Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивачка) подала до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідач), в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що її батьки за життя побудували будинок в [ADDRESS] , де вони всі проживали однією сім`єю. [INFO] її мати [PERSON] померла. [INFO] помер її батько [PERSON] . Після їх смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . При зверненні у приватну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Після смерті матері спадщину фактично прийняв її батько, оскільки проживав разом з нею на час смерті. Після смерті батька вона фактично прийняла спадщину, оскільки постійно з ним проживала до його смерті і продовжує там проживати. Крім цього, від спадщини не відмовлялася. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та просить його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Заяви та клопотання учасників справи. Позивачка подала заяву про проведення підготовчого засідання за її відсутності та призначення справи до судового розгляду (а.с.31) Відповідач подав заяву про проведення підготовчого засідання за його відсутності та призначення справи до судового розгляду (а.с.32). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 04.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.25-26). Ухвалою підготовчого засідання від 07.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.34). Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження від 04.08.1967 та від 22.07.1966 (а.с.19, 33). На підставі рішення Виконавчого комітету Журавнівської селищної ради від 21.03.1966 за №4 [PERSON] проведено відведення в натурі земельної ділянки загальною площею 104 кв.м, розміщеної у [ADDRESS] , для забудови, про що свідчить відповідний акт та план земельної ділянки (а.с.12, 13). 11.08.1990 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (актовий запис №19) і після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.08.1990 (а.с.19). Згідно з технічним паспортом від 18.03.2019 та довідкою Стрийського МБТІ від 25.03.2019 №606, за адресою: [ADDRESS] розташований житловий будинок «А-1» загальною площею 82,0 кв.м., житловою площею 53,0 кв.м. (рік спорудження 1972), сарай «Б» (рік спорудження 1972), вбиральня «В», сарай «Г» (рік спорудження 1972), літня кухня «Д» (рік спорудження 1974), гараж «Є» (рік спорудження 2014), літня кухня «Ж» (рік спорудження 2014), ворота 1, огорожу 2, огорожу 4, вимощення «І» (а.с.14-17, 18). [PERSON] померла [INFO] у селищі Журавно Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.02.2005, а [PERSON] помер [INFO] у [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 12.01.2006 (а.с.4, 5). Згідно з довідкою, виданою Журавнівською селищною радою Жидачівського району Львівської області №513 від 04.03.2019, господарство під [ADDRESS] на день смерті, що наступила [INFO] , належало [PERSON] . Заповіту від [PERSON] не посвідчувалося. З нею на день смерті був зареєстрований і проживав до дня смерті, яка наступила [INFO] [PERSON] . [PERSON] постійно проживала за зазначеною адресою до дня смерті і на день смерті батьків, де проживає і до цього часу (а.с.11). Відповідно до постанови приватного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу від 24.06.2019 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с.10). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що будинок [ADDRESS] належав матері позивачки [PERSON] . За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробила, відтак після її смерті [INFO] відкрилась спадщина на спадкове майно - зазначений вище будинок. Спадкоємцями першої черги за законом належних їй прав та обов`язків, що не припинилися внаслідок її смерті, були [PERSON] (як один з подружжя, який пережив спадкодавця) та [PERSON] (дитина спадкодавця), однак спадщину фактично прийняв батько позивачки, про що вона ствердила суду, оскільки постійно проживав разом спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини і не заявляв про відмову від неї. За життя [PERSON] юридично спадщину не оформив та особистого розпорядження не зробив. Після його смерті [INFO] відкрилась спадщина на спадкове майно - спірний будинок, успадкований після смерті [PERSON] . Єдиним спадкоємцем першої черги за законом належних йому прав та обов`язків, що не припинилися внаслідок його смерті, є [PERSON] (дитина спадкодавця), яка постійно проживала разом з ним на час відкриття спадщини і не заявляла про відмову від неї, відтак в силу приписів частини 3 статті 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину. Таким чином, [PERSON] належить право власності на житловий будинок «А-1», разом з господарськими будівлями і спорудами: сарай «Б», вбиральню «В», сарай «Г», літню кухню «Д», ворота 1, огорожу 2, огорожу 4, вимощення «І», що знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Водночас, суд зауважує, що у переліку господарських споруд та будівель, які знаходяться по [ADDRESS] та належать до житлового будинку «А-1», є гараж «Є» та літня кухня «Ж», які побудовані у 2014 році, тобто після смерті спадкодавця [PERSON] . Суд зазначає, що в силу приписів статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на викладені обставини гараж «Є» та літня кухня «Ж» не входять до складу спадщини, яка спадкується позивачкою, оскільки не належали спадкодавцю [PERSON] , тому у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право власності на житловий будинок разом з приналежними до нього будівлями та спорудами) не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити частково. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1258, 1261, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial