Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 11 червня 2019 року представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 12 грудня 2017 року між відповідачем СТОВ «Ново-Шахтарське» та позивачем [PERSON] укладено договір тимчасової фінансової допомоги на поворотній основі № 12/12-2 за умовам якого Позивач зобов`язався надати Відповідачу безвідсоткову позику в сумі 12000000 гривень, а Відповідач - повернути отриману суму в строки та у порядку, передбачені Договором. Пунктом 2.2. Договору встановлено, що позика повинна бути повернута не пізніш 2018 року, іншої дати повернення боргу договір не містить. Позивачем на виконання умов Договору перераховано відповідачу грошові кошти на загальну суму 11 277 000,00 грн., однак, на дату подання позову відповідачем не здійснено жодних дій для погашення заборгованості перед позивачем. 16.12.2019 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, яка прийнята судом до провадження, в якій позивач просить стягнути з СТОВ «Ново-Шахтарське» на користь [PERSON] суму боргу за договором тимчасової фінансової допомоги на поворотній основі № 12/12-2 від 12.12.2017 в загальному розмірі 15305824,11 гривень, з яких 11277000,00 грн.- сума основного боргу, 3704417,26 грн.- пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань, 324406,85 грн. 3% річних та понесені судові витрати. Відповідач своїм правом на надання відзиву на позов не скористався. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява в якій він просить розглянути справу без його участі, позовній вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач СТОВ «Ново-Шахтарське» вкотре, надав заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з запровадженням карантину. Разом з тим, суд уважає, що в даному випадку клопотання про відкладення розгляду справи не є підставою для відкладення розгляду справи, оскільки сторона, яка просить відкласти розгляд справи повинна довести реальну наявність обставин на які вона посилається, обґрунтувати поважність причин, які не дозволяють їй приймати участь у судовому засіданні. Ухвалою від 29 серпня 2020 року, за клопотанням відповідача СТОВ «Ново-Шахтарське» про відкладення розгляду справи, в зв`язку із запровадженням карантину, судове засідання було відкладено та роз`яснено учасникам справи, що карантинні обмеження, які були раніше встановлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 р. № 211, значно пом`якшені, дозволено пасажирські перевезення, робота адвокатів, тощо, та не обмежують права учасників судового засідання на доступ до суду, Із матеріалів справи вбачається, що інтереси відповідача представляв адвокат, діяльність яких на час розгляду справи також дозволена. Суд вважає, що відповідач повинен добросовісно використовувати надані процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язані демонструвати готовність братии участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання. За вказаних обставин, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, оскільки ним не доведено наявність поважних причин, які свідчать про неможливість приймати участь у розгляді справи. Відповідно до ст. 223ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду Дм. Києва від 13 червня 2019 року матеріали позовної заяви [PERSON] передано за підсудністю до Великоновосліківського районного суду Донецької області. Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 04 листопада 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою та призначено підготовче засідання на 04 грудня 2020 року. Ухвалою суду від 17 грудня 2020 року прийнято до провадження заяву позивача про збільшення позовних вимог, відкладено підготовче засідання. Ухвалою суду від 03 лютого 2020 року клопотання представника відповідача задоволено, продовжено відповідачу строк, для подання відзиву на позов, підготовче засідання відкладено. Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Установлено, що 12 грудня 2017 року між СТОВ «Ново-Шахтарське» в особі директора Катанського О.В. що діяв на підставі статуту (позичальник) та [PERSON] (позикодавець) укладено договір тимчасової фінансової допомоги на поворотній основі №12/12-2, відповідно до умов якого позикодавець передав позичальнику безвідсоткову позику у сумі 12000000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути отриману суму в строки та у порядку, передбачені даним договором. Пунктами 2.1 та 2.2 договору встановлено, що позика надається у безготівковій формі. Відсотки на позику не нараховуються. Позика може надаватися та повертатися частинами. Повернення отриманої позики повинно бути здійснено не пізніш 30 грудня 2018 року на картку позикодавця (а.с.8). На виконання умов договору позикодавець [PERSON] перерахував позичальнику СТОВ «Ново-Шахтарське» грошові кошти на загальну суму 11 277 000,00 грн., про що свідчить платіжне доручення №88345787 від 15.12.2017 р. на суму 6 000 000 грн. та платіжне доручення №89032943 від 19.12.2017 р. на суму 5 277 000,00 гривень (а.с.9,10). На адресу СТОВ «Ново-Шахтарське» [PERSON] 08 червня 2018 року, 20 червня 2018 року, 16 січня 2019 року, 25 квітня 2019 року направлені листи з вимогою повернення боргу за договором тимчасової фінансової допомоги на поворотній основі №12/12-2 від 12.12.2017 року, які отримані відповідачем (а.с.12-18). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до договору №12/12-2 про тимчасову фінансову допомогу на поворотній основі від 12 грудня 2017 року сторони узгодили предмет договору, строк його дії, відповідальність сторін у разі невиконання чи неналежного виконання умов договору. У пункті 3.2. договору сторони визначили, що в разі порушення позичальником строку повернення суми позики, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлено термін його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Поняттю «поворотна фінансова допомога», про який йде мова в п.п. 14.1.257. ст. 14 Податкового кодексу України, у цивільному законодавстві відповідає договір позики, тобто поворотна фінансова допомога є різновидом позики. У відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частиною 1 ст. 550 ЦК Українипередбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Частиною 2 ст.551 ЦК України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Висновки суду. Оскільки, в порушення умов укладеного договору №12/12-2 від 12.12.2017 та діючого законодавства відповідач СТОВ «Ново-Шахтарське» свої зобов`язання не виконав, не повернув позивачу [PERSON] отримані грошові кошті ні в строк, вказаний в договорі, ні на час розгляду справи, а тому суд вважає за необхідне захистити його права та стягнути з СТОВ «Ново-Шахтарське» заборгованість за вказаним договором в сумі 11277000,00 грн. Крім цього, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню пеня, передбачена п. 3.2 Договору в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, а саме 3704417, 26 грн та сума 3% річних - 324406,85 гривень, а всього 15305824,11 гривень. Судовий збір. Згідно ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову, покладається на відповідача. [PERSON] при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 9605 грн., що підтверджено наданою позивачем квитанцією (а.с.1). Враховуючи, що судом задоволені позовні вимоги позивача в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 9605 гривень

Outcome: approved