенції ООН «Про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок» від 03.09.1981 року, держави-сторони вживають усіх відповідних заходів для ліквідації дискримінації щодо жінок в усіх питаннях, що стосуються шлюбу та сімейних стосунків, і, зокрема, забезпечують на основі рівності чоловіків і жінок: \~ \~ \~ \~a) однакові права щодо одруження; b)\~однакові \~права \~на \~вільний \~вибір дружини\~і на\~одруження лише\~з своєї\~вільної і\~ повної\~згоди;\~ \~ \~ \~ \~c) однакові права та обов`язки під час шлюбу і після його розірвання. Отже принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст.. 113 СК України). У відповідності до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3\~ст. 181 СК України\~- за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. ч. 1 ст. 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~182\~Сімейного Кодексу\~України -\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. (ч. 1 ст. 183 СК України). Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Суд вивчивши матеріали справи в їх сукупності та повноті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Оскільки подружні відносини сторони не підтримують і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, шлюб необхідно розірвати. Враховуючи, що неповнолітній син проживає разом з обома батьками, однак перебуває на утриманні матері, і даний факт відповідачем не спростовується,\~суд приходить до висновку що дитина потребує стабільної, щомісячної матеріальної допомоги і з боку батька. Вимога позивача про стягнення аліментів з 16.09.2020 року не підлягає до задоволення, оскільки позовна заява надійшла до суду 17.09.2020 року і саме з цього часу присуджуються аліменти. Судові витрати: Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у сумі 840,80 грн. за вимогу про розірвання шлюбу. За вимогу щодо стягнення аліментів судовий збір позивачем не сплачено, оскільки вона звільнена від його сплати згідно ЗУ «Про судовий збір», а тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: partial