Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. ПАТ «Пумб» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 88656,29 грн. Позов обґрунтувано тим, що 17.07.2014 між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] укладено кредитний договір, на підставі якого остання отримала кредит в сумі 31165,22 грн. 19.07.2016 ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинолося шляхом приєднання до ПАТ «ПУМБ», тобто ПАТ «ПУМБ» є правонаступником ПАТ «Банк Ренесанс Капітал». Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, а тому станом на 23.07.2019 року заборгованість за кредитним договором складає 88656,29 грн., з яких: заборгованість за кредитом 19101,52 грн., заборгованість за процентами 2425,61 грн., заборгованість за комісією 8663,26 грн., штрафні санкції 58465,9 грн. Добровільно відповідач заборгованість не сплачує. Тому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 88656,29 грн. та судовий збір у сумі 1921 грн. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 18 жовтня 2019 року судом справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.11.2019 року на 09 год. 00 хв.(а.с.18). 03 грудня 2019 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі, та призначення справи до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні у приміщенні Роменського міськрайонного суду 30 грудня 2019 року на 09 год. 00 хвилин (а.с.54). У позовній заяві представник позивача просить розглянути справу у його відсутності (а.с.3). Відповідач [PERSON] до суду не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена у відповідності до норм ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.58). Інші процесуальні дії, передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України, у справі судом не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 17.07.2014 року [PERSON] подала пропозицію укласти договір (оферту), згідно з якою запропонувала АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» та ПрАТ «УАСК «АСКА- ЖИТТЯ» від імені якого на підставі агентського договору діє банк, на умовах, зазначених в пропозиції та у відповідності до чинних загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків банку, які разом з умовами є невід`ємною частиною пропозиції й чинних правил страхування життя страховика №003.2 від 30.12.2003 року зареєстрованих Держфінпослуг 20.02.2004 року за №0104189 укласти договір про надання споживчого кредиту на умовах, викладених у ч.2 пропозиції з метою рефінансування її заборгованості шляхом її погашення в повному обсязі за рахунок коштів кредиту у сумах та за реквізитами, зазначеними у п. 2.9 цієї пропозиції, сплати комісійної винагороди банку за переказ коштів у розмірі, визначеному в п.2.6 цієї пропозиції, оплати ціни договору страхування. Згідно укладеного кредитного договору GP-6583850 відповідач отримала кредит в сумі 20825,12 грн., в т.ч. з метою рефінансування 19426,42 грн., в т.ч. в оплату договору страхування 1398,70 грн. Спосіб надання кредиту - банківський переказ, з графіком платежів до 18 числа кожного календарного місяця усього за 36 місяців (періодів), з визначенням суми комісії за обслуговування кредитної заборгованості та платежів за надані супутні послуги (а.с.6). Основні умови кредитування та страхування додані до пропозиції та підписані позичальником, але не містять дати їх підписання. В них вказано, що ці основні умови кредитування та страхування є невід`ємною частиною Пропозиції (оферти) № GP-2330544 від 02 березня 2011 року щодо укладання договору про надання споживчого кредиту (а.с.7). Письмова вимога (повідомлення) про необхідність сплати заборгованості перед ПАТ «ПУМБ» позивачем [PERSON] направлялась за вих. №110 від 15.08.2017 (а.с.8,9). Довідка про стан заборгованості [PERSON] додана до матеріалів справи за кредитним договором № GP-6583850 від 18 липня 2014 року не містить ні печатки банку, ні будь яких інших реквізитів. Згідно указаної довідки [PERSON] має непогашену заборгованість за кредитом в сумі 19296,91 грн., за процентами - 2425,08 грн., за комісією в сумі 8663,26 грн., разом - 30385, 25 грн. Також в довідці вказані і суми заборгованості за неустойками та штрафами (а.с.10-11). Згідно виписки з рахунку заборгованості за кредитним договором № GP-6583850 [PERSON] перед АТ «ПУМБ» станом на 03.10.2019 складає 88656,29 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 19101,52 грн.; прострочена заборгованість за комісією в розмірі 8663,26 грн., прострочена заборгованість за процентами в розмірі 2425,61 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту, за комісією, за процентами становить 0 грн., неустойка за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі 58465,9 грн. та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису . Дана довідка підписана представником АТ «ПУМБ» Фацул М.В., не містить ні печатки, ні будь яких інших реквізитів банку (а.с.12). Згідно з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб осіб-підприємців та громадських формувань відповідно до ст.. 11 Закону України « Про державну реєстрацію юридичних осіб , фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» на запит від 03.12.2018 за №1004722274 станом на 03.12.2018 відповідно до наступних критеріїв пошуку Код ЄДРПОУ 14282829 надана виписка на Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», ПАТ «ПУМБ», в діяльності: Інші види грошового посередництва (а.с. 13-21). Згідно з наданим витягом із Статуту Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», затвердженого позачерговими Загальними зборами акціонерів (Протокол №80 від 27.11.2018) Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал» (повне найменування) і АТ «Банк ренесанс капітал» (скорочене найменування) в результаті реорганізації АТ «Банк ренесанс капітал» шляхом приєднання до банку, згідно рішення загальних зборів акціонерів банку (протокол №68 від 14 березня 2015 року) та згідно рішення єдиного акціонера АТ «Банк ренесанс капітал» (рішення №2 від 14 березня 2015 року) (а.с.22-24). Таким чином, між сторонами склалися правовідносини щодо виконання зобов`язання за кредитним договором, які врегульовані нормами Глави 71 Цивільного кодексу України. Норми права які застосував суд та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одним із видів договорів, є договір приєднання, яким відповідно до ч.1 ст. 634 Цивільного кодексу України є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як передбачено ст. 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях……. Згідно норм викладених в ст. 644 Цивільного кодексу України якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно з нормами ст.. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.5 ст. 81 та ч.2 ст. 83 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Мотиви суду. Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо , приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач 17.07.2014 року [PERSON] подала пропозицію укласти договір (оферту), згідно з якою запропонувала АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» та ПрАТ «УАСК «АСКА- ЖИТТЯ» від імені якого на підставі агентського договору діє банк, на умовах, зазначених в пропозиції та у відповідності до чинних загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків банку, які разом з умовами є невід`ємною частиною пропозиції й чинних правил страхування життя страховика №003.2 від 30.12.2003 року зареєстрованих Держфінпослуг 20.02.2004 року за №0104189 укласти договір про надання споживчого кредиту на умовах, викладених у ч.2 пропозиції з метою рефінансування її заборгованості шляхом її погашення в повному обсязі за рахунок коштів кредиту у сумах та за реквізитами, зазначеними у п. 2.9 цієї пропозиції, сплати комісійної винагороди банку за переказ коштів у розмірі, визначеному в п.2.6 цієї пропозиції, оплати ціни договору страхування. Згідно укладеного кредитного договору GP-6583850 від 17.04.2014 відповідач повинна була отримати кредит в сумі 20825,12 грн., в т.ч. з метою рефінансування 19426,42 грн., в т.ч. в оплату договору страхування 1398,70 грн. (а.с.6). Але, доказів того, що ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» виконано умови зобов`язання в частині надання [PERSON] споживчого кредиту, позивачем суду не надано. Так, згідно указаної пропозиції способом надання кредиту визначено - банківський переказ (за реквізитами зазначеними у п. 2.9), а до матеріалів справи не додано відповідної квитанції на підтвердження його здійснення. Більше того, в позовній заяві вказано, що відповідачу надано кредит в сумі 31165, 22 грн., хоча в Оферті, поданій [PERSON] , сума кредиту визначена у розмірі 20825,12 грн. У постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі № 6-2320цс16 зазначено, що Умови та Правила надання банком кредиту є складовою укладеного між сторонами кредитного договору, якщо доведено, що вони укладені в один день, тобто у день підписання позичальником заяви позичальника і позичальник розумів, що саме ці Умови він мав на увазі, підписуючи заяву. Тобто у такому разі Умови та Правила надання банком кредиту є складовою кредитного договору. Саме такі правові висновки викладені Верховним Судом України і в постановах від 10.06.2015 № 6-698цс15, від 22.10.2014 № 6-127цс14, від 04.11.2015 № 6-1926цс15, в яких також зазначено, що кредитний договір складається з: заяви позичальника, Тарифів та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (складова частина договору) і судам слід лише встановити, чи такі Умови та Правила надання банком кредиту були під час підписання заяви позичальника, а не те, що вони були не підписані позичальником, незалежно від того, чи саме вони були на день підписання заяви позичальника, то вони не є складовою кредитного договору. У постанові від 11.02.2015 у справі № 6-240цс14, не відступаючи від раніше висловленої правової позиції, Верховний Суд України чітко зазначив, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (при будь-яких умовах) не є складовою кредитного договору. В Оферті щодо укладення кредитного договору № GP-6583850 від 17.04.2014 зазначено, що основні умови кредитування та страхування є невід`ємними частинами Пропозиції , при цьому, позивачем до позову додані основні умови кредитування та страхування, які не містять дати їх підписання. Крім того , в них вказано, що ці основні умови кредитування та страхування є невід`ємною частиною Пропозиції (оферти) № GP-2330544 від 02 березня 2011 року щодо укладання договору про надання споживчого кредиту, в той час як кредитний договір, за невиконання умов якого позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість, укладено 17.04.2014 і від має інший номер (№ GP-6583850). Згідно виписки з рахунку заборгованості за кредитним договором № GP-6583850 [PERSON] перед АТ «ПУМБ» станом на 03.10.2019 складає 88656,29 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 19101,52 грн.; прострочена заборгованість за комісією в розмірі 8663,26 грн., прострочена заборгованість за процентами в розмірі 2425,61 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту, за комісією, за процентами становить 0 грн., неустойка за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі 58465,9 грн. та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису . Дана виписка підписана представником АТ «ПУМБ» Фацул М.В., не містить ні печатки, ні будь яких інших реквізитів банку . Також, суд не може прийняти до уваги виписку з рахунку відповідача, як належний і допустимий доказ існуючої у відповідача заборгованості, оскільки, дана виписка не містить підтвердження руху коштів по картковому рахунку із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, і, до того ж, не є відповідним розрахунком заборгованості та фінансовим документом на підтвердження розрахунків між банками та відповідачем (а.с.12). Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Позивачем суду не надано доказів того, яка заборгованість існувала перед ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» у відповідача на час припинення шляхом приєднання до ПАТ «ПУМБ». На підтвердження заборгованості відповідача перед ПАТ «ПУМБ» позивачем до позову додана довідка про стан та історію заборгованості за кредитним договором №GP-6583850 від 18 липня 2014 року, хоча договір укладено 17 липня 2014 року. Крім того, указана довідка не містить ні підпису посадової особи, що її видала, ні печатки, що його засвідчує, а тому не може бути належним доказом у справі за позовом про стягнення кредитної заборгованості (а.с.10-11). Розрахунок заборгованості за указаним кредитним договором до позову не доданий взагалі, а тому не можливо встановити відповідність порядку нарахування заборгованості (зокрема, процентів і неустойки) та проведення відповідних розрахунків, умовам договору, укладеного між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] . Таким чином, суду не надані будь-які докази, які б підтверджували розмір нарахованої банком заборгованості за кредитним договором. Крім цього, позивач зазначив, що він є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» у договірних відносинах з відповідачем, а тому має право на пред`явлення вимог про стягнення з позичальника на свою користь кредитної заборгованості, згідно положень ст. ст. 526, 530, 1054 ЦК України. Даючи оцінку підставам та доводам пред`явлених позовних вимог АТ «ПУМБ», а також аналізуючи чинне законодавство щодо цих правовідносин, суд приходить до висновку , що позивачем на підтвердження свого права на звернення до суду з даним позовом не додано доказів виконання ним вимог ст. ст. 516, 517 ЦК України щодо письмового повідомлення боржника про заміну кредитора. Суд, відповідно до вимог ЦПК України, позбавлений права на збирання доказів за власною ініціативою, а тому при вирішенні спору, бере до уваги тільки ті докази, які надані сторонами по справі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а саме: що зобов`язання відповідача перед ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» перейшли до АТ «ПУМБ»; що перед ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» у відповідача існувала заборгованість на час припинення товариства і який саме її розмір; що [PERSON] взагалі має заборгованість за споживчим кредитом №GP-6583850 від 17 липня 2014 року та у якому розмірі; що Основні умови кредитування та страхування, які надані позивачем, діяли (існували) на момент підписання відповідачем пропозиції і, що саме їх розуміла і з ними була ознайомлена [PERSON] , підписуючи пропозицію. Тому, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 1921 гривні 00 коп. залишаються за позивачем . Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5,12,13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України. Суд

Outcome: dismissed