Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 16 липня 2012 року по справі № /0817/230/2012 зі [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 05 липня 2012 року і до повноліття сина. Згідно з розрахунком, наведеним позивачем у позовній заяві, за період з червня 2016 року по жовтень 2017 року заборгованість відповідача з індексації аліментів становить 512,50 грн., а розмір пені за цей період становить 156,05 грн. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилом ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до частини третьої статті 10 та частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так, згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідачем визнано наявність у нього заборгованості зі сплати суми індексації аліментів в розмірі 512,50 грн. та пені в розмірі 156,05 грн., про що зазначено у письмовій заяві від 07.12.2017 про визнання позову у зазначеній частині. За правилом ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обовязок відповідача за сплати індексації аліментів випливає з рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 16 липня 2012 року по справі № /0817/230/2012. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Водночас, згідно з частиною першою статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимогі на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості з індексації аліментів та пені. Разом з цим, суд визнає позовну вимогу про зобовязання [PERSON] в подальшому дотримуватися Закону України від 17 травня 2016 року № 1368-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» та розяснення йому наслідків несплати аліментів такою, що не підлягає задоволенню, у звязку з тим, що такий спосіб захисту прав, який обрав позивач, є неналежним. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у вищезазначеній частині. За правилом частини третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору. Отже, виходячи з мінімальної ставки судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру, що, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статі 4 Закону України «Про судовий збір», становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить: 1600,00 грн.*0,4 = 640,00 грн. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: partial