Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 22 лютого 2021 року надійшла позовна заява [PERSON] до Соборного районного у місті Дніпрі відділу реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Управління Державної казначейської служби України в Соборному районі міста Дніпра про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними діями (а.с.1-10). У подальшому позивач надала уточнену позовну заяву, у якій просила стягнути з Державної казначейської\~служби України\~за рахунок\~коштів Державного\~бюджету України\~шляхом списання\~коштів з\~єдиного казначейського\~рахунку заподіяну\~їй неправомірними\~діями Соборного\~районного у\~місті Дніпрі\~відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Дніпро)\~матеріальну шкоду\~у розмірі\~54\~565,\~14\~грн.\~та моральну\~шкоду у\~розмірі 40\~000\~грн. В обґрунтування\~доводів позову\~позивач посилається на те, що [INFO] у неї народилася дитина. Звернувшись до Амур-Нижньодніпровського у місті Дніпро відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про реєстрацію народження дитини, їй повідомили що Соборним районним у місті Дніпро відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між нею та невідомою їй особою. Влітку 2018 року у неї було викрадено паспорт громадянина України та 08 липня 2018 року вона звернулася із заявою до Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що підтверджується відповіддю за № 45/12414 від 31 липня 2018 року. Відповідно до відповіді Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 01/14.3-22 від 16 січня 2019 року 18 вересня 2018 року було внесено актовий запис про шлюб № 729, у якому зазначені дані про наречену як [PERSON] , [INFO] , тобто, про неї. Цією ж відповіддю їй було роз`яснено, що оскільки в актовому запису про шлюб зазначені її особисті дані та на державній реєстрації шлюбу були присутні наречені, підтвердити факт реєстрації шлюбу іншою особою за її паспортом та анулювати актовий запис можливо лише в судовому порядку. 23\~серпня 2019\~року,\~звернувшись до Жовтневого районного\~суду м.\~Дніпропетровська з\~позовною заявою\~про визнання\~шлюбу неукладеним,\~було встановлено\~особу,\~з якою\~зареєстровано шлюб\~без її\~відома,\~яким виявився\~ [PERSON] ,\~громадянин Республіки\~Узбекистан.\~Рішенням Жовтневого\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська у\~справі №\~201/9831/19\~(пр.\~№ 2/201/727/2020)\~від 04\~травня 2020\~року визнано\~неукладеним шлюб,\~зареєстрований між\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~громадянином республіки\~Узбекистан,\~згідно актового\~запису №\~729,\~складеного Соборним\~районним у\~місті Дніпро\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Дніпропетровській\~області 18\~вересня 2018\~року При цьому, вищезазначеним судовим рішенням було встановлено неправомірність дій відповідальних осіб Соборного районного у місті Дніпро відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Міністерства юстиції у Дніпропетровській області, правонаступником якого на даний час є Соборний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яка полягає в тому, що вони порушили вимоги наказу Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 «Про затвердження Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні». Як стверджує позивач, ні вона особисто, ні її представник за довіреністю до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявами про державну реєстрацію шлюбу з громадянином Республіки Узбекистан [PERSON] ніколи не зверталися. При цьому відповідальні особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану були зобов`язані звірити фото на належному мені паспорті з зовнішнім виглядом особи, яка могла укладати шлюб від мого імені, але ними цього зроблено не було. Внаслідок вищезазначених неправомірних дій з боку відповідача, які не дозволили позивачу зареєструвати новонароджену дитину, вона не змогла отримати допомогу при народженні дитини, яка станом на 24 листопада 2018 року складалася з одноразової виплати у розмірі 10 320 грн. та щомісячної виплати у розмірі 860 гривень протягом 36 місяців. За період з 24 листопада 2018 року по 04 травня 2020 року (рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про визнання шлюбу неукладеним) вона таку допомогу не змогла отримувати протягом 17 місяців і 10 днів, що в грошовому вираженні склало 14 906 грн. Таким чином загальна сума заподіяних збитків (упущеної вигоди) у цій частині склала 25 226 грн. Крім того, внаслідок неправомірних дій з боку відповідача, позивач не змогла отримати статус одинокої матері, та не змогла отримувати від держави допомогу, розмір якої складав: з 01 травня по 30 листопада 2018 року - 1559 грн., з 01 грудня 2018 року по 30 квітня 2019 року - 1626 грн.; з 01 травня по 30 листопада 2019 року - 1699 грн., з 01\~грудня 2019\~року по\~30\~червня 2020\~року -\~1779\~грн.\~Таким чином,\~загальна сума\~заподіяних збитків\~позивачу (упущеної\~вигоди)\~цій частині склала 29\~339, 14 грн. Окрім матеріальних збитків їй заподіяна моральна шкода, яка полягає в нечуваних страждань від того, що, народивши дитину як одинока мама, не змогла вчасно отримати допомогу через зареєстрований шлюб. Як стверджує позивач, вона не могла справитися з собою від безвихідної ситуації, не могла нормально спілкуватися з батьками та близькими людьми, весь час жила в стані роздратованості, знервованості, не могла справитися з власними негативними емоціями. Цей стан тривав і після того, як їй стала надаватися безоплатна правова допомога, адже судовий процес розтягнувся на тривалий час, при тому, що кожен день за таких обставин, мені вдавалося пережити з неймовірними труднощами, спричиненими тим, що вона, не маючи жодних офіційних доходів, вимушена була зводити кінці з кінцями, думаючи про те, щоб забезпечити нормальний розвиток своєї новонародженої дитини, яка потребувала нормального харчування та догляду, медичної допомоги. Позивач також зазначила, що вона втратила спокій, адже навіть після позитивного судового рішення, мусила витрачати час на те, щоб виправити ситуацію. Проте, вищевказане судове рішення не вирішило всі проблеми позивача, адже воно не стосувалося питання стягнення на її користь\~матеріальної та\~моральної шкоди,\~заподіяної неправомірними\~діями з\~боку відповідача. Спричинену моральну шкоду позивач оцінила в 40 000 грн. (а.с.68-72). Від представника відповідача Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 13 травня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позову. Посилалася на\~те,\~що позивач\~хибно та\~безпідставно намагається\~звинуватити відповідача\~в цивільному\~правопорушенні,\~яке полягає\~в прийнятті\~незаконного рішення,\~вчиненні незаконної\~дії,\~не надаючи\~при цьому жодного належного доказу. Лише з посиланням на рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 04 травня 2020 року у цивільній справі № 201/9831/19 позивач в своєму позові хибно зазначає, що зазначеним рішенням було встановлено неправомірність дій відповідальних осіб Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Так, рішенням суду лише визнано неукладеним шлюб згідно актового запису № 729 від 18 вересня 2018 року. При цьому, жодним пунктом рішення не зазначено, що шлюб зареєстровано всупереч вимог чинного законодавства. Позивачем не заявлявся та не встановлювався факт достовірності її підпису в документах поданих для реєстрації шлюбу; пред`явлення представнику відповідача саме викраденого паспорту на ім`я позивача, адже в рішенні відсутні відомості щодо викраденого паспорту та паспорту нареченою для державної реєстрації шлюбу (не звірялись серія, номер, дата видачі, та яким органом виданий паспорт). Крім того, позивач не надала жодного доказу звернення до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо встановлення особи, яка пред`являла паспорт на ім`я позивача під час подачі заяви про реєстрацію шлюбу. В свою чергу, актовий запис № 729 від 08 липня 2018 року складений в присутності наречених та на підставі пред`явлених паспортів, а всі документи при реєстрації шлюбу складені з дотриманням вимог закону (а.с.33-35). Від представника Управління Державної казначейської служби України в Соборному районі міста Дніпра 03 червня 2021 року надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача посилався на те, що кошти Державного бюджету України не належать Державній казначейській службі України чи її територіальним органам, як юридичним особам, останні лише здійснюють їх розрахункове-касове обслуговування, а при виконанні судових рішень щодо стягнення коштів з Державного бюджету України чи бюджетної установи, Казначейство та органи Казначейства виступають лише виконавцями такого рішення. При цьому кошти стягуються з рахунків Державного Бюджету України, а не за власних рахунків ДКСУ чи її органів. Отже, в тому випадку, якщо судом будуть встановленні підстави для задоволення позову, стягнення коштів має відбуватися з Державного бюджету України. Також, представник відповідача посилається на те, що позивачем не підтверджено доказами наявність незаконних дій, відсутнє рішення суду про встановлення незаконності дій/бездіяльності Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Також не підтверджено доказами наявність моральної та матеріальної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача, та вина останнього в її заподіянні (а.с.40-42). 30 липня 2021 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник погодився з доводами відзиву та зазначив, що позовна вимога має бути про стягнення саме з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку внаслідок неправомірних дій відповідача (а.с.64-65). Також, 30 липня 2021 року представник позивача надав відповідь на відзив Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), у якому зазначив, що сам факт визнання шлюбу неукладеним підтверджує вину відповідача, який зареєстрував шлюб за відсутності нареченої. У відзиві відповідач не зазначив та не надав доказів перевірки законності перебування громадянина Республіки Узбекистан на території України. Представник позивача також зазначив, що звернення до правоохоронних органів не є обов`язковим для позивача, при цьому такі дії мав здійснити саме відповідач (а.с.74-76). Від представника Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 02 вересня 2021 року надійшли заперечення на відзив та уточнену позовну заяву, у яких представник відповідача зазначила, що посадовими особами були дотримані норми чинного законодавства при прийнятті документів та реєстрації шлюбу. Також представник відповідача наголошувала на тому, що у позивача була можливість зареєструвати у місячний термін народження дитини та у подальшому вчасно отримати допомогу при народженні дитини (а.с.94-97). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 22 лютого 2021 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.22). Ухвалою судді від 01 березня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Управління Державної казначейської служби України в Соборному районі міста Дніпра про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними діями (а.с.23-24). За клопотанням представника відповідача було витребувано з Соборного районного\~у місті\~Дніпрі відділу\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Дніпро):\~копію заяви\~про державну\~реєстрацію шлюбу\~№ 151/14.3-47\~від 18\~вересня 2018\~року подану\~ [PERSON] \~та [PERSON] ;\~копію договору\~від 18\~вересня 2018\~року \~укладеного між\~Міським комунальним\~закладом культури\~«Дніпровський планетарій»\~та \~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ;\~копію актового\~запису про\~шлюб №\~729\~від 18\~вересня 2018\~року,\~складеного на\~ [PERSON] та\~ [PERSON] ;\~копію відповідної\~сторінки журналу\~обліку видачі\~свідоцтва про\~шлюб,\~на якій\~проставлено підпис\~про отримання\~свідоцтва [PERSON] \~(а.с.54-55). У подальшому ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2021 року було залишено без задоволення клопотання представника позивача [PERSON] про призначення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі за позовом [PERSON] до Соборного районного у місті Дніпрі відділу реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Управління Державної казначейської служби України в Соборному районі міста Дніпра про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними діями (а.с.102, 109-110). Також ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2021 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.105-106). Фактичні обставини встановленні судом. [INFO] у [PERSON] народилася дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 02 жовтня 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.11). Коли позивач звернулася до Амур-Нижньодніпровського у місті Дніпро відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про реєстрацію народження дитини, там їй повідомили, що це зробити неможливо, оскільки у неї Соборним районним у місті Дніпро ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб з іншою людиною, а не з батьком її дитини. Звернувшись до Соборного районного у місті Дніпро відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області з запитом, позивач отримала відповідь № 01/14.3-22 від 16 січня 2019 року, у якій їй повідомили, що 18 вересня 2018 року було складено актовий запис про шлюб № 729, у якому зазначені дані про наречену як [PERSON] , [INFO] . Крім того, роз`яснено, оскільки в актовому записі про шлюб зазначені особисті дані та на державній реєстрації були присутні наречені, підтвердити факт реєстрації шлюбу іншою особою та анулювати актовий запис про шлюб можливо лише в судовому порядку (а.с.77). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2020 року у цивільній справі № 201/9832/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Соборний районний в місті Дніпрі відділ реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання шлюбу неукладеним було визнано неукладеним шлюб, зареєстрований між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , громадянином Республіки Узбекистан, згідно актового запису № 729, складеного Соборним районним у місті Дніпро відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 18 вересня 2018 року (а.с.13-16). Як стверджує позивач, внаслідок таких дій з боку посадових осіб Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), вона не змогла вчасно зареєструвати народження дитини, а також вчасно не отримала допомогу при народженні дитини, яка станом на 24 листопада 2018 року складалася з одноразової виплати у розмірі 10 320 грн. та щомісячної виплати у розмірі 860 гривень протягом 36 місяців. За період з 24 листопада 2018 року по 04 травня 2020 року, коли Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська виніс рішення за її позовом про визнання шлюбу неукладеним, вона таку допомогу не змогла отримувати протягом 17 місяців і 10 днів, що в грошовому вираженні склало 14 906 грн. Таким чином загальна сума заподіяних збитків (упущеної вигоди) у цій частині склала 25 226 грн. Крім того, внаслідок таких дій з боку відповідача, позивач не змогла отримати статус одинокої матері, та не змогла отримувати від держави допомогу, розмір якої складав: з 01 травня по 30 листопада 2018 року - 1559 грн., з 01 грудня 2018 року по 30 квітня 2019 року - 1626 грн.; з 01 травня по 30 листопада 2019 року - 1699 грн., з 01 грудня 2019 року по 30 червня 2020 року - 1779 грн. Також позивач посилалася на те, що їй заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що вона зазнала нечуваних страждань від того, що, народивши дитину як одинока мама, вона сподівалася на належну допомогу з боку держави. Коли ж почала, геть не маючи для цього вільного часу, намагатися вирішити ці питання, то зазнала справжнього потрясіння від звістки про те, що у неї зареєстровано шлюб з іншою людиною, а тому на допомогу з боку держави як одинока мама вона розраховувати не може. І тільки 02 жовтня 2020 року в Амур-Нижньодніпровському районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) змогли поновити актовий запис № 07 про видачу Свідоцтва про народження дитини. Як стверджує позивач, вона не могла справитися з собою від безвихідної ситуації, не могла нормально спілкуватися з батьками та близькими людьми, весь час жила в стані роздратованості, знервованості, не могла справитися з власними негативними емоціями. Цей стан тривав і після того, як їй стала надаватися безоплатна правова допомога, адже судовий процес розтягнувся на тривалий час, при тому, що кожен день за таких обставин, мені вдавалося пережити з неймовірними труднощами, спричиненими тим, що вона, не маючи жодних офіційних доходів, вимушена була зводити кінці з кінцями, думаючи про те, щоб забезпечити нормальні розвиток своєї новонародженої дитини, яка потребувала нормального харчування та догляду, медичної допомоги. Позивач також зазначила, що вона втратила спокