Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

стислий виклад позиції позивача У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг, відповідач підписала заяву без номера від 15.08.2018 року, за яким отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, який в подальшому збільшився до 4500,00 грн. Оскільки відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконує, а тому станом на 26.08.2020р. утворилася заборгованість. Враховуючи викладене позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 13062, 74 грн та судові витрати. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 13.10.2020р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження (а.с. 78). На запит суду про реєстрацію місця проживання відповідача Михайлівською сільською радою направлено повідомлення № 02-33-3/32 від 12.10.2020р. за яким відповідач зареєстрована в [ADDRESS] , водночас на підставі свідоцтва про шлюб від 26.04.2020р. змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 77). 17.11.2020р. судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи (а.с. 94). Позиції учасників судового провадження У судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача направив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 71). Відповідач двічі належним чином повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, судові повістки повернулися, оскільки вона не проживає (а.с. 85, 92-93), до суду не з`явилася, причини неявки не повідомила. Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за наявними у справі доказами. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Суд, дослідивши докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 15.08.2018р. між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] підписана анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку без номера, згідно якої відповідач приєдналася до Умовами і правилами надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті банку, та які разом з Памяткою клієнта і Тарифами становлять договір про надання банківських послуг (а.с. 10-11). Цього ж числа відповідач підписала умови кредитування за змістом якої кредитним ліміт становить до 50000 та 75000 грн, строк договору 24 місяці, відсоткова ставка 43, 2 та 42 % річних, платіж здійснюється до 25 числа кожного місяця в розмірі 5% заборгованості, але не менше 100 грн, процентна ставка при невиконанні зобов`язання 86, 4 та 84 % (а.с. 12-13). Як видно з довідки про зміну умов кредитування 15.08.2018р. кредитний ліміт було встановлено в розмірі 4500 грн, а з 16.02.2019р. становить 0, 00 грн (а.с. 9). З наданих позивачем розрахунків вбачається, що станом на 26.08.2020р. заборгованість у відповідача перед банком становить 13062, 74 грн, з яких: 8686, 46 грн заборгованість за тілом кредиту, 637, 36 грн заборгованість за простроченими відсотками, заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 3737, 92 грн (а.с. 6-7). Згідно довідки банку відповідачу видана кредитна картка № [NUMBER] з терміном дії до 04/22 (а.с. 8). Мотиви суду Суд, дослідивши докази у справі, дійшов такого висновку. Так, крім вищезазначених доказів на підтвердження своїх доводів позивач надав витяг з Умов і Правил надання банківських послуг та витяг з Тарифів (а.с. 14-58). За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Розглядаючи доводи позивача про стягнення заборгованості по кредитному договору, суд зазначає, що відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1\~ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці додані до позову Умови та Тарифи надання кредиту розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву позичальника. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19 від 03.07.2019р., банк повинен повідомити споживача про умови кредитування та узгодити з ним саме ті умови, про які вважав узгодженими банк. Отже, оскільки додані банком Умови і правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви про приєднання. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач не виконала належним чином зобов`язання перед банком та не повернула отримані кошти та відсотки, на що банк розраховував при укладенні кредитного договору, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором без номера від 15.08.2018р., яка виникла станом на 26.08.2020р., що включає заборгованість за тілом кредиту 8686, 46 грн, заборгованість за простроченими відсотками 637, 36 грн та заборгованість за відсотками нарахованими на підставі ст. 625 ЦК України. У своєму розрахунку банк навів розрахунок відсотків за ст. 625 ЦК України, що становить 3738, 92 грн. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже суд не погоджується з зазначеним розрахунком, оскільки за базову відсоткову ставку банк взяв 86, 4% замість установлених законом 3%. Отже, оскільки з наданих розрахунків прострочена заборгованість стала виникати з 01.11.2018р., але нарахування на підставі ст. 625 ЦК банк почав здійснювати з 01.10.2019р., а тому розрахунок слід проводити виходячи з кількості днів прострочення за кожною сумою в термін до 26.08.2020р. За таких обставин розрахунок 3% річних буде таким: 8686, 46 грн х (3% х 331 (кількість днів прострочення) /365)/100% = 236, 32 грн; Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором без номера від 15.08.2018року, у загальному розмірі 9560, 14 грн, а відтак позов підлягає частковому задоволенню. Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір пропорційно до задоволеної частини позову в розмірі 1538, 38 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial