Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] подала 29.05.2020 до Кіцманського районного суду Чернівецької області позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів. У своїй позовній заяві просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 гривень, щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що 13 вересня 2018 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, проте з 18 вересня 2019 року вони спільно не проживають, однак через положення ч.2 ст. 110 СК України не можуть розірвати шлюб. У шлюбі, [INFO] у них народився син [PERSON] . Вказує, що за період вагітності та після народження сина, відповідач не цікавиться самопочуттям дитини та не допомагає матеріально. У квітні 2020 відповідач відвідував сина лише двічі та приніс деякі речі. Оскільки позивач знаходиться у декретній відпустці, а її коштів не вистачає для нормального забезпечення умов проживання дитини, беручи до уваги те, що батьки несуть рівні обов`язки щодо утримання дитини, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх сина. При цьому зазначає, що саме визначений нею розмір аліментів забезпечить право дитини на достатній рівень життя та її гармонійний розвиток, а відповідач, не маючи інших осіб на утриманні, будучи працездатним та отримуючи дохід, маючи нерухомість, має змогу сплачувати такий розмір аліментів (а.с.1-12). Відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений судом термін не подано. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання та позиція учасників справи. Зазначена вище позовна заява, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2020 передана на розгляд судді Мінів О.І. (а.с.13). Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01 червня 2020 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18 червня 2020 року(а.с. 14). Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18 червня 2020 року, за участю учасників судового провадження, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06 липня 2020 року (а.с.20-22). 06 липня 2020 року у судовому засіданні було оголошено перерву до 17.07.2020 для надання додаткової інформації по справі. Заходів спрямованих на забезпечення доказів не вживалось, як і заходів щодо забезпечення позову. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Клопотань про відкладення судового засідання від учасників справи не надходило. У судовому засіданні 17.07.2020 позивач, просила суд задовольнити поданий нею позов у повному обсязі, вказала на те, що позивач матеріально спроможний сплачувати аліменти на їх сина у розмірі 3000 грн. щомісячно, оскільки менший розмір аліментів, на її думку, не забезпечить незалежний рівень утримання дитини. Крім того, подала до суду ряд квитанції на підтвердження понесених нею витрат щодо утримання дитини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, вказавши на те, що матеріально неспроможний сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. на утримання сина, оскільки офіційно не працює, підприємницьку діяльність зупинив, а йому допомагають батьки, які знаходяться за межами України на заробітках. Також вказав, що працює неофіційно, займається транспортними перевезеннями, отримує нерегулярний дохід. Виявив бажання сплачувати аліменти у сумі 1500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Крім того вказав на те, що має у власності земельну ділянку в с. Ревне Кіцманського району, площею 0,162 га, яка надана йому для будівництва та обслуговування житлового будинку. Проте на сьогоднішній день вирішується питання щодо зміни цільового призначення даної земельної ділянки для відкриття кафе, магазину та здійснення підприємницької діяльності, використовуючи при цьому приміщення батька, яке вже майже завершене готовністю. Крім того, повідомив суду, що у його власності також перебуває житловий будинок в с. Мамаївцях та транспортний засіб Volkswagen Caddy, 2008 року випуску, яким він користується з 2014 року. Подав відповідні документи на підтвердження. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] 13 вересня 2018 року укладено шлюб, який того ж дня зареєстрований виконавчим комітетом Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, про що зроблено відповідний актовий запис №22 (а.с.7). Крім того, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області 06 квітня 2020 року (а.с. 8). Згідно даних Довідки про склад сім`ї №998, виданої Мамаївською сільською радою 28.05.2020, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до складу її сім`ї входить та проживає разом із нею її син [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Крім того, судом отримано відповідь з Головного управління ДПС у Чернівецькій області №4663/9/24-13-02-09 від 14.07.2020, згідно якої [PERSON] , [INFO] , перебував на податковому обліку як фізична особа-підприємець в Головному управління ДПС у Чернівецькій області з 11.05.2002 по 05.12.2018. Крім того, судом досліджено, подані позивачкою квитанції щодо понесених нею витрат на утримання малолітньої дитини, на придбання засобів гігієни, одягу та продуктів харчування для дитини, а саме: квитанцію від 05.07.2020 на 758 грн. 90 коп. (а.с.25) та квитанції від 07.07.2020 року на суму 2 639 грн. (а.с.41-43). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11, ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розмір аліментів установлюється судом, виходячи з обставин кожної конкретної справи, та може бути визначений у частці від доходу або твердій грошовій сумі (ст.ст.183, 184 СК). Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 Сімейного кодексу України, передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Отже, обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із розірванням шлюбу. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, вказані обставини лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України). Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оцінка суду. Враховуючи вищенаведені положення, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Так, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, суд має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. До уваги також слід брати рівень життя відповідача, який оцінюються непрямими методами (зокрема, за його витратами, наявністю певного майна). При визначенні розміру аліментів, в даному випадку, суд враховує факт проживання дитини (сина) з матір`ю, вік дитини, матеріальне становище матері, яка на даний момент не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею три річного віку, та подала ряд документів, щодо понесених нею витрат на утримання дитини, на загальну суму 3 397, 90 грн. в місяць. Крім того, суд враховує матеріальний стан відповідача, відсутність у нього інших утриманців, задовільний стан його здоров`я, те, що останній є фізично здоровим, працездатним та неофіційно працевлаштованим, з його слів займається транспортними перевезеннями, а тому отримує нерегулярний дохід. Також суд враховує фактичну можливість надання відповідачем матеріальної допомоги дитини, оскільки дані, які свідчать про наявність у відповідача ряду нерухомого та рухомого майна, його рівень життя, вказують на матеріальну спроможність останнього сплачувати аліменти та нести обов`язок щодо утримання дитини у більшому розмірі, ніж 1500 грн. Таким чином, виходячи із пріоритету інтересів дитини, беручи до уваги вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача, підлягають до часткового задоволення, а з відповідача слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання їх малолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі (беручи до уваги відсутність постійного заробітку відповідача) в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, тому саме такий розмір аліментів забезпечить належний рівень матеріального утримання дитини, обов`язок щодо забезпечення якого покладено на обох батьків. Вказане відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача так і відповідача і буде сприяти кращим інтересам дитини. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч.6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», - підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial