Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 16 квітня 2015 року позов [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації задоволено. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» (далі - ПАТ «Енергобанк», Банк) здійснити переведення коштів у сумі по 10 000 доларів США з рахунку № [NUMBER], належного [PERSON], на ім'я позивачів - власників [PERSON], [PERSON], [PERSON], зобов'язано ПАТ «Енергобанк» відкрити поточні рахунки на ім'я та зарахувати на них кошти по 10 000 доларів США кожному. Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внести [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та визначити розрахункову суму відшкодування коштів за вкладом. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Не погодившись з рішенням суду, Приватне акціонерне товариство «Енер-гобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації подало апеляційну скаргу, в якій, посила-ючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до Банку. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, уповноваженою особою Фонду зазначено, що ПАТ «Енергобанк» є боржником перед вкладником [PERSON], який є кредитором Банку. Судовий же розгляд справи здійснювався у період, коли в ПАТ «Енергобанк» було запроваджено тимчасову адміністрацію, а тому при розгляді справи суд повинен був керуватися нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є пріоритетним, незалежно від того, що вимога вкладника про перерахування коштів виникла до запровадження тимчасової адміністрації в Банку, яка залишилася невиконаною (триваюче невиконання обов'язку). А на підставі постанови правління Національного Банку України від 22 січня 2015 року № 48/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до категорії проблемних та запроваджено особливого режиму контролю за діяльністю банку» Банком було видано наказ № 5 від 26 січня 2015 року, п. 21 якого передбачено не допускати проведення будь - яких операцій за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб. Тому, починаючи з 22 січня 2015 року Банк не міг здійснювати операції, які б в подальшому призвели до збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб. Законодавством передбачений певний порядок дій, які необхідно вчинити для відкриття поточного рахунку, а тому Банк автоматично не може відкрити та-кий рахунок, оскільки це призведе до порушення вимог законодавства. Що ж сто-сується зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внести [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду та визначити розрахункову суму відшкодування коштів за вкладом, то владник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами лише після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 14 липня 2015 року апеляційну скаргу Приватне акціонерне товариство «Енергобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації відхилено. Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 16 квітня 2015 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 14 липня 2015 року скасовано. Справу передано до суду апеляційної інстанції на новий розгляд. Представник відповідачів [PERSON] проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду залишити без змін. Належним чином повідомлений представник відповідача у судове засідан-ня не з'явився. Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивачів, дослідивши ма¬теріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволен-ню, виходячи з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON], представником яких є [PERSON], звернулися до суду з зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи його тим, що 11 лютого 2015 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] і [PERSON] був укладений договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Бодягіною І.І. за реєстровим № 528, за яким [PERSON] подарував [PERSON], [PERSON] та [PERSON] грошові кошти в розмірі по 10 000,00 (десять тисяч) доларів США кожному, а останні прийняли у дар майнові права на грошові кошти по 10 000,00 (десять тисяч) доларів США, що за курсом Національного Банку України (24,840495 грн. за 1 долар США) становить по 248 404 грн. 95 коп., які зберігаються на поточному рахунку [PERSON] за № [NUMBER] у валюті (доларах США), що відкритий у ПАТ «Енергобанк. 12 лютого 2015 року [PERSON] (до запровадження з 13 лютого по 12 тра-вня 2015 року тимчасової адміністрації в Банку) надав до відповідача заяву про перерахування зазначених вище коштів з його поточного рахунку на рахунки обдарованих осіб та додав до неї копію відповідного договору дарування (а.с.10, 11,12). В той же день до Банку усно звернулись і позивачі про відкриття їм рахун-ків. Однак, ПАТ «Енергобанк» в своєму листі - відповіді № 34-1/11/2-46 від 12 лютого 2015 року відмовив у задоволенні заяви, посилаючись на те, що згідно з наказом по Банку № 5 від 26 січня 2015 року останній не має права залучати нові банківські вклади від фізичних осіб, оскільки перерахування коштів на рахунки обдарованих осіб є новим вкладом, а Банк не може здійснити такі дії. На підставі постанови Правління Національного Банку України від 12 лю-того 2015 року № 96 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Ене-ргобанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гаран-тування вкладів фізичних осіб 12 лютого 2015 року прийнято рішення № 29 про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації строком на три місяці з 13 лютого по 12 травня 2015 року (а.с.12). Раніше, з 27 січня 2014 року строком дії по 28 січня 2015 року [PERSON] уклав з відповідачем депозитний договір № 100921-0401 про строковий банківсь-кий вклад з щомісячною виплатою відсотків. Відповідно до п.п. 1.3 та 2.1.2 умов депозитного договору, Банк зобов'язався повернути [PERSON] суму вкладу в обумовлений договором строк через касу Банку або безготівковим перерахуван-ням на рахунок клієнта і сплачувати нараховані відсотки за вкладом на відповід-ний рахунок . В наступному, за заявою [PERSON] грошові кошти були переведені з депозитного рахунку № [NUMBER] на його поточний рахунок № [NUMBER], а дія депозитного договору була припинена. Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення су-ду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. При цьому суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи у апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє за-конність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апе-ляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд виходив з того, що дії відповідача відносно відмови у перера-хуванні коштів та відкриття рахунків позивачам до початку введення режиму тимчасової адміністрації і режиму мораторію є протиправними, здійсненні в по-рушення діючих норм цивільного законодавства і обмежують права позивачів у здійсненні їх права власності. Тому суд повністю задовольнив позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] Але з таким висновками суду колегія суддів погодитись не може з наступ-них підстав. На підставі постанови Правління Національного банку України від 12 лю-того 2015 року № 96 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Ене-ргобанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гаран-тування вкладів фізичних осіб 12 лютого 2015 року прийнято рішення № 29 про запровадження тимчасової адміністрації та призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації строком на три місяці з 13 лютого по 12 травня 2015 року. Статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, не допус-кається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фі-нансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) дохо-дів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціаль-ному законі. ПАТ «Енергобанк» віднесено до категорії неплатоспроможних та запрова-джено тимчасову адміністрацію на підставі постанови Правління Національного банку України від 12 лютого 2015 року №96. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12 лютого 2015 року №29 запроваджено тимчасову адміністрацію з 13 люто-го 2015 року та призначено уповноважену особу Фонду гарантуванні вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Енергобанк». Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фі-зичних осіб» тимчасова адміністрація процедура виведення банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку з ринку, що запро-ваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановле-ному цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону України ліквідація банку це процеду-ра припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зо-бов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гаранту-вання вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запроваджен-ня тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гаранту-вання вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного ци-клу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. При винесенні рішення судом першої інстанції не враховано, що хоч й по-зивачі звернулись до банку з відповідними заявами до введення тимчасової адмі-ністрації, але до суду вони звернулись на час вже введеної тимчасової адміністра-ції, коли діяли норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізич-них осіб». При таких обставинах апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позов-них вимог.

Outcome: dismissed