Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.07.2020 по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Вільнянська державна нотаріальна контора ГТУЮ у Запорізькій області про визнання права власності на спадкове майно, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Вільнянська державна нотаріальна контора ГТУЮ у Запорізькій області про визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Представником позивача за первісним позовом подано заяву про вирішення питання про судові витрати, де просить суд ухвалити додаткове рішення суду про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] коштів, витрачених на послуги адвоката Сердюк Р.В. в сумі 20 249,04грн., яка складається з: квитанція про сплату судового збору - 1039,04 грн., складена та подана позовна заява \~ \~ \~ \~- 3842,00 грн., судове засідання №1 \~ \~ \~ \~- 1921,00 грн., судове засідання №2 \~ \~ \~ \~ - 1921,00 грн., судове засідання №3 \~ \~ \~ \~- 1921,00 грн., складений та поданий відзив на зустрічний позов - 3842,00 грн., судове засідання №4 \~ \~ \~ \~- 1921,00 грн., судове засідання №5 \~ \~ \~ \~- 1921,00 грн., судове засідання №6 \~ \~ \~ \~- 1921,00грн., визначений у детальному описі робіт від 06.07.2020р. (т.2 а.с.34) Відповідачем за первісним позовом до суду подано заперечення відносно заяви про розподіл судових витрат з посиланням на не співмірність та необґрунтованість визначених представником позивача розміру судових витрат. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, вирішуючи питання розподілу судових витрат керується ст.141 ЦПК України та виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За визначенням ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Перш за все суд звертає увагу на те, що законодавцем у ст. 133 ЦПК України розмежовано судові витрати на судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи. Оскільки, судовий збір не входить до обсягу судових витрат пов`язаних з розглядом справи (ч.3 ст.133 ЦПК України), до обсягу якого входить зокрема витрати на професійну правничу допомогу, суд відкидає посилання представника позивача про включення судового збору в витрати на професійну правничу допомогу та розподіл судових витрат у виді судового збору, як витрат на професійну правничу допомогу. Відносно розміру витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного. Представником позивача за первісним позовом в обґрунтування ціни та розміру витрат на професійну правничу допомогу до суду подано договір про надання правової допомоги від 01.08.2019 та додаткову угоду про визначення розміру та порядку обчислення гонорару від 01.08.2019 (т.2 а.с.33-34), де ціна визначається в розмірі 1921,00 за одну годину роботи з мінімальним розрахунковим періодом одна година. Суд звертає увагу на те, що первісний позов до суду подано 15.08.2019, тобто після укладення вищезазначеного договору та додаткової угоди. На підтвердження повноважень представника позивача з поданням позовної заяви до суду надано ордер на надання правничої (правової) допомоги та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (т.1 а.с.8-9). На виконання вимог п.8 ч.3 ст.178 ЦПК України представник позивача у позові, за наявності укладеного договору про надання правової допомоги від 01.08.2019 та додаткової угоди про визначення розміру та порядку обчислення гонорару від 01.08.2019 (т.2 а.с.33-34), визначає вартість кожної окремої процесуальної дії орієнтовно по 1200,00 грн. без прив`язки до часу витраченого та таку дії. Зазначені дії не співвідносяться із завданням та основними засади цивільного судочинства (ст.2 ЦПК України), зокрема принципу правової визначеності, який є складовою верховенства права, можуть мати ознаки зловживання матеріальним (відносно ціни договору на правову допомогу) та процесуальним правом (подання розрахунку розміру правової допомоги до суду) та містити передумови свавілля в контексті принципів змагальності та рівності у цивільному судочинстві. У світлі наведених вище міркувань суд приходить до висновку, що, з урахуванням складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на представлення сторони в суді, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, враховуючи співвідношення ціни (предмету) позову, витрати на професійну правничу допомогу слід покласти на відповідача за первісним позовом [PERSON] в розмірі 5000,00 грн. На переконання суду такий розмір є співмірним з ціною (предметом) позову та складністю справи та відповідати обсягу робіт виконаних представником позивача. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у виді судового збору суд виходить з наступного. За визначенням ч.10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Здійснивши аналіз вищезазначеної норми, суд приходить до висновку, що законодавцем урегульовано правовий механізм у разі наявності зустрічного зобов`язання сплати судових витрат, шляхом його зарахування та сплати різниці іншій стороні. У разі однакового розміру зустрічного зобов`язання сплати судових витрат різниця відсутня, однак сам механізм зарахування зустрічних зобов`язань судових витрат визначний законодавцем не спростовується. Сторони в судовому процесі та за матеріалами цивільної справи (первісного позову в подальшому уточненого (а.с.2-7,207), зустрічного позову (а.с.210)) не оспорюють вартість предмету позову, визначену у первісному позові 166\~246,00 грн. Отже, з урахуванням задоволення первісного та зустрічного позовів в частині Ѕ частини відносно предмету позову на користь сторін, суд приходить до висновку про зарахування зустрічних зобов`язань судових витрат у виді судового збору та

Outcome: partial