Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Сєвєродонецький міський центр зайнятості (далі - Сєвєродонецький МЦЗ) звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 23.01.2020 року до Сєвєродонецького МЦЗ звернулася [PERSON] із заявою про надання статусу безробітного, згідно з якою відповідача було ознайомлено з її правами та обов`язками як зареєстрованого безробітного, в тому числі відповідальністю за подання недостовірних даних і документів, на підставі яких приймається рішення про призначення матеріального забезпечення і надання соціальних послуг, визначених Законом України «Про зайнятість населення», Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». 23.01.2020 року відповідачу надано статус безробітної та з 30.01.2020 року їй призначено виплату допомоги по безробіттю як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу, відсотку середньої заробітної плати залежно від тривалості безробіття. 15.10.2020 року згідно обміну даних з Пенсійним фондом України встановлено, що у період перебування на обліку у Сєвєродонецькому МЦЗ відповідач в період з 01.08.2020 року по 30.09.2020 року виконувала роботи за договорами цивільно-правового характеру у громадській організації «Фотопрактика по всій Україні і за кордоном». Позивачем 09.12.2020 року було видано наказ №243 про утримання зайво отриманого відповідачем матеріального забезпечення за період перебування на обліку з 23.01.2020 року по 07.12.2020 року у сумі 17362,37 грн. на підставі акту розслідування страхових випадків від 07.12.2020 року №463 та протоколу засідання комісії Сєвєродонецького МЦЗ з розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 09.12.2020 року №49. Відповідач 10.12.2020 року відмовилася отримати повідомлення про заборгованість особисто. 10.12.2020 року відповідачу засобами поштового зв`язку було направлено повідомлення про заборгованість, яке не було вручено. Станом на 23.12.2020 року відповідач не погасила вказану заборгованість. Просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 17362,37 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2102 грн. Відповідач [PERSON] надала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог. Свою позицію обґрунтувала тим, що вона 23.01.2020 року звернулася до позивача із заявою про надання статусу безробітного, в якій вказала відомості, які протягом знаходження на обліку не змінювалися. Спеціалісти Сєвєродонецького МЦЗ не попереджували її щодо неможливості нею укладання договорів цивільно-правового характеру та отримання за них сплати під час перебування на обліку у Сєвєродонецькому МЦЗ. У травні 2020 року неприбуткова організація «Фотопрактика по всій Україні та за кордоном» подала заявку на грант соціальної спрямованості, а відповідачем як керівник проекту за вказаним грантом отримала винагороду за надані послуги. Нею було отримано 3662,07 грн. за договором цивільно-правового характеру від 06.07.2020 року №1-20. Вона особисто зверталася до позивача за роз`ясненнями щодо отриманої грантової допомоги та особисто надала відповідні документи позивачу. Від позивача відповіді вона не отримала. У грудні 2020 року вона дізналася про необхідність повернення позивачу суми у розмірі 17362,37 грн., розмір якої їй не зрозумілий. Позивачем у позовній заяві не зазначений розрахунок вказаної суми заборгованості та вказано норми законів, які були порушені нею. Вона є одинокою матір`ю, на її утриманні перебуває 12-річний син. Вона на даний час не повідомлена позивачем про зняття її з обліку. Проект, в якому вона приймала участь, був направлений на покращення благоустрою м. Сєвєродонецьк, є соціально-корисним, та не був націлений на особисто її збагачення. Позивач не довів недобросовісність набуття нею суми у розмірі 17362,37 грн. Позивачем Сєвєродонецьким МЦЗ надано відповідь на відзив [PERSON] , в якому позивач просив задовольнити позов у повному обсязі. Свою позицію обґрунтував тим, що 23.01.2020 року [PERSON] звернулася із заявою про надання статусу безробітного, в якій вказала про відсутність в неї заробітку або інших передбачених законодавством доходів. Кар`єрний радник відповідача неодноразово наголошувала, що протягом перебування на обліку безробітна не може укладати в тому числі договори цивільно-правового характеру чи виконувати будь-яку роботу, надавати послуги, за які вона може отримати прибуток. На підтвердження розрахунку суми заборгованості позивачем додана довідка щодо виплати допомоги по безробіттю [PERSON] . Для проведення службового розслідування випадку достатньо одного отриманням відповідачем доходу. Відомості свідоцтва про народження і витягу з Державного реєстру цивільного стану свідчать про наявність відомостей про батька дитини, тобто на протилежність вказану у відзиві відповідачем, як одинокої матері. Представник позивача Біла А.В. в судовому засіданні підтвердила доводи, викладені в позовній заяві, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що сума виплаченого [PERSON] за період з 06.07.2020 року по 25.11.2020 року матеріального забезпечення на випадок безробіття становить 17362,37 грн. Згодом в судове засідання не з`явилась. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. 