Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача 28 грудня 2020 року Управління соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про повернення переплаченої суми тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. В обґрунтування позовних зазначає, що [PERSON] не мав права отримувати тимчасову допомогу у розмірі 9 614,20 грн. на звернення від 15.08.2019 про призначення тимчасової державної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, так як 16.07.2019 його дружиною [PERSON] було здійснено покупку транспортного засобу, сума якої перевищила 50 тис. грн. Відповідач відзиву на позов не надав. Заяви ( клопотання) учасників справи Представником позивача було заявлено клопотання про розгляд справи у відсутності позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 12.01.2021 року відкрито провадження, справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), в судове засідання не з`явився, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом. 20 серпня 2018 [PERSON] звернувся до управління соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, форма якої затверджена Мінсоцполітикою та декларацією про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги та відповідним пакетом документів, на підставі яких було призначено тимчасову допомогу /заява від 20.08.2018, а.с.4-6/. 20 серпня 2018 управлінням соціального захисту населення Ужгородської РДА прийнято рішення про призначення [PERSON] допомоги, непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату з 05.08.2018 року по 04.02.2019 року, що підтверджується відповідним рішенням /а.с. 19/. 15 серпня 2019 року [PERSON] звернувся до соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, форма якої затверджена Мінсоцполітикою, декларацією про доходи та майно та іншими документами / заява від 15.08.2019 року а.с.7-9/. На заявах міститься підпис відповідача про те, що його було попереджено про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги та/або повернення надмірно нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї. До таких своїх заяв додав Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, за встановленою згідно з чинним законодавством формою. В таких Деклараціях, а саме в розділі IV, що містить відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або у володінні членів сім`ї, не зазначив відомості щодо транспортного засобу, який належить дружині [PERSON] / декларація від 15 серпня 2019 року а.с.15-16/. 19 серпня 2019 року управлінням соціального захисту населення Ужгородської РДА прийнято рішення про призначення [PERSON] допомоги, непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, з 15.08.2019 року по 14.02.2020 року /номер особового рахунку [NUMBER] , що підтверджується відповідним рішенням /а.с. 20/. Згідно цього рішення від 19.08.2019 [PERSON] /номер особового рахунку [NUMBER] отримав 2421,10 грн. за вересень 2019, 1563,63 грн. за жовтень 2019, 1563,63 грн. за листопад 2019, 1637,63 грн. за грудень 2019, 1637,63 грн. за січень 2020, 790,58 грн. за лютий 2020, всього 9 614,2 грн. 17 лютого 2020 року відповідач повторно звернувся в управління із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги /а.с.10-12/, форма якої затверджена Мінсоцполітикою, декларацією про доходи та майно та іншими документами, які передбачені п.5 порядку, зазначивши у декларації у розділі IV наявність у власності транспортного засобу RENAULT KANGOO /а.с.17-18/. Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] стверджено, що 16 липня 2019 року [PERSON] , яка являється членом сім`ї [PERSON] , набула у власність автомобіль марки «RENAULT KANGOO» /а.с.26/. Відповідно до листа територіального сервісного центру №2141 РЦС МВС в Закарпатській області від 17.03.2020 року, згідно якого транспортний засіб «RENAULT KANGOO», д.н.з. [NUMBER] , придбано у розмірі 78 400 грн. /а.с.27/. 08.04.2020 управління соціального захисту населення Ужгородської РДА листом № 904/01-27 від 08.04.2020 звернулося до [PERSON] з вимогою про повернення коштів в сумі 9614,20 грн. Оцінка Суду Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 2 статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Механізм призначення у період з 1 січня 2018 р. по 31 грудня 2020р. тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла віку, але не набула права на пенсійну виплату визначений Порядком призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 р. № 1098 (далі - Порядок). Відповідно до п. 2 вказаного Порядку призначення тимчасової допомоги особі проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) (крім мм. Києва та Севастополя) рад, органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань соціального захисту населення, виконавчими органами рад об`єднаних територіальних громад (далі - органи соціального захисту населення) з урахуванням її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу. Тимчасова допомога перераховується особі кожні шість місяців з урахуванням змін її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу і виплачується до досягнення такою особою віку, з якого вона набуває право на пенсійну виплату. Призначення і виплата тимчасової допомоги та перелік необхідних документів встановлений Порядком призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 р. № 1098. Відповідно до пункту 5 Порядку для призначення тимчасової допомоги особа подає органу соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання документи передбачені цим пунктом Порядку, зокрема: заяву, декларацію про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї) за останні шість календарних місяців, що передують місяцю звернення за призначенням тимчасової допомоги. Допомога відповідачу була призначена відповідно до вказаного нормативно-правового акту. Відповідно до пункту 12 Порядку тимчасова допомога не призначається у разі, коли особа або члени її сім`ї протягом 12 місяців перед зверненням за наданням тимчасової допомоги здійснили купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, іншого транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатили послуги (одноразово) з будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, іншого транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв`язку, крім житлово-комунальних послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами та медичних послуг, пов`язаних із забезпеченням життєдіяльності, на суму, яка на дату купівлі (оплати) перевищує 50 тис. гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина друга статті 1212 ЦК України). Положення цієї статті застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (частина третя вказаної статті). Разом з тим у статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Така недобросовісність може проявлятися у несумлінному ставленні до виконання власних обов`язків, зловживанні правом у власних інтересах або в інтересах третіх осіб тощо. Таким чином, [PERSON] має нести негативні наслідки за недостовірність (неповноту) відомостей про майновий стан членів своєї родини, наданих органу, який приймає рішення про надання тимчасової допомоги. Судом встановлено факт недобросовісності набувача тимчасової допомоги, який подав недостовірну інформацію про майно членів своєї сім`ї. Тому відсутні визначені пунктом 1 частини першої статті 1215 ЦК України підстави, які унеможливлюють повернення безпідставно набутих коштів - надмірно перерахованої (виплаченої) суми тимчасової допомоги. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що надані позивачем докази є належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача переплаченої тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Оскільки позовні вимоги задоволено, то суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved