Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просила змінити розмір аліментів , які стягуються на її користь з [PERSON] на утримання спільної дочки [PERSON] , з 300 грн. на 800 грн. щомісяця , допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць , стягнувши з відповідача на її користь 300 грн. за оплату правової допомоги . При цьому посилалась на те , що згідно рішення Піщанського районного суду від 18.10.2010 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі 300 грн. щомісяця до досягнення нею повноліття . Відповідач виконував свій обов*язок згідно рішення суду . На даний час розмір аліментів не відповідає встановленому ч. 2 ст. 182 СК України мінімальному розміру на одну дитину , який не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і на даний час становить 309.60 грн. . Дитина проживає разом з нею , її потреби зростають , тому є значна потреба в коштах для повноцінного матеріального забезпечення дитини , яка часто хворіє , плата за дитячий садок становить 140 грн. на місяць . Вона втратила роботу і на даний час тимчасово не працює . Відповідач є працездатною особою , має стабільний високий дохід , але їй невідоме місце його роботи , проте відомий розмір його доходу . В судовому засіданні , підтримуючи свої вимоги , суду повідомила , що ініціатором розлучення була вона , відповідач та його рідні , мама та дід , виконують рішення суду про сплату аліментів . Також повідомила , що відповідач працює в Росії і його місячний заробіток становить 30000 рублів. Представник відповідача [PERSON] , погодившись з тим , що для утримання дитини 300 грн. недостатньо , разом з тим , проти задоволення позову заперечував , посилаючись на відсутність у позивача доказів про матеріальний стан відповідача , який підтвердив би його можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі , ніж встановлено рішенням суду . В судовому засіданні встановлено , що з відповідача , згідно виконавчого листа по рішенню суду від 18.10.2010 року , стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі - 300 грн. щомісячно з 02.09.2010 року і до досягнення дитиною повноліття . Дане рішення суду відповідач , зі слів позивача , виконує . Як встановлено з показів позивача , що не спростував представник відповідача , вона , на запрошення відповідача , з метою налагодження подружніх стосунків і продовження проживання однією сім*єю ,переїхала на проживання до нього в Росію , розрахувавшись з постійного місця роботи . Однак , налагодити стосунки не вдалось і вона була змушена повернутись разом з дитиною в Україну і на даний час не має можливості працевлаштуватись . Дійсно , позивач не надала суду доказів щодо матеріального стану відповідача , що , до речі , не зробив і представник відповідача , але суд виходить з того , що у відповідності до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , а у відповідності до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів , визначений за рішенням суду … може згодом бути збільшено за рішенням суду у разі зміни матеріального стану ( платника або одержувача аліментів ) . Виходячи з того , що згідно ЗУ « Про державний бюджет на 2014 рік « прожитковий мінімум на дитину до 6 років складає 1032 грн. , суд , згідно ст. 184 СК України , у відсутність відомостей про постійне місце роботи відповідача , враховуючи відсутність у позивача постійної роботи , вважає за доцільне задовольнити позов частково , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі - 500 грн. на місяць . У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд пропорційно задоволеним вимогам стягує з відповідача на користь позивача 188 грн. в задоволення вимог про оплату правової допомоги . На підставі наведеного , ст.ст. 180 , 182 ч. 2 , 184 , 192 СК України ,

Outcome: partial