Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Державний нотаріус 21-шої Київської державної нотаріальної контори Зубченко Лариса Степанівна про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно, виключення частини майна зі спадкової маси та визнання права на спадкування зі спадкоємцем другої черги, та призначено на 12 лютого 2020 року судове засідання для вирішення питання про судові витрати. 06 лютого 2020 від відповідача до суду надійшла заява, в якій просить суд: долучити до матеріалів справи Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) та заяву про розрахунок судових витрат, які відповідач поніс у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 05 лютого 2020 року, вартість судових витрат на правничу допомогу наданих адвокатом Стусенко А.М. відповідно до Угоди №55 від 22 березня 2018 року складає 22 000 гривень. Відповідно до заяви відповідачапро розрахунок судових витрат, які відповідач поніс у зв`язку із розглядом справи, останній просить стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в сумі 22 000 гривень та поштові витрати в сумі 27 гривень, а всього 22 027 гривень. В судове засідання учасники справи не з`явились. Суд, вивчивши доводи поданої заяви, матеріали справи, приходить до наступного. За правилом ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Так, Дніпровським районним судом м. Києва за результатом розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Державний нотаріус 21-шої Київської державної нотаріальної контори Зубченко Лариса Степанівна про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно, виключення частини майна зі спадкової маси та визнання права на спадкування зі спадкоємцем другої черги, проголошено вступну та резолютивну частини рішення від 06 лютого 2020 року, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено, а також призначено на 12 лютого 2020 судове засідання для вирішення питання про судові витрати і встановлено відповідачу строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат. У відповідності до ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У судовому засіданні 05 лютого 2020 року до закінчення судових дебатів представник відповідача [PERSON] - адвокат Стусенко А.М. заявив про розподіл судових витрат та зобов`язався надати суду відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, що виконано відповідачем 06 лютого 2020 року шляхом подання заяви про розподіл судових витрат. Таким чином, стороною відповідача виконано вимоги ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України щодо подання доказів на підтвердження розміру витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За матеріалами справи убачається, що 22 березня 2018 року між адвокатом [PERSON] та [PERSON] укладена Угода №55, відповідно до якої адвокат Стусенко А.М. бере на себе зобов`язання вести справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно, виключення частини майна зі спадкової маси та визнання права на спадкування зі спадкоємцем другої черги, що слухається в Дніпровському районному суді м. Києва. Адвокат зобов`язаний добросовісно виконувати свої професійні обов`язки адвоката по даній справі, надаючи належну юридичну допомогу замовнику. [PERSON] бере на себе зобов`язання сплатити гонорар адвокату за ведення справи в Дніпровському районному суді м. Києва. Сума гонорару адвоката складається з наступних дій: юридичні консультації, що вимагають від адвоката проведення додаткового вивчення і аналізу законодавства; опрацювання нормативної бази із врахуванням специфіки даної справи; за кожне письмове подання, скарги, заяви тощо, до судових, державних або будь-яких інших установ по домовленості з клієнтом; адвокатський запит до КМКЛШМД м. Києва; підготовка та написання відзиву на позовну заяву; участь в судових засіданнях; у разі збільшення або зменшення позивачем в процесі розгляду справи позову, і якщо такі зміни вимагають від адвоката додаткового часу, сторони зобов`язуються переглянути умови оплати змінених вимог, враховуючи час витрачений адвокатом. Розмір гонорару визначається сторонами та може бути змінений тільки за погодженням сторін. Кінцеву суму гонорару адвоката можна буде визначити по закінченню розгляду справи. 05 лютого 2020 року між адвокатом Стусенко А.М. та [PERSON] підписаний акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), відповідно до якого вартість судових витрат на правничу допомогу наданих адвокатом Стусенко А.М. відповідно до Угоди №55 від 22 березня 2018 року складає 22 000 гривень. Відповідно до заяви відповідачапро розрахунок судових витрат, які відповідач поніс у зв`язку із розглядом справи, останні складаються з: витрати на правничу допомогу в сумі 22 000 гривень; поштові витрати в сумі 27 гривень, а всього 22 027 гривень Згідно заяви на приймання переказу та квитанцій АТ Укрпошта, 09 червня 2019 року прийнято від [PERSON] переказ в сумі 11 500 гривень на ім`я Стусенка А.М. за надання правової допомоги, 30 січня 2020 року - в сумі 10 500 гривень. Також відповідачем долучено фіскальний чек на суму 27 гривень про пересилання експрес укрпошта на ім`я [PERSON] цінного листа. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. З наведеного вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, можуть належать поштові витрати, оскільки направлення учасникам справи заяв по суті справи, відносяться до витрат пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи. В той же час, наданий відповідачем фіскальний чек на суму 27 гривень не підтверджує факт понесення таких витрат саме відповідачем. Згідно із ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України). Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У своїй постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.),документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що стороною відповідача документально підтверджено понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 22 000 грн, вказана сума підлягає стягненню з позивача на користь відповідача, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню частково. Судом враховується, що стороною позивача відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що передбачено ч. 6 ст.137 Цивільного процесуального кодексу України, не заявлено. На підставі викладеного та

Outcome: partial