Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 16 листопада 2020 року [PERSON] (позивач) звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] (відповідач), на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28 травня 2015 року. Від даного шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Як стало відомо позивачці, відповідач змінив своє прізвище та ім`я з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Із січня 2015 року сторони фактично припинили сімейні відносини. Проживають окремо, будь-які відносини між ними припинено. Син мешкає разом із матір`ю, та перебуває на її повному утриманні. При цьому відповідач добровільно допомоги на утримання сина не надає. Як відомо позивачці, аліменти відповідач нікому не сплачує, стягнення по виконавчим документам з нього не проводиться, а тому відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання свого малолітнього сина. Відповідач подав\~заперечення на\~позов,\~що за\~своєю суттю\~є відзивом\~на позов.\~У запереченні\~заначив,\~що факти викладені у позовній заяві не відповідають фактичним обставинам справи, а саме: після розірвання шлюбу з відповідачкою він не припиняв піклуватись про дитину, надавав матеріальну допомогу перераховуючи кошти на відкритий позивачкою у банку рахунок, крім того, на ім`я дитини ним та його батьками було придбано житло. Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог ще і з тієї підстави, що він зараз перебуває у іншому шлюбі та має малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 33-41). У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заперечення проти позову, де просив у задоволенні позовних вимог до нього про стягнення аліментів на неповнолітню дитину відмовити. Заяви та клопотання, подані учасниками справи. Позивач, [PERSON] 16.12.2020 подала до суду клопотання про витребування доказів з відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Ямпільському та Середино-Будському районах Головного територіального управління юстиції у Сумській області відомостей про зміну прізвища та імені відповідачем з [PERSON] на [PERSON] , [INFO] (а.с.13). 31.03.2021 від відповідача [PERSON] надійшло заперечення на позовну заяву (а.с.33). Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 28 грудня 2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 28 грудня 2020 року витребувано з відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Ямпільському та Середино-Будському районах Головного територіального управління юстиції у Сумській області відомостей про зміну прізвища та імені відповідачем з [PERSON] на [PERSON] , [INFO] . Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Вирішуючи спір, суд установив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати неповнолітню дитину, тобто щодо стягнення аліментів. Судом установлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (до зміни прізвища та імені [PERSON] ) перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28 травня 2015 року, що підтверджується рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 28 травня 2015 року (а.с.9). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , (свідоцтво про народження, видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Ямпільському та Середино-Будському районах Головного територіального управління юстиції у Сумській області серії [NUMBER] від 30 липня 2015 року, актовий запис № 42). В свідоцтві по народження, батьком дитини зазначено « [PERSON] », мати « [PERSON] » (а. с. 11). Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Ямпільському та Середино-Будському районах Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) надано копію державного актового запису про зміну імені від 07.07.2016 № 08, згідно з якого [PERSON] (місце народження с. Танрикулулар, Євлахський район, Азербайжанська Республіка, номер актового запису про народження 28, від 27.04.1992 року) змінив прізвище на « [PERSON] » ім`я на « [PERSON] » (а.с.31). Згідно з довідки №2472 від 07.12.2020 виданої [PERSON] , позивачка зареєстрована разом з малолітнім сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Із копій Свідоцтва про народження виданого повторно, судом встановлено, що відповідач є батьком, [PERSON] , [INFO] , матір`ю дитини є [PERSON] (а.с. 36). Згідно з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 6173966 від 13.07.2013 власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с.41). Доказів того, що відповідач є непрацездатним, або що йому заборонено працювати, останній суду не надав. Довідку про доходи не надано. Крім того, суду не надано доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини з моменту звернення позивачки до суду з позовною заявою, а саме з 16.12.2020 року. Згідно з ксерокопії паспорта, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.34). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення. Об`єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~статті 180 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою\~статті 181 СК України\~за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою\~статті 181 СК України\~передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, а позивач з дитиною окремо, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх дитини. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Відповідно до ч.2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, стан здоров`я дитини, відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача захворювань. Доводи відповідача щодо добровільного надання ним матеріальної допомоги на утримання дитини у визначеному ними розмірі, а також наявності на його утриманні малолітньої дитини від іншого шлюбу та придбання на ім`я дитини житла, ним та його батьками, не заслуговують на увагу та не звільняють його від обов`язку утримувати неповнолітню дитину, виходячи з наступного. Щодо добровільного надання коштів на утримання дитини, то відповідач у своєму запереченні на позов сам підтвердив, що допомога на утримання дитини надавалась добровільно до липня 2020 року. Із зазначеним позовом позивачка звернулась в грудні 2020 року. Доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини з моменту звернення позивачки до суду з позовною заявою, а саме з 16.12.2020 року, останнім не надано. Також слід зазначити, що необхідність утримувати іншу малолітню дитину не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу малолітньому сину, [PERSON] , що є обов`язком відповідача. Що ж стосується доводів про придбання відповідачем житла на ім`я сина, [PERSON] , то копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, долучена до матеріалів справи, не підтверджує дану обставину (а.с.41). Крім того, дитина не проживає та не користується вказаною квартирою. За місцем розташування вказаної квартири, а саме за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованим, згідно відмітки в паспорті та довідки про реєстрацію місця проживання особи (а.с.18, 34-зворот) значиться саме відповідач, малолітня дитина разом із позивачкою зареєстрована та проживає за іншою адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1\~ст.141 СК України), суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про задоволення позову повністю. При цьому на підставі частини першої\~статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 16 грудня 2020 року. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно частини шостої\~статті 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 3 частини першої\~статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved