Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

СТ «Дніпро» звернулось до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що в 1982 році виконавчим комітетом Черкаської районної ради було передано садівничому товариству «Дніпро» у безстрокове, безоплатне користування земельну ділянку площею 43,33 га, що підтверджується державним актом на право користування землею. Рішенням виконкому Червонослобідської сільської ради № 41 від 25.06.1998р. було затверджено проект відводу земельної ділянки в постійне користування СТ «Дніпро», загальною площею 31,35 га. На даний час за СТ «Дніпро» рахується земельна ділянка площею 74,65 га, що підтверджується довідкою міськрайонного управління держкомзему у м.Черкаси та Черкаському районі №950/0109 від 31.01.2011 року. Рішенням Червонослобідської сільської ради № 11-10 від 15.07.2011 року на земельну ділянку загальною площею 31,35 га, що до якої 25.06.1998 року було затверджено проект відводу земельної ділянки в постійне користування СТ «Дніпро», було надано дозвіл 83 громадянам на виготовлення технічної документації із землеустрою, в тому числі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Рішення Червонослобідської сільської ради № 11-10 від 15.07.2011 було оскаржене до суду позивачем та окремими членами СТ «Дніпро». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2012 року по справі №2а-3/12, було визнано протиправними дії Червонослобідської сільської ради щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, в тому числі і [PERSON], [PERSON], [PERSON], та скасовано п.4 Рішення Червонослобідської сільської ради № 11-10 від 15.07.2011 року. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.02.2013 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2012 року по справі №2а-3/12 було залишено без змін. 25.06.2013 року СТ «Дніпро» стало відомо, що незважаючи на рішення судів Червонослобідська сільська рада своїм рішення №19-25 від 12.01.2012 року затвердила технічну документацію, виготовлену на підставі скасованого рішення Червонослобідської сільської ради, та безкоштовно передала у приватну власність земельні ділянки 63 громадянам, в тому числі [PERSON], який 10.02.2012 р. отримав державний акт серії ЯК № 438371 на право власності на земельну ділянку площею 0,0563 га; [PERSON], який 10.02.2012 р. отримав державний акт серії ЯК № 438363 на право власності на земельну ділянку площею 0,0800 га; [PERSON], який 10.02.2012 р. отримав державний акт серії ЯК № 438377 на право власності на земельну ділянку площею 0,0558 га. Позивач СТ «Дніпро» просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Червонослобідської сільської ради № 19-25 від 12.01.2012 року в частині безкоштовної передачі у приватну власність земельної ділянки [PERSON]; визнати недійсним державний акт серії ЯК № 438371 на право власності на земельну ділянку площею 0,0563 га, що виданий [PERSON], що розташована в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, визнати протиправним та скасувати рішення Червонослобідської сільської ради № 19-25 від 12.01.2012 року в частині безкоштовної передачі у приватну власність земельної [PERSON]; визнати недійсним державний акт серії ЯК № 438363 на право власності на земельну ділянку площею 0,0800 га, що виданий [PERSON], що розташована в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, визнати протиправним та скасувати рішення Червонослобідської сільської ради № 19-25 від 12.01.2012 року в частині безкоштовної передачі у приватну власність земельної ділянки [PERSON]; визнати недійсним державний акт серії ЯК № 438377 на право власності на земельну ділянку площею 0,0558 га., що виданий [PERSON], що розташована в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області. Представник позивача СТ «Дніпро» Сорока О.В. в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов у повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві, просив справу розглянути без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник Червонослобідської сільської ради Черкаського району в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно чинного законодавства, що підтверджується поштовими повідомленнями. Відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання повторно не з'явились, не повідомивши суд про причину неявки. Представники третіх осіб: управління Держземагенства у Черкаському районі, відділ Державної реєстраційної служби Черкаського РУЮ, в судове засідання не з'явились, не повідомивши суд про причину неявки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи. У судовому засіданні встановлено, що рішенням виконкому Червонослобідської сільської ради №41 від 25.06.1998 року було затверджено проект відводу земельної ділянки в постійне користування СТ «Дніпро», загальною площею 31,35 га. Рішенням Червонослобідської сільської ради № 19-25 від 12.01.2012 року було затверджено технічну документацію, що була виготовлена на підставі скасованого рішення Червонослобідської сільської ради та безкоштовно передано у приватну власність земельні ділянки 63 громадянам, в тому числі [PERSON], [PERSON], [PERSON], земельні ділянки віднесено до категорії земель сільськогосподарського призначення. 