05.01.2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви, відкрито провадження у цивільній справі і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно з копією заяви про надання (поновлення) статусу безробітного від 23.01.2020 року [PERSON] просила надати їй статус безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та одночасно проінформувала, що не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Відповідно до заяви [PERSON] від 30.01.2020 року остання просила призначити їй виплату допомоги по безробіттю в розмірі, передбаченому Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Згідно з копією службової записки від 15.10.2020 року було виявлено факт виконання [PERSON] , яка з 23.01.2020 року перебуває на обліку безробітних, роботи за договором цивільно-правового характеру в ГО «Фотопрактика по всій Україні та за кордоном» з 01.08.2020 року по 30.09.2020 року. Відповідно до копії акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» від 07.12.2020 року №463 було зроблено висновок, що безробітна особа [PERSON] у період перебування на обліку безробітних у Сєвєродонецькому МЦЗ з 23.01.2020 року по теперішній час виконувала роботи за договором цивільно-правового характеру в Громадській організації «Фотопрактика по всій Україні та за кордоном» з 06.07.2020 року по 31.07.2020 року, з 01.08.2020 року по 31.08.2020 року, з 01.09.2020 року по 30.09.2020 року, у зв`язку з чим період виплати допомоги по безробіттю [PERSON] підлягає перегляду. Згідно з копією наказу про утримання зайво отриманого безробітною матеріального забезпечення від 09.12.2020 року №243 визначено, що [PERSON] нараховано заборгованість за відшкодування виплаченої допомоги по безробіттю за період з 06.07.2020 року по 25.11.2020 року у сумі 17362,37 грн. Вказана сума заборгованості підтверджується копією довідки Сєвєродонецького МЦЗ від 09.12.2020 року №1837 та копією повідомлення про заборгованість від 10.12.2020 року №13/06-2645. Відповідно до копії договору цивільно-правового характеру від 06.07.2020 року №1-20, укладеного між Громадською організацією «Фотопрактика по всій Україні та за кордоном» та [PERSON] , [PERSON] прийняла на себе надання послуг у якості керівника проекту «Молодь за безпечний простір» за весь час виконання проекту згідно з укладеним договором про надання гранту №003UN_RPP1201-04158/01, що виконується за договором #RPP/2020/4/027/ADM між Програмою розвитку Організації Об`єднаних Націй та Громадською організацією «Ініціативний центр сприяння активності та розвитку громадського почину «Єднання» в контексті Програми ООН із відновлення та розбудови миру. Згідно з довідкою АТ «Ощадбанк» від 19.03.2021 року №110.35-25/328 та випискою по картковому рахунку станом на 19.03.2021 року за період з 15.07.2020 року по 23.09.2020 року [PERSON] на її картковий рахунок надійшли грошові кошти у загальній сумі 16365,03 грн. Згідно з п. 6.1. договору цивільно-правового характеру від 06.07.2020 року №1-20 виконавець надає послуги, визначені в пункті 1.1 Договору, за період з 06.07.2020 року по 15.10.2020 року. Громадською організацією «Фотопрактика по всій Україні та за кордоном» було сплачено [PERSON] суми за вирахуванням податків та зборів за період з 06.07.2020 року по 31.07.2020 року у розмірі 1220,69 грн., за період з 01.08.2020 року по 31.08.2020 року у розмірі 1220,69 грн. та за період з 01.09.2020 року по 30.09.2020 року у розмірі 1220,69 грн. Вказані обставини підтверджуються копіями актів здачі-прийняття наданих послуг до договору цивільного правового характеру №1-20 від 01.08.2020 року №1, від 31.08.2020 року №2, від 30.09.2020 року №3. Як вбачається з довідки Сєвєродонецького МЦЗ від 24.02.2021 року №600/05-21, [PERSON] за період з 06.07.2020 року по 25.11.2020 року було виплачена допомога по безробіттю у загальній сумі 17362,37 грн. Статтею 2 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг). Згідно з підпункту 2 п. 1 розділу V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 06.04.2020 року №624, виплата допомоги по безробіттю припиняється в разі припинення реєстрації безробітного з підстав, передбачених Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 року №792. Відповідно до абзацу 3 підпункту 1 п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 року №792, центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня укладення цивільно-правового договору про виконання робіт (надання послуг). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною першою ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з пунктом першим ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Зі змісту вищевикладених положень вбачається, що стягнення із застрахованої особи виплаченого забезпечення та вартості наданих цій особі соціальних послуг здійснюється тільки за двох умов: зловживання з боку застрахованої особи та подання нею недостовірних даних. Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Аналогічний правовий висновок вказаний в постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 року по справі №6-91цс14. Також у постанові від 04.04.2018 року по справі №367/2095/17 Верховним Судом зроблено висновок про те, що укладення застрахованою особою, яка має статус безробітної, договору цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду, є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Факт отримання чи неотримання застрахованою особою коштів, в якості винагороди не змінює її обов`язку повідомити центр зайнятості про обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] під час перебування на обліку з 23.01.2020 року по 07.12.2020 року як безробітня уклала договір цивільно-правового характеру з Громадською організацією «Фотопрактика по всій Україні та за кордоном», та за яким отримала винагороду у загальній сумі 3662,07 грн. Водночас судом встановлено, що факт недобросовісного набуття [PERSON] суми виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 17362,37 грн. за період з 06.07.2020 року по 25.11.2020 року, у зв`язку з чим підлягає поверненню відповідачем вказана сума Сєвєродонецькому МЦЗ на підставі ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та ст.ст. 1212, 1215 ЦК України. При цьому суд не враховує відомості щодо руху коштів по картковому рахунку на ім`я [PERSON] , зазначені у довідці АТ «Ощадбанк» від 19.03.2021 року №110.35-25/328 та виписці по картковому рахунку станом на 19.03.2021 року, у зв`язку з тим, що вказані відомості щодо надходження кошті на рахунок відповідача не спростовують доводів в обґрунтування позовної заяви Сєвєродонецького міського центру зайнятості. Таким чином, аналізуючи обставини, встановлені у судовому засіданні під час розгляду справи, у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Сєвєродонецького міського центру зайнятості про стягнення суми виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2102 грн., у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Outcome: approved