Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Служба у справах дітей Калуської міської ради звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стверджуючи, що відповідач являється батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], однак вихованням та утриманням дитини він не займається, не виявляє інтересу до дитини, самоусунувся від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини понад три роки, матеріально не допомагає. Мама дитини [PERSON] померла [INFO]. Неповнолітня [PERSON] разом з братом знаходиться на вихованні гр. [PERSON], яка проживає у м. Запоріжжя. Тому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дочки [PERSON] З позовом, як третя особа яка заявляє самостійні вимоги, звернулась [PERSON] до Служби у справах дітей Калуської міської ради, [PERSON] про призначення опікуном, оскільки являється бабусею по батьковій лінії малолітньої [PERSON] та 26.05.2016 року звернулася до Служби у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації з заявою про поставлення її на облік кандидатів в опікуни щодо внучки, про що є висновок №566 від 26.05.2016 року про можливість бути опікуном. 27.05.2016 року вона також звернулася до Служби у справах дітей Калуської міської ради про встановлення над своєю внучкою опіки, оскільки на даний час [PERSON] вже перебувала на обліку в Службі у справах дітей Калуської міської ради, а також з кінця травня фізично перебувала в Івано-Франківській області, куди її було забрано з м. Запоріжжя, де вона проживала. Листом від 07.06.2016р. №123-1 їй повідомлено, що на розгляді Калуського міськрайонного суду знаходиться справа про позбавлення батьківських прав батька [PERSON] і до розгляду справи підстав для набуття права опіки немає. Згідно ст. 258 Сімейного кодексу України баба і дід мають право на самозахист внуків; баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Відповідно до ч. 4 ст. 167 Сімейного кодексу України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Також згідно ч. 4 ст. 63 Цивільного кодексу України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Крім того [PERSON] звернулась з позовом як третя особа яка заявляє самостійні вимоги до Служби у справах дітей Калуської міської ради, [PERSON] про призначення її опікуном малолітньої [PERSON] [INFO], оскільки являється її тіткою по маминій лінії і яка залишилась напівсиротою разом із своїм малолітнім братом [PERSON], [INFO], після смерті їх мами, а її родичка -[PERSON], яка трагічно загинула [INFO] в Пустомитівському районі Львівської області. Батько [PERSON] - [PERSON] з 29.08.2009 року перебуває в державному розшуку за вчинення злочину, передбаченого ст. 309 КК України і як наслідок, не проживає разом з своєю малолітньою дочкою та не займається її вихованням і утриманням. При таких обставинах діти фактично залишились самі, без батьківського догляду, виховання та піклування. Вона не могла на це спокійно спостерігати, а тому вирішила встановити опікунство над вказаними дітьми і почала займатись оформленням всіх відповідних документів. Крім цього, на підставі рішення служби у справах дітей Калуської міської ради про тимчасове перебування малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до прийняття рішення про влаштування дітей, згідно акту про факт передачі дитини від 30.05.2016 року, адміністрацією Івано-Франківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей, в її сім'ю передано дитину [PERSON], для належного її догляду та виховання. На даний час згадана дитина проживає та виховується в неї дома. Одразу після цього, вона звернулася в Службу у справах дітей Тисменицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області з заявою про поставлення її на облік потенційних опікунів, піклувальників, тобто вирішила встановити опікунство над своєю племінницею [PERSON] Згідно висновку № 69/02-19 від 21.07.2016 року службою у справах дітей Тисменицької районної державної адміністрації [PERSON] взято на первинний облік потенційних опікунів, піклувальників. Відповідно до ч.3 ст.243 СК України та ч.3 ст.60 ЦК України опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом .Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо вона позбавлена батьківського піклування і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов' язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи враховується бажання підопічного. Малолітня [PERSON] вже майже чотири місяці проживає в її квартирі, де створено належні побутові умови, здійснюється догляд, а в разі потреби лікування, також забезпечується відповідне виховання, а тому вона неодноразово висловлювала бажання і в подальшому проживати разом з нею. Крім цього, за наявності кількох осіб, які виявили бажання встановити опікунство на одну і ту ж дитину, переважне право на її опікунство має громадянин України в сім'ї якого виховується дитина, тобто, якщо бажання встановити опіку над однією дитиною висловили відразу декілька громадян України, перевагу отримують, перш за все, особи, в сім'ї яких виховується дитина (фактичні вихователі). Така перевага є зрозумілою, адже зміна сім'ї, умов життя, оточення навряд чи відповідатиме інтересам дитини. Судом об'єднано дані позови в одне провадження, оскільки відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою дитиною, якщо при розгляді справи буде встановлено,що вона позбавлена батьківського піклування і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В судовому засіданні представник Служби у справах дітей Калуської міської ради позов щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] підтримала в повному обсязі та просила його задоволити, оскільки він не займається вихованням та утриманням дитини, скривається від слідства, про що сам підтвердив, направивши лист до Калуського міськрайонного суду. Вважає, що переважне право на усиновлення неповнолітньої [PERSON] має [PERSON],оскільки адміністрацією Івано-Франківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей, в її сім'ю передано дитину [PERSON], для належного її догляду та виховання. Більше чотирьох місяців дитина проживає та виховується в неї дома, привикла до неї, називає її матір»ю і згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України має переважне право на опікунство , оскільки перебуває в родинних стосунках з останньою та слід врахувати особисті стосунки,що склались між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. [PERSON], знаючи, що дитина знаходилась в сім'ї [PERSON] в м. Запоріжжя, а пізніше на вихованні в [PERSON] не виявляла бажання опікуватись внучкою і тільки після подання позову до суду про позбавлення батьківських прав її сина - батька [PERSON] вона виявила бажання опікуватись нею. Представник [PERSON]- [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] підтримав, вважає, що вона має переважне право на усиновлення малолітньої [PERSON], оскільки згідно ч.2 ст. 258 Сімейного кодексу України баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Відповідно до ч. 4 ст. 167 Сімейного кодексу України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Вважає, що позивач [PERSON] не має права на усиновлення малолітньої [PERSON], оскільки не довела в судовому засіданні, що вона є близькою родичкою останньої. Щодо позбавлення батьківських прав [PERSON]- покладається на розсуд суду. [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримала в повному обсязі. Також вважає,що батько [PERSON] - [PERSON] з 29.08.2009 року перебуває в державному розшуку за вчинення злочину, передбаченого ст. 309 КК України і як наслідок, не проживає разом з своєю малолітньою дочкою та не займається її вихованням і утриманням. Вважає, що має переважне право на усиновлення неповнолітньої [PERSON] ,оскільки адміністрацією Івано-Франківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей, [PERSON] передана в її сім»ю, вона є родичкою останньої і та більше чотирьох місяців проживає та виховується в неї дома,називає її мамою та просить,щоб її не передавали під опіку в іншу сім»ю. Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов' язки опікуна чи піклувальника. Вона забезпечена житлом- на праві власності є квартира та будинок в м. Івано-Франківську, працює на роботі і створені всі умови для належного проживання та виховання. Прокурор в судовому засіданні позов Служби у справах дітей Калуської міської ради підтримала в повній мірі. Зазначила, що позов є обґрунтованим та підставним, вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON],оскільки він переховується від слідства, про що сам підтвердив, надіславши листа до суду, не може брати участі в вихованні дитини. Вважає, що переважне право на усиновлення неповнолітньої [PERSON] має [PERSON],оскільки адміністрацією Івано-Франківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей, в її сім'ю передано дитину [PERSON], для належного її догляду та виховання. Більше чотирьох місяців дитина проживає та виховується в неї дома . Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. [PERSON] не має на праві власності житла, не представила згоди всіх проживаючих в будинку на проживання неповнолітньої [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак надіслав лист в якому просить не позбавляти його батьківських прав, оскільки на даний час змушений переховуватись від слідства. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов Служби у справах дітей Калуської міської ради позов щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та третьої особи яка заявляє самостійні вимоги [PERSON] до Служби у справах дітей Калуської міської ради, [PERSON] про призначення її опікуном малолітньої [PERSON] підлягає до задоволення, а в позові третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги - [PERSON] до Служби у справах дітей Калуської міської ради, [PERSON] про призначення опікуном малолітньої [PERSON] відмовити виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 4). [INFO] померла мама [PERSON]- [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Згідно довідки КП «ЖЕО №4» №824 від 04.02.2016 року дитина була зареєстрована та проживала разом з матір'ю та братом [PERSON] по [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до відомостей, що містяться у листі відділу по Шевченківському району Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 18.02.2016 року малолітня [PERSON] разом з братом перебувала у родині громадянки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до висновку органу опіки та піклування, служби у справах дітей Калуської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав № 01-19/01/21 від 10.03.2016 року [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням, утриманням дочки не займається, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Також комісія вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] (а.с. 10-11). Про те, що [PERSON] переховується і не бажає співпрацювати з слідством і не може приймати участі в вихованні дитини стверджує його лист надісланий ним до суду (а.с.67). Згідно висновку служби в справах дітей та сім»ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області [PERSON]- бабуся малолітньої [PERSON] може бути опікуном останньої (а.с.54-55). З довідки Дмитрівської сільської ради №451 від 25.05.2015 року вбачається,що [PERSON] проживає в будинку своєї мами [PERSON] в [ADDRESS] разом з п'ятьма особами (а.с.127) та працює консьєржкою в ТОВ «ПІ ЕС АЙ - Україна (а.с.131). Про те, що згідно рішення Калуської міської ради від 10.03.2016 року № 01-19/01/16 [PERSON] передано на тимчасове перебування малолітню [PERSON] та службою в справах дітей Тисменицької районної державної адміністрації її взято на первинний облік потенційних опікунів, піклувальників стверджує висновок про можливість бути потенційним опікуном (а.с.103-104). Наявність квартири в [PERSON] підтверджує договір купівлі-продажу квартири та витяг з реєстру майнових прав (а.с.114,115). З акту обстеження житлових та матеріально-побутових умов, висновку про стан здоров'я [PERSON], довідок про доходи (а.с.108,110,-112 ),вбачається що в неї є нормальні умови проживання та доходи, які необхідні для потенційного опікуна . Відповідно до ст.ст.166, 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей. Батьки несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків. Із змісту ст.164 ч.1.п.2 СК України вбачається, що батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ст . 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Ч. 3 ст. 60 ЦК України передбачено встановлення судом опіки над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, Опікуна призначається за поданням органу опіки та піклування. Ч.4 ст. 63 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в суду є всі правові підстави позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON] [INFO], оскільки він вихованням та утриманням дитини не займається, не виявляє інтересу до неї, самоусунувся від виконання своїх обов'язків по вихованню, з 2009 року перебуває в розшуку і переховується від слідства, матеріально не допомагає. Вирішуючи питання про призначення опікуна над малолітньою [PERSON], суд приходить до висновку, що є всі правові підстави призначити опікуном [PERSON], [INFO], оскільки в неї створені відповідні матеріально-побутові умови для проживання малолітньої, в квартирі вона проживає одна, має стабільний дохід, є родичкою останньої, дитина проживає в неї більше чотирьох місяців. Вона поставлена на облік потенційних опікунів відповідно до п.40 Порядку провадження органами опіки та піклування, діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого ПКМ України від 24.09.2008 року № 866 і висновком Служби в справах дітей Тисменицької районної державної адміністрації її рекомендовано бути опікуном. Відмовляючи в призначенні опікуном [PERSON] суд вважає, що хоча вона являється бабусею малолітньої [PERSON], і може згідно висновку органу опіки і піклування бути опікуном останньої, є ряд підстав які не дозволяють призначити її опікуном, а саме: немає на праві власності житла, в даному будинку проживає ще п'ять осіб, які не є членами сім'ї і в яких не отримано згоди всіх на проживання неповнолітньої. Суд також допускає спілкування [PERSON] з сином [PERSON], який переховуючись від слідства і, не проживаючи з нею, якимось чином дізнався про судовий розгляд і написав листа до суду, а це може негативно впливати на виховання малолітньої [PERSON]. На підставі наведеного та

Outcome: approved