Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» звернулось до суду з позовом до відповідачів про дострокове стягнення у солідарному порядку з відповідачів заборгованість за Кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до Кредитного договору було надано [PERSON] кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 250 480,00 дол. США строком до 21.02.2026 року зі сплатою 13,5 % річних, а позичальник зобов'язався належним чином використати: та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначенні договором. Банк виконав взяті на себе договірні зобов'язання, надавши останньому кредитні кошти у сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. В забезпечення належного виконання [PERSON], умов кредитного договору було укладено Договір поруки згідно якого [PERSON] взяла на себе зобов'язання перед Кредитором відповідати по зобов'язанням Боржника, що виникають з умов вищезазначеного Кредитного договору в повному обсязі цих зобов'язань, а саме: повернути основну суму Кредиту, сплатити відсотки за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених Кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі. Однак, [PERSON] не виконуються вищезазначені умови, а саме не здійснюється щомісячна сплата кредиту, у зв'язку з чим станом на 25.09.2017 р. заборгованість по кредиту становить 249 755,60 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 6 558 972,17 гривень), в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 65 847,61 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 1 729 261,09 гривень). Окрім того, [PERSON] не виконуються умови щодо сплати відсотків та станом на 25.09.2017 р. заборгованість по сплаті відсотків становить 350 845,34 дол. СІНА (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 9 213 746,65 гривень), в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 349 921,59 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 9 189 487,53 гривень). Враховуючи викладене, позивач просить позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи без її участі та підтримала позовні вимоги в повному обсязі, та не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. (а.с. 112). Відповідачі, які належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, з невідомих суду причин, та від них не надійшло повідомлення про причини неявки. (а.с. 96, 97, 109,110). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що відповідачі повідомлені належним чином про час та місце слухання справи, відповідачі не з'явились в судове засідання без повідомлення причин, відповідачі не подали відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до п. 1.3. Статуту, ПАТ «Райффайзен банк Аваль» є правонаступником усіх прав та обов'язків за ВАТ «Райффайзен банк Аваль» (а.с. 63), а отже, дійсно вірним є особа позивача саме ПАТ «Райффайзен банк Аваль». Відповідно до Кредитного договору № 014/0027/74/70704 від 21.02.2007 року Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» було надано Громадянину [PERSON] кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 250 480,00 дол. США строком до 21.02.2026 року із сплатою 13,5 % річних, а позичальник зобов'язався належним чином використати: та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначенні договором. (а.с. 22-26). Перед укладанням та підписанням договору Позичальник звернувся до Банку із заявою-анкетою на отримання кредиту, де в графі «1. Відомості про кредит» власноручно зазначив відповідну суму кредиту, яку має намір отримати та обрав валюту долари США, бажаний строк кредитування, відсоткову ставку, цільове використання кредиту. (а.с. 14). Своїм підписом під відповідним документом Позичальник засвідчив, що «ознайомлений у письмовій формі з кредитними умовами, зокрема: мета для якої кредит буде витрачений, наявні форми кредитування та відмінності між ними, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, форми забезпечення, строк та відсоткова ставка за кредитом, орієнтовну сукупну вартість кредиту, з валютними ризиками при отриманні кредиту в іноземній валюті» тощо. З умовами надання та повернення кредиту був ознайомлений, з діючим законодавством України, що регламентує відносини Банка та Клієнта також ознайомлений, що підтверджується копією заяви-анкети та заяви № КР-53 про надання кредиту. (а.с. 14-21). Згідно п. 3.1 Кредитного договору Кредитор надає Позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Надання кредитних коштів проводиться, згідно вимог п. 3.2. Кредитного договору, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника, що підтверджується копією виписки по рахунку. (а.с. 9). Таким чином, Банк виконав взяті на себе договірні зобов'язання, надавши останньому кредитні кошти у сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Сторони встановили, що обчислення строку надання кредиту, нарахування процентів та штрафних санкцій по Договору здійснюється за фактичне число календарних днів користування Кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються Кредитором щомісяця на залишок заборгованості по кредиту, починаючи з дня його надання до повного погашення заборгованості по кредиту включно (п. 3.3. Кредитного договору). Відповідно до умов п. 5.1. Кредитного договору, Позичальник зобов'язався забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбачених Кредитним договором: - щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно и. 1.3. Кредитного договору та остаточне погашення кредиту до 21.02.2026 року на рахунок, визначений п. 4.1. Кредитного договору; - щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту, сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів на рахунок, визначений Кредитним договором. Відповідно до п. 5.7. Кредитного договору, Позичальник зобов'язався в строки, передбачені Договором, здійснювати повернення суми кредиту та сплати процентів - у валюті, що відповідає валюті кредиту. Позичальник зобов'язаний сплатити інші комісії, пені, штрафи в національній валюті України. Сторони погодили, що у випадку невиконання або неналежного виконання кредитних зобов'язань, Кредитор має право вимагати дострокового стягнення, а Позичальник зобов'язався достроково, на вимогу Кредитора, здійснити повернення заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафні санкції, відповідно до умов цього Договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту (п. 5.5. та п. 6.5. Кредитного договору). За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню, в розмірі 0,5 % від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення. (п. 10.1 Кредитного договору). Крім того, відповідно до умов п. 8.1. Кредитного договору Позичальник засвідчив та гарантував, що всі умови Кредитного договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими, Позичальник не знаходиться під впливом омани, обману, насильства, погрози, зловмисної угоди або збігу важких для нього обставин, він спроможний здійснити Кредитний договір і виконати зобов'язання по ньому, оскільки він не має обмежень у право та дієздатності. До того ж, Позичальник гарантував, що жодним чином не обмежений законом, іншим нормативно - правовим актом, судовим рішенням або іншим передбаченим чинним законодавством способом в своєму праві укладати Кредитний договір та виконувати усі умови, визначені в ньому. Сторони погодили, що з укладанням даного Договору досягнуто згоди з усіх його істотних умов та не існує будь-яких умов, які можуть бути істотними та необхідними за змістом Договору (п. 8.1. Кредитного договору). У разі зміни курсу іноземної валюти (валюти кредиту) відносно національної грошової одиниці України, всі валютні ризики несе Позичальник. З підписанням Кредитного договору останній засвідчив, що йому розтлумачено (зрозуміло) та він згоден, що зміна курсу іноземної валюти відносно національної грошової одиниці України може призвести до значних збитків та погіршення фінансового стану Позичальника (п. 12.5. Кредитного договору). Відповідно до п. 9.1. Кредитного договору, Договір набуває чинності з моменту надання Позичальнику кредитних коштів та діє до повного погашення кредитної заборгованості. (суми кредиту, відсотків за користування, неустойок, відшкодування можливих збитків). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. (неналежне виконання). На підставі пункту 1 статті 612 Цивільного кодексу України, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В порушення вказаних вимог [PERSON] не виконав умови кредитного договору, гроші не повернув, а тому повинен повернути заборгованість. Тобто у частині вимог до [PERSON], позов є обґрунтованим. Також, в забезпечення виконання умов Кредитного договору було укладено Договір поруки 014/0027/74/70704 від 21.02.2007 року між Банком та [PERSON]. (а.с. 43-45). За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. [PERSON], (а отже, і Поручитель [PERSON].) первинно взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 21.02.2026 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами ) до 15 числа поточного місяця. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 14 червня 2017 року справа № 644/6558/15-ц. Строк, передбачений нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов'язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яку суд застосовує за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов'язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобов'язання застосовану в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України фразу «якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя» слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це не позбавляє кредитора можливості пред'явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Строк поруки не вважається строком захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після закінчення цього строку припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків, що передбачено ч. 2 ст. 76 ЦПК України. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі (ч. 3). [PERSON] перестав сплачувати щомісячні платежі з 15.06.2007 року. (а.с. 9-12). Банк подав позов про стягнення заборгованості за кредитним договором лише 13.12.2017 року, що перевищує термін для пред'явлення вимоги до поручителя. Враховуючи, що кредитним договором передбачено виконання грошових зобов'язань шляхом здійснення щомісячних платежів згідно з графіком, а за договором поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, зважаючи на той факт, що банк не пред'явив позову до поручителя в межах шести місяців за кожним місячним платежем, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог до [PERSON] Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України. (а.с. 8).

Outcome: partial