Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз» (далі Товариство) звернулось до суду з вказаною позовною заявою в якій зазначило, що [PERSON] на праві власності належить 45/100 частин житлового будинку № 31-А по вул. Істомінській в м. Харкові з надвірними будівлями. 55/100 частин вказаного будинку та надвірних будівель належить [PERSON] Особовий рахунок на користування послугами з газопостачання за вказаною адресою було відкрито на імя [PERSON] на підставі договору про надання населенню послуг з газопостачання від 09.07.2014, який на теперішній час розірваний. ПАТ «Харківміськгаз» є спеціалізованою організацію, яка проводить роботи, повязані з проектуванням, будівництвом та експлуатацією систем газопостачання, проте відповідач не надає доступу працівникам Товариства до своїх житлових та підсобних приміщень, де розташовані газові прилади, для монтажних робіт з поновленню газопостачання [PERSON], яке було припинено помилково. Позивач, обґрунтовуючи свою позицію положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «Правил надання населенню послуг з газопостачання», посилаючись на рішення Московського районного суду м. Харкова від 07.09.2015, яким встановлено, що саме Товариство має звернутись до суду з даним позовом, а ні [PERSON], просить зобовязати [PERSON] надати безперешкодний доступ представникам ПАТ «Харківміськгаз» до своїх житлових та підсобних приміщень по вул. Істомініській, 31-А, де розташовані газові прилади відповідача та третьої особи, для проведення робіт з поновлення газопостачання [PERSON] В суді представник позивача зазначив, що газопостачання за адресою м. Харків, вул. Істомінська, 31-А здійснювалось згідно проектів від 22.07.1967 № 67/1043 та від 1997 року № 132/97, проте в 2014 році під час реконструкції помилково було відрізано частину внутрішнього газопроводу та демонтовано ввідний газопровід до частини будинку [PERSON] Помилка викликана тим, що [PERSON] надала до ПАТ «Харківміськгаз» неповну та недостовірну інформацію з приводу того, що вона є єдиним власником будинку № 31-А по вул. Істомінській в м. Харкові, не повідомивши про наявність співвласника [PERSON], з урахуванням думки та потреб якої мала б відбуватись реконструкція газопроводу. На теперішній час, з метою поновлення прав [PERSON] як споживача газу та співвласника будинку за вказаною адресою виникла необхідність привести газопровід у стан, що існував до реконструкції, проте [PERSON] надає представникам Товариства доступ до своїх газових приладів лише з метою їх огляду та перевірки, категорично заперечуючи проти будь-якого переобладнання. Крім того, представник позивача вказав, що відновлення газопостачання [PERSON] можливо не тільки за раніше існуючими проектами 1967 та 1997 років, а й шляхом складання нових технічних умов, проекту, проте відповідні роботи мають бути узгоджені з обома сторонами та оплачені. Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала, зазначивши, що в 2014 році, враховуючи тривалу відсутність [PERSON] за місцем реєстрації, аварійний стан газопроводу будинку № 31-А по вул. Істомінській в м. Харкові, 45/100 частин якого належить їй на праві власності, за власний кошт, згідно розробленого позивачем проекту та силами працівників останнього провела до будинку новий газопровід. До початку робіт та розроблення проектної документації вона надала ПАТ «Харківміськгаз» всі необхідні, запитувані останнім документи. 29.12.2015 між нею та Товариством укладено договір на постачання газу, який діє до теперішнього часу. Жодним чином права та інтереси [PERSON] вона не порушувала, а помилка, якщо вона й мала місце при реконструкції газопроводу, виникла через дії позивача, який має за власний кошт, проте без втручання в газопровід [PERSON], її виправляти. Третя особа [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі та показала, що газові прилади, які перебували в її частині будинку, були незаконно і проти її волі демонтовані [PERSON] Згоди на будь-яку реконструкцію газопроводу в своєму будинку [PERSON] не давала, отже його відновлення має відбутись, враховуючи незгоду відповідача, примусово. Свідок [PERSON], який є цивільним чоловіком [PERSON], показав, що реконструкція газопроводу по вул. Істомінській, 31-А в м. Харкові була здійснена за ініціативи відповідача та за її кошти, проте всі роботи проводились ПАТ «Харківміськгаз», за проектом останнього. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: домоволодіння по вул. Істомінській, 31-А в м. Харкові належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON], а саме 45/100 частин і 55/100 частин відповідно. Даний факт не заперечується сторонами, отже не підлягає доказуванню (а.с. 91-97). До 2014 року газ до вказаного домоволодіння постачався газопроводом, зведеним на підставі проектів № 67/1043 від 22.07.1967 та № 132/97 від 1997 року, що сторонами також не заперечується (а.с. 106-107). Згідно п. 28 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 № 2246 з наступними змінами, споживач, крім іншого, має право на отримання послуг з монтажу, технічного обслуговування та ремонту газових приладів і пристроїв, лічильників газу за своєю заявкою. Наприкінці 2014 року [PERSON] звернулась до ПАТ «Харківміськгаз» з заявою про реконструкцію газопроводу за адресою: м. Харків, вул. Істомінська, 31-А, заповнила наданий позивачем опитувальний лист, який разом з додатками, в тому числі власними правовстановлюючими документами на будинок, передала останньому (а.с. 24, 150). З листа ПАТ «Харківміськгаз» від 26.11.2014 (а.с. 25) вбачається, що Товариство дозволило реконструкцію існуючої системи газопостачання, отже, перевіривши надану [PERSON] інформацію і документи, не знайшло ні правових, ні технічних перешкод для здійснення реконструкції. В наступному складено технічні умови, схему газопроводу та його проект, які погоджені у передбачений законом спосіб і оплачені відповідачем (а.с. 26-54). Ні заява [PERSON] про здійснення реконструкції, ні опитувальний лист чи додатки до нього не містять даних про те, що остання надала Товариству неповну або невірну інформацію з приводу власників будинку, технічної характеристики газового обладнання тощо. Проведення відповідних робіт з реконструкції газопроводу без врахування прав та інтересів [PERSON] стало, як вважає суд, наслідком недбалості з боку позивача, який належним чином не перевірив надані йому документи та дозволив проведення реконструкції без належних правових підстав. Представник позивача, як вказано вище, пояснив, що відновлення газопостачання третій особі можливо шляхом складання нових технічних умов, проекту, які мають бути узгоджені з [PERSON] і [PERSON] та оплачені. Враховуючи викладені обставини, відсутність вини відповідача в діях, що призвели до позбавлення [PERSON] можливості користуватись газом, саме позивач має винайти способи поновлення прав третьої особи, які б узгоджувались з нормами глави 26 ЦК України, Кодексу газорозподільних систем та Правил надання населенню послуг з газопостачання, не порушуючи при цьому прав відповідача, що могло б статись в разі задоволення позову. Також слід зазначити, що посилання позивача на розірвання договору про надання населенню послуг з газопостачання з [PERSON] не зовсім відповідає дійсності, так як після розірвання відповідного договору від 09.07.2014, з [PERSON] укладено новий договір, від 29.12.2014, який діє й досі (а.с. 54-а 54-з). Не є вірним і твердження позивача, що звернення до суду з даним позовом обґрунтоване вказівкою на це в рішенні Московського районного суду м. Харкова від 07.09.2014, так як зазначене рішення скасоване рішенням апеляційного суду Харківської області від 25.12.2015, а його мотивування та висновки визнанні такими, що не ґрунтуються на нормах права (а.с. 71, 135-138), Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed