Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В липні 2021 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Микитчин П.С., звернулася в суд із позовом до Рогатинської міської ради, в якому просить визнати за нею, як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обгрунтувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Вона є спадкоємцем, яка має право на спадкування за законом у першу чергу, як дочка спадкодавця. Спадщину прийняла, однак звернулася з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння, нотаріус відмовив у зв`язку з відсутністю документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Просила визнати за нею право власності на спірне домоволодіння в порядку спадкування. Відповідач заперечень проти позову не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 21 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, її представник - адвокат Микитчин П.С. подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Рогатинська міська рада Івано-Франківської області в особі міського голови подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій вказала, що визнає позов повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом. За змістом частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради Івано-Франківської області №114 від 09 червня 2021 року, домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] відносилося до суспільної групи «колгоспні двори». Станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON] . Пленум Верховного Суду України в пункті 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» дав судам роз`яснення, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, спірний житловий будинок та приналежні будівлі станом на 15 квітня 1991 року належав в рівних частках [PERSON] та [PERSON] як майно колишнього колгоспного двору. У зв`язку із смертю [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина на належну їй частину спірного домоволодіння. Судом встановлено, що спадкоємець за законом [PERSON] , як дочка спадкодавця, прийняла спадщину, оскільки в порядку ст.549 ЦК УРСР вступила в управління та володіння спадковим майном. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданим 11 січня 2008 року виконавчим комітетом Фразької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. У зв`язку із смертю [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Згідно довідки, виданої Фразьким старостинським округом Рогатинської міської ради Івано-Франківської області 30 липня 2021 року № 81/02-08, заповіт від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Фразької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області не посвідчувався. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за законом, який має право у третю чергу спадкувати майно спадкодавця [PERSON] була її тітка [PERSON] , яка прийняла спадщину, оскільки у визначений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 25 листопада 2008 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за законом, який має право у першу чергу спадкувати майно спадкодавця [PERSON] є її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, оскільки у визначений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем підтверджується копією свідоцтва про народження позивача та копією свідоцтва про її одруження. Однак, постановою державного нотаріуса Третьої Криворізької нотаріальної контори від 08 грудня 2010 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , на домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] , через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно. Із копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок та довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 07 липня 2021 року №349 вбачається, що до складу спірного домоволодіння входить: житловий будинок загальною площею 44,3 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м., стайня-комора площею 35,3 кв.м., стодола площею 20,4 кв.м., огорожа площею 21,2 кв.м., ворота площею 6,0 кв.м. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, ринкова вартість домоволодіння станом на 14 липня 2021 року становить 31 000 грн. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР). Оскільки спадщина на належне майно [PERSON] відкрилась до 01 січня 2004 року, тому до цих відносин спадкування суд застосовує норми ЦК УРСР 1963 року. Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадщина на належне майно [PERSON] , [PERSON] відкрилась після 01 січня 2004 року, тому до цих відносин спадкування суд застосовує норми ЦК України 2003 року. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. За змістом ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, оскільки з наявних у суду матеріалів справи спадкоємців, які в порядку ст. 1261 ЦК України мають право на спадкування окрім позивача не має, а також враховуючи те, що позивач набула право власності на спірний житловий будинок та господарську будівлю, як спадкоємець за законом у першу чергу, після смерті матері, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved