Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивач) подав до суду позовну заяву до Бібрської міської ради Львівського району Львівської області (відповідач), в якій просить визначити йому трьох місячний строк, який буде достатнім для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер у 2016 році у с.Тарасівка Обухівського району Київської області. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що його батьки [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб у 1990 році. 04.10.2007 він змінив прізвище на [PERSON] . Батько після розлучення переїхав проживати у с.Баківці Жидачівського району Львівської області. Він не спілкувався з ними, не цікавився їхнім життям, вони припинили будь-яке спілкування. У липні 2019 році його матір повідомили про те, що батько [PERSON] помер у 2016 році і що після його смерті залишилося спадкове майно земельна ділянка розміром 1,0432 га для ведення сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради. При звернені до нотаріуса, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з пропуском піврічного терміну. Вважає, що ним пропущено строк з поважних причин, оскільки він не мав жодних відомостей про свого батька з 1990 року, він не знав про його долю і тільки згодом йому було повідомлено, що батько загинув при невідомих обставинах і його тіло було знайдено через 6 місяців після його смерті. І лише з повідомлення односельчанки вони дізналися про те, що він помер у 2016 році, тому пропустив шестимісячний термін звернення із заявою про прийняття спадщини. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просить суд позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про заміну сторони у справі, закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.29)/ Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами (а.с.26). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 16.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.22-23). Ухвалами підготовчого засідання від 17.09.2021 залучено до участі у справі правонаступника відповідача Бібрську міську раду Львівського району Львівської області, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.32-33, 34-35). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 13.10.2007 (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 16.05.1990, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 16.05.1990. Після розірвання шлюбу дружині змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с.9). Згідно з свідоцтвом про зміну імені, [PERSON] змінив ім`я на [PERSON] , про що в Книзі реєстрації зміни імені 04.10.2007 зроблено відповідний актовий запис за №90 (а.с.8). Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №43774127 від 14.09.2015 та Інформацією Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку від 21.10.2020, встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку належить земельна ділянка площею 1,0432 га, розташована на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області . Цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кадастровий номер 4621580300:02:000:1339 (а.с.13, 14-16). [PERSON] помер [INFO] у с. Тарасівка Обухівського району Київської області. Причина смерті не встановлена через виражені гнильні зміни, про що свідчать свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 27.07.2019 та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 27.07.2019 (а.с.11, 12). Довідкою Новострілищанської селищної ради від 01.08.2019 встановлено, що в господарстві в с.Баківці був зареєстрований [PERSON] , який помер [INFO] . У колишній Баковецькій сільській раді та в Новострілищанській селищній раді від [PERSON] заповіт не посвідчувався (а.с.17). Згідно з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №65104600, №65104657 від 09.06.2021, заповіт від імені [PERSON] у Спадковому реєстрі не зареєстровано, свідоцтва про право на спадщину після його смерті не видавалися (а.с.18, 19). Постановою приватного нотаріусу Жидачівського районного нотаріального округу Львівської області №6 від 09.06.2021, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області по причині не надання доказу прийняття спадщини спадкоємцем (а.с.4). Свідок [PERSON] надала суду показання, за змістом яких вона є односельчанкою померлого [PERSON] . Він був чоловіком матері позивача, працював у колгоспі та був у списках осіб, які мають право на земельну частку (пай). Після їх розлучення мати позивача переїхала до м. Львова. Зустрівши її у м. Львові приблизно у липні 2019 року, повідомила останній про смерть колишнього чоловіка [PERSON] . З її реакції було видно, що вона цього не знала. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з пропуском позивачем строку на подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини та відмовою нотаріуса з цієї причини у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, відповідно до приписів частини 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з положеннями частин 1 та 2 статті 1169 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Вимогами частини 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом частини 1 статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з положеннями частини 3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд бере до уваги роз`яснення, викладені у пункті 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що батько позивача [PERSON] помер [INFO] з невстановлених причин. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, однак позивач [PERSON] у визначений законом строк не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадщина на даний час залишається відкритою. Надаючи оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що за загальним правилом право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, суд зазначає, що у разі пропуску спадкоємцем шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (постанова ВС від 13 березня 2020 року у справі №314/2550/17). Наведена позивачем причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини заслуговує на увагу і, на переконання суду, є поважною. Так, суд зауважує, що позивач не проживав разом із спадкодавцем [PERSON] та не підтримував з ним зв`язку тривалий час, оскільки батьки розлучилися ще у травні 1990 року та проживали окремо у різних населених пунктах. Про непідтримування стосунків між позивачем та його батьком опосередковано свідчить той факт, що позивач у жовтні 2007 року змінив своє прізвище з батьківського « [PERSON] » на материнське « [PERSON] ». Аргументи щодо поінформованості позивача саме у липні 2019 року про смерть його батька підтверджуються показаннями свідка, які не викликають сумнівів у їх належності та достовірності. Також, суд звертає увагу на те, що батько позивача помер у Київській області з невстановлених причин, відтак з огляду на різне місце їх проживання і не підтримання стосунків (комунікації) між ними, позивач не мав можливості своєчасно дізнатися про смерть батька та, відповідно, звернутися до нотаріуса із відповідною заявою у визначений законом строк. Таким чином, суд вважає, що наведена позивачем причина об`єктивно унеможливлювала виконання ним вимог закону щодо особистого подання заяви нотаріусу у визначений законом строк після смерті батька, тому позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 1268, 1270, 1272 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved