overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2014 року скасовано розпорядження голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області №272/2006-р від 31 серпня 2006 року в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,05 га, що розташована в с. Волиця Керекешина поле №5 Старокостянтинівського району Хмельницької області, кадастровий номер земельної ділянки 6824282100:03:007:0009; визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №360103 від 01 жовтня 2006 року, виданий на імя [PERSON], а також зобовязано [PERSON] повернути земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,05 га, що розташована в с. Волиця Керекешина поле №5 Старокостянтинівського району Хмельницької області, кадастровий номер земельної ділянки 6824282100:03:007:0009 у власність держави. В решті позову відмовлено. При ухваленні судового рішення судом не було вирішено питання щодо судових витрат. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави відповідно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до розясень, даних у п.40 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 17 жовтня 2014 року Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах, ухвалюючи рішення у справі, провадження в якій відкрито за заявою прокурора, суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір із відповідача (повністю або пропорційно до задоволених вимог), якщо він не звільнений від сплати судового збору. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в дохід Державного бюджету України у розмірі, визначеному чинним законодавством на момент подачі позовної заяви. Даний спір носить немайновий характер, тому за подачу позову станом на 11 травня 2010 року (дата подачі позову) позивачу слід було сплатити 45 грн. 50 коп. судових витрат, які складались із судового збору в розмірі 08 грн. 50 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37 грн. Оскільки позов Старокостянтинівського міжрайонного прокурора задоволено частково, тому з відповідачки на користь держави слід стягнути 45 грн. 50 коп. судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 липня 2020 року задоволено позовні вимоги Фермерського господарства «Бачука Миколи Григоровича» до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, зобов`язано [PERSON] звільнити приміщення будівлі складу зернотоку, площею 123,2 кв.м., що розташоване за адресою : [ADDRESS] (позначене плані технічного паспорту будівлі складу зернотоку під №3). При ухваленні судового рішення судом не було вирішено питання щодо судових витрат. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . При подачі позову позивач сплатив по 1921 грн судового збору (а.с.33). Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути по 1921 грн судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 17.09.2018 року позов задоволено, ухвалено стягнути аліменти з [PERSON], [INFO], уродженець [ADDRESS], проживає по [ADDRESS] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1200,00 (одна тисяча двісті) грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Як вбачається при подачі позову позивачем судовий збір не сплачено, посилаючись на те, що вона звільняється від сплати судового збору за ст. 5 Закону україни «Про судовий збір». У відповідності до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід постановити додаткове рішення по справі щодо стягнення судового збору. Оскільки це питання не було вирішено при постановленні рішення, тому слід постановити додаткове рішення щодо стягнення судового збору. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

Рішенням Сторожинецького районного суду від 03.11.2014року позовну заяву [PERSON] до Управління освіти, сімї, молоді та спорту Сторожинецької районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання звільнення із роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - задоволено. На зазначене рішення відповідачем було подано апеляційну скаргу в якій просив скасувати рішення Сторожинецького районного суду від 03.11.2014р. та ухвалити нове, яким визнати законним звільнення [PERSON]. 10.12.2014р. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області цивільну справу за позовом [PERSON] до Управління освіти, сімї, молоді та спорту Сторожинецької районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання звільнення із роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди знято з апеляційного розгляду та повернуто до Сторожинецького районного суду Чернівецької області для ухвалення додаткового рішення, оскільки в резулятивній частині рішення суд першої інстанції стягнувши з відповідача на користь [PERSON] різницю у заробітній платі з 29.08.2014р. до моменту поновлення на роботі не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. У судовому засіданні [PERSON] просить стягнути за час вимушеного прогулу середній заробіток. Представник відповідача в судовому засіданні вважає необхідним стягнути середньоденний заробіток за календарні дні. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що необхідно винести додаткове рішення. Згідно з п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. При стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд керується п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995р. №100. Згідно даного порядку розрахунок середньоденної заробітної плати визначається шляхом ділення середньої плати на фактично відпрацьовані (робочі дні) за останні два місяці, що передували звільненню. Як вбачається з довідки у позивачки становила 3094,40грн. (заробітна плата за липень 2014р.) та 3094,40грн. (заробітна плата за серпень 2014р.), що у сумі становить 6188,80грн, кількість робочих днів становить 43дні, що із розрахунку середньоденний заробіток становить 143,93грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Рішенням Сторожинецького районного суду від 06.08.2015року позовну заяву [PERSON] до Панківського навчально-виховного комплексу про визнання незаконним звільнення з роботи, поновлення на роботі - задоволено. У мотивувальній частині рішення суд посилався на ст.. 367 ЦПК України відповідно до якої рішення в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню. Задовольняючи позовну вимогу [PERSON] про поновлення останнього на роботі, суд у резолютивній частині рішення не вказав «Допустити негайне виконання рішення суду», та не вказав про стягнення судового збору на користь держави у сумі 243.60грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір». У судове засідання [PERSON], його представник [PERSON] не зявилися, представник надав заяву у якій просить провести судове засідання про винесення додаткового рішення без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що необхідно винести додаткове рішення. Відповідно до ч.3 ст.. 88 ЦПК України Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з п.3 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу. Згідно з ч.3 ст. 220 ЦПК України Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Враховуючи ту обставину, що [PERSON] рішенням поновлено на роботі, відповідно до ст.. 367 ЦПК України рішення в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню, суд приходить до висновку про необхідність внесення доповнення у рішення суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Рішенням Сторожинецького районного суду від 10 квітня 2015 року частково задоволено позовні вимоги Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця» до Ропчанської сільської ради, [PERSON], третя особа відділ Держземагенства у Сторожинецькому районі, реєстраційна служба Сторожинецького районного управління юстиції про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради від 10.02.1994 року, визнання недійсним державного акту на землю, виданого на підставі оскаржуваного рішення. Вказане рішення сторонами в апеляційному порядку не оспорювалось та набрало чинності. Позивач звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, вказуючи на те, що у вищевказаному рішенні суд не вирішив питання про стягнення на користь позивача судових витрат. В судове засідання сторони не з'явилися хоча про час та місце розгляду даної справи належним чином були повідомлені. Згідно ст. 220 ч.3 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою. Суд вважає що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення. Згідно з п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якоїнебудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. При цьому додаткове рішення може бути винесене судом до закінчення строку на виконання даного рішення. В судовому засіданні встановлено, що позивач не пропустив строк для звернення до суду з даною заявою. Судові витрати по справі, зважаючи на правила статті 88 ЦПК України, підлягають стягненню із відповідачів на користь позивача тільки пропорційно долі задоволених позовних вимог тобто з [PERSON] 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. та з Ропчанської сільської ради в сумі 121 (сто двадцять одну) гривню 80 копійок.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Рішенням Сторожинецького районного суду від 14 листопада 2016 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. Вказане рішення сторонами в апеляційному порядку не оспорювалось та набрало чинності. Позивач звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, вказуючи на те, що у вищевказаному рішенні суд не вирішив питання про стягнення на користь позивача судових витрат. В судове засідання сторони не з'явилися хоча про час та місце розгляду даної справи належним чином були повідомлені. В заяві [PERSON] просив заяву розглядати у його відсутності. Згідно ст. 220 ч.3 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Суд вважає що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню. Згідно з п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. При цьому додаткове рішення може бути винесене судом до закінчення строку на виконання даного рішення. В судовому засіданні встановлено, що позивач не пропустив строк для звернення до суду з даною заявою. Судові витрати по справі, зважаючи на правила статті 88 ЦПК України, підлягають стягненню із відповідача на користь позивача

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Рішенням Сторожинецького районного суду, Чернівецької області від 05 жовтня 2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, задоволено в повному обсязі, розірвано шлюб, укладений 16.09.2015 року між [PERSON] та [PERSON] , і зареєстрований 16.09.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №200; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Після винесення рішення, на адресу суду 09.11.2020 року надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 840,80 грн. в рахунок відшкодування судового збору, сплаченого за подання позовної заяви. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд не вбачає необхідності у виклику сторін в судове засідання. Розглядаючи питання щодо відшкодування судових витрат та ухвалення, в зв`язку з цим, додаткового судового рішення, виходить з наступного. Судом встановлено, що рішенням Сторожинецького районного суду, Чернівецької області від 05 жовтня 2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, задоволено в повному обсязі і при цьому питання про відшкодування судових витрат судом не вирішувалось в зв`язку із відсутністю в позовних вимогах відповідних ініціатив з боку позивача. Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Враховуючи вищевикладене та те, що позивач у позовних вимогах не ініціювала стягнення на її користь судових витрат, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Рішенням Стрийського міськрайонного суду від 06.04.2012 року позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Однак при прийнятті рішення про зміну прізвища на дівоче позивачки судом не вирішено, а тому їй було відмовлено замінити прізвище на [PERSON] в органах РАЦС. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що вона не була присутня в судовому засіданні під час прийняття рішення про розлучення, її інтереси представляла адвокат Годись Н.В., яка також не звернула увагу на вказане питання, однак в рішенні суду вісутній запис про прізвище позивачки після оформлення розлучення, у відділі РАЦС їй в цьому було відмовлено, із-за відсутності вирішення даного питання судом. В суді [PERSON] свою заяву підтримала, просить прийняти рішення про її дівоче прізвище, оскільки чоловік колишній її переслідує, бере кредити, а претензії ставлять до неї, вона не може захистити себе, тому вимушена звернутися до суду за захистом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, що не перешкоджає прийняттю додаткове рішення по справі, оскільки дане питання не залежить від його волі чи його позиції в суді. Суд вважає, що заява підставна, підлягає до задоваолення, а тому слід прийняти додаткове рішення в якому вказати волю позивачки про бажання змінити прізвище на дівоче [PERSON], поновивши строк звернення до суду. а.с.25-30.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.04.2014р.. зобов»язано стягнути з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» в користь [PERSON] 9059 (дев»ять тисяч п»ятдесят дев»ять) гривень 87 копійок завданої матеріальної шкоди та 1200 гривень витрат на правову допомогу, а також сплачені ним 229,40 гривень судового збору. А також стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 451 (чотириста п»ятдесят одну) гривню на відшкодування моральної шкоди. Позивач [PERSON] звернувся в суд із заявою в якій просить постановити додаткове рішення по даній справі, яким стягнути в його користь з НАСК «Оранта» витрати понесені ним на проведення додаткової автотоварознавчої експертизи проведеної судовим експертом Петричкович Б.С.. Заявник [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча судом був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідачі представник НАСК «Оранта» та [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, оглянувши надані матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно ухвали суду від 06.12.2013р. за клопотанням позивача судом по справі призначено проведення автомобільно-товарознавчої експертизи, проведення якої доручено судовому експерту Петричковичу Б.С.. Згідно рахунку № 85/13 Е від 23.12.2013р. наданої експертом, вартість проведення призначеної експертизи становить 1200 грн.. Відповідно до висновку експерта № 85/13Е судової автотоварознавчої експертизи від 11.03.2014р. така експертиза проведена і в такій містяться чіткі відповіді на запитання зазначені судом в ухвалі суду про призначення експертизи від 06.12.2013р.. При винесенні рішення судом використовувалися та бралися до уваги висновки вказаної експертизи (проведена судовим експертом Петричкович Б.С.) і такі лягли в основу рішення. Згідно ст. 86 ЦПК України витрати пов»язані з проведенням судових експертиз, несе сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. На підставі вказаного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 грудня 2013 року за позовом [PERSON] до виконкому Стрийської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво визнано за [PERSON] право власності на самочинно реконструйовану квартиру [ADDRESS] яка складається з 1-а кімната 17,9 кв.м, 2-а кімната 10,4 кв.м, кухня площею, 9,1 кв.м., вбиральна площею, 05 кв.м, ванної кімнати площею 3,0 кв.м., коридору площею 5,2 кв.м., комори площею 0,9 кв.м, загальною площею 47,0 кв.м. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву про винесення додаткового рішення по справі оскільки в описовій та резолютивній частині рішення не зазначено номеру будинку. Номер будинку « [ADDRESS]». Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явились хоча були належним чином повідомлені про час та місце проведення засідання, про причини неявки суд не повідомили. Згідно з вимогами ч.3 ст.220 ЦПК України присутність останніх не є обов'язковою, тому суд розглянув заяву за їх відсутності, оскільки їх неявка цьому не перешкоджала. Судом встановлено, що дійсно рішенням Стрийського міськрайонного суду від 05.12.2013 року визнано за [PERSON] право власності на самочинно реконструйовану квартиру [ADDRESS] яка складається з 1-а кімната 17,9 кв.м, 2-а кімната 10,4 кв.м, кухня площею, 9,1 кв.м., вбиральна площею, 05 кв.м, ванної кімнати площею 3,0 кв.м., коридору площею 5,2 кв.м., комори площею 0,9 кв.м, загальною площею 47,0 кв.м. Проте в описовій та резолютивній частині рішення від 05.12.2013 року суд не в повній мірі вказав адресу, а саме: не зазначено номеру будинку по [ADDRESS], а тому необхідно визнати за [PERSON] право власності на самочинно реконструйовану квартиру [ADDRESS] яка складається з 1-а кімната 17,9 кв.м, 2-а кімната 10,4 кв.м, кухня площею, 9,1 кв.м., вбиральна площею, 05 кв.м, ванної кімнати площею 3,0 кв.м., коридору площею 5,2 кв.м., комори площею 0,9 кв.м, загальною площею 47,0 кв.м. Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про майно, не зазначив дані про нього. На підставі вказаного вище та

Outcome: approved