10.02.2012 року [PERSON] отримав державний акт серії ЯК № 438371 на право власності на земельну ділянку площею 0,0563 га. 10.02.2012 року [PERSON] отримав державний акт серії ЯК № 438363 на право власності на земельну ділянку площею 0,0800 га. 10.02.2012 року [PERSON] отримав державний акт серії ЯК № 438377 на право власності на земельну ділянку площею 0,0558 га. Розглядаючи даний спір, суд вважає необхідним керуватись наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Частиною ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. способом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.118 Земельного Кодексу України (чинної на час виникнення спірних правовідносин), громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою (далі - Комісія). Комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. У разі відмови у погодженні проект повертається заявнику у зазначений у цій частині строк. Підставою відмови у погодженні проекту може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається Комісією до відповідного органу земельних ресурсів для здійснення такої експертизи. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. У відповідності до ст.19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Згідно ч. 2 ст. 144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Відповідно до ст. 126 ЗК України ( в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Частиною 1 ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Судом встановлено, що внаслідок прийняття Червонослобідською сільською радою рішення №19-25 від 12.01.2012р. фактично порушено право СТ «Дніпро» на закінчення відведення земельної ділянки в постійне користування, загальною площею 31,35 га та виготовлення відповідного державного акту на право постійного користування землею. Згідно положень законодавства не встановлено конкретного терміну виготовлення технічної документації із землеустрою та оформлення державного акта на право власності/ постійного користування землею. Червонослобідською сільською радою такого терміну для СТ «Дніпро» також не встановлювалось. Приймаючи до уваги викладене вище, суд приходить до висновку, що на час затвердження Червонослобідською сільською радою технічної документації та передачі у власність відповідачам: [PERSON]. земельної ділянки площею 0,0563 га., [PERSON] земельної ділянки площею 0,0800 га., [PERSON] земельної ділянки площею 0,0558 га., були недотримані вимоги ст.118 ЗК України та порушені права позивача СТ «Дніпро». Судом встановлено, що відповідачами був порушений порядок відведення спірних земельних ділянок, зокрема не був розроблений та затверджений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, не була проведена державна експертиза землевпорядної документації, чим порушені вимоги ст.ст.118, 186-1 ЗК України, ст.ст.50, 62 ЗУ «Про землеустрій». Передача земельних ділянок відповідачам була проведена з порушенням порядку, передбаченого ст.ст.20, 118, 186-1 ЗК України, зокрема Червонослобідською сільською радою з порушенням встановленого порядку у своєму рішенні №19-25 від 12.01.2012р. фактично змінено цільове призначення землі із земель рекреаційного призначення на землі сільськогосподарського призначення. Крім цього, технічна документація не була погоджена із Управлінням водних ресурсів, відділом охорони культурної спадщини Департаменту культури Черкаської ОДА, Департаментом екології та природних ресурсів Черкаської ОДА; З урахуванням вищезазначеного, передача у власність [PERSON]., [PERSON], [PERSON] земельних ділянок на підставі рішення Червонослобідської сільської ради № 19-25 від 12.01.2012р. відбулася з численними порушеннями норм закону, а отже вказане рішення ради в частині передачі земельної ділянки у власність [PERSON]., [PERSON], [PERSON], для ведення садівництва, що розташована в адмінмежах Червонослобідської сільської ради Черкаського району - є протиправним і підлягає скасуванню з вищенаведених підстав. Крім того, суд враховує, що частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша статті 126 ЗК України). Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Частиною 1 ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Отже, враховуючи, що державні акти видані [PERSON]., [PERSON], [PERSON], з порушенням вимог чинного законодавства, такі акти повинні бути визнані недійсними. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача СТ «Дніпро» є доведеними, обґрунтованими, тому підлягають до задоволення в повному обсязі. З відповідачів необхідно стягнути на користь СТ «Дніпро» судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved