Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Скаржник звернувся до суду із скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. Свою заяву обґрунтовує наступним, а саме Відділом державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві 30.01.15 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/756/72/14 виданого 22.10.14 Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з неї на користь АКБ «Форум» заборгованості за основною сумою кредиту у розмірі 677843,03 грн., заборгованості по процентам за користування кредитними коштами у сумі 189473,45 грн., пені у сумі 31817,67 грн. та судового збору у сумі 3 441,00 грн. 23.06.15 державним виконавцем описано і накладено арешт на належну їй квартиру за адресою: [ADDRESS]. В акті опису й арешту зазначено, що квартира буде передана для реалізації не раніше 03.07.15 Отже, Відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві звертає стягнення на квартиру, що полягає в її і решті та намірі реалізувати. Проте, квартира передана [PERSON], в іпотеку АКБ «Форум» на підставі іпотечного договору. Тому, при зверненні стягнення на предмет іпотеки застосуванню підлягають саме норми Закону України «Про іпотеку», а Закон України «Про виконавче провадження» може застосовуватися до вказаних відносин лише у випадку, коли питання не врегульоване Законом України «Про іпотеку» та таке застосування не буде суперечити цьому Закону. На цьому наголошується в ч.8 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, звернення стягнення на квартиру, яка є предметом іпотеки, з метою примусового виконання рішення про стягнення з [PERSON] грошових коштів суперечить Закону України «Про виконавче провадження» і Закону України «Про іпотеку», оскільки здійснюється не на підставі рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, а на підставі рішення суду про стягнення коштів. Квартира, площа якої становить 58,30 кв.м., яка виступає у якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитом, наданим в іноземній валюті, є єдиним житлом, а тому на вказану квартиру не може бути звернено стягнення протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у зв'язку із чим дії державного виконавця щодо звернення стягнення на квартиру під час дії цього закону мають бути визнані неправомірними. Просить суд відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 33, 39 Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» визнати дії державного виконавця Поліщук В.В. стосовно проведення опису та арешту квартири [ADDRESS] неправомірними. У судовому засіданні представники скаржника скаргу підтримали, просили задовольнити. Представник стягувача просив у задоволенні скарги відмовити. Відділ ДВС Оболонського районного управління юстиції м. Києва про місце та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити з наступних підстав. 30.01.15 державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва №2/756/72/14 від 22.10.14 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Форум» боргу в розмірі 899134,15 грн. За інформацію з реєстру прав власності на нерухоме майно на праві власності [PERSON] належить домоволодіння [ADDRESS] та квартира [ADDRESS]. 06.05.2015 року державним виконавцем винесено постанову, якою накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] та заборонено здійснювати його відчуження. 23.06.2015 року державним виконавцем Поліщук В.В. складено акт опису і арешту майна, за яким описано і накладено арешт на квартиру [ADDRESS] Згідно ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації (ст. 52 Закону). Звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (ст. 54 Закону). Відповідно до ст. 57 Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом зокрема проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. Проведення опису майна боржника здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Також, за ст. 64 Закону звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. Таким чином, акт опису і арешту майна складено державним виконавцем в рамках примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду про стягнення грошових коштів у відповідності до вимог Закону, а вимоги Закону України «Про іпотеку» дані відносини не регулюють. Крім того, враховуючи, що кредит був наданий [PERSON] в національній валюті, їй на праві власності крім квартири належить також і домоволодіння, а тому підстави для застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» державним виконавцем відсутні. З викладеного,

Outcome: dismissed