Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.11.2021 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів. 11.11.2021 відповідач [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивачки [PERSON] на його користь судових витрат, які пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 8000 грн. На обґрунтування поданого клопотання зазначено, що у поданому відзиві на позовну заяву [PERSON] було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правову допомогу, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складатиме до 8000 грн. В судовому засіданні 10 листопада 2021 року відповідач також заявив про подання доказів на підтвердження таких\~ витрат, в порядку ст. 141 ЦПК України. На підтвердження судових витрат відповідач надає: копію договору про надання правничої допомоги від 04 листопада 2020 року; копію угоди від 30 серпня 2021 року про внесення змін до Договору про надання правничої допомоги від 04 листопада 2020 року; копію акту виконаних робіт від 10 листопада 2021 року. На заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення представник позивача [PERSON] подав до суду 15.11.2021 додаткові пояснення у справі, та 16.11.2021 заяву про ухвалення додаткового рішення. З позиції представника позивача, він надані відповідачу адвокатом Ружицьким В. М. послуги не відносить до професійної правничої. Мотиви такої позиції представника позивача суд не викладає, позаяк вони містять суб`єктивні, образливі, судження представника позивача, які спрямовані не на обґрунтування підстав для зменшення судових витрат чи відмови в стягненні таких, а виключно на приниження представника протилежної сторони. Проте по суті представник позивача також зазначає, що на підтвердження витрат на правничу допомогу стороною відповідача не надано детального опису робіт, а складність справи, обсяг наданої правничої допомоги, витрачений адвокатом час, ціна позову, є неспівмірними з заявленими витратами пов`язаними з правничою допомогою адвоката. Також вважає, що додаткова угода є підробленою (укладеною заднім числом). Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися. Від його представника адвоката Ружицького В. М. до суду надійшло клопотання про здійснення розгулу заяви про ухвалення додаткового рішення за відсутності відповідача, заяву підтримують в повному обсязі, та просять її задовольнити. Додатково зазначає, що розмір витрат є фіксованим, а тому детальний опис робіт виконаних адвокатом під час надання правової допомоги не потрібен. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися. В поданій до суду\~ від 15.11.2021 про ухвалення додаткового рішення, представник позивачки [PERSON] просить справу розглядати без його участі та позивачки. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подане клопотання про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначалося, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на правову допомогу, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складатиме до 8000 грн. В судовому засіданні 10 листопада 2021 року представник відповідача також заявив клопотання про надання доказів на підтвердження судових витрат, у відповідності ч. 8 ст. 141 ЦПК України. На обґрунтування понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу відповідачем додано до клопотання про ухвалення додаткового рішення: копію договору про надання правничої допомоги від 04 листопада 2020 року; копію угоди від 30 серпня 2021 року про внесення змін до Договору про надання правничої допомоги від 04 листопада 2020 року; копію акту виконаних робіт від 10 листопада 2021 року на суму 8000 грн. Так, в угоді від 30 серпня 2021 року про внесення змін до Договору про надання правничої допомоги від 04 листопада 2020 року пункт 3.1. Договору про надання правничої допомоги від 04 листопада 2020 року доповнено пунктом 3.1.1., наступного змісту «п.3.1.1. Виконавець надає Замовнику правничу (правову) допомогу по справі № 344/12622/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів. За надання правничої (правової) допомоги Виконавцем: - в суді першої інстанції Замовник сплачує Виконавцю гонорар у твердій грошовій сумі в розмірі 8000 грн.; - в суді апеляційної інстанції Замовник сплачує Виконавцю гонорар у твердій грошовій сумі в розмірі 11000 грн.; - в суді касаційної інстанції Замовник сплачує Виконавцю гонорар у твердій грошовій сумі в розмірі 14000 грн. Розмір гонорару є фіксованим покожній інстанції, незалежно від кількості судових засідань, складених процесуальних та/або інших документів, тощо. Розмір гонорару не включає в себе витрат на відрядження, проживання в готелі, та інші супутні витрати, що можуть мати місце під час надання правничої (правової) допомоги. Замовник сплачує Виконавцю гонорар обумовлений у даному Договорі на підставі акту виконаних робіт, на протязі 30 днів починаючи з дня, що йде за днем ухвалення рішення по данійсправі по кожній з інстанцій (в тому числі, але цим не обмежуючись, рішення, постанови по суті спору, ухвали про закриття провадження, ухвали про залишення позову без розгляду, тощо)». Таким чином судом встановлено, що розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу в цій справі має фіксований характер та становить 8000 грн., що підтверджено належними та допустимими доказами. Твердження представника позивача про відсутність детального опису робіт, тобто не відповідність ч. 3 ст. 137 ЦПК України, не заслуговує уваги, оскільки у разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги не потрібен (ВС/КАС у справі № 640/18402/19 від 28.12.2020). Щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката\~ із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), та обсягом наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, суд зазначає наступне. З досліджених матеріалів справи вбачається, що представник позивача адвокат Ружицький В. М. склав письмовий відзив на позовну заяву, приймав участь в двох судових засіданнях (19.10.2021 р., 10.11.2021 р.), а також склав заяву про ухвалення додаткового рішення, попередньо підготував та підписав з відповідачем договір про надання правничої допомоги, додаткову угоду, акт виконаних робіт. Окрім того є об`єктивним, що в процесі надання правничої допомоги адвокатом були вивчені матеріали, здійснено пошук відповідного законодавства, надані відповідні консультації клієнту. При цьому суд враховує, що при поданні позову до суду ціна позову становила 18000 грн., тобто судові витрати також є співмірними із первинною ціною позову. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд зазначає, що\~ додаткові пояснення представника позивача від 15.11.2021 та заява про ухвалення додаткового рішення від 16.11.2021, місить клопотання про відмову у стягненні судових витрат в повному обсязі, з посиланням на загальні норми ЦПК України, проте не містить клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, та конкретних доводів щодо неспівмірності таких витрат. Тобто позивачем не виконано вимоги ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, як передумову для вирішення судом питання про зменшення розміру судових витрат. З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що фіксовані витрати відповідача на професійну правничу допомогу в цій справі є доведеними, співмірними, а отже такими, що підлягають стягненню з позивачки в користь відповідача в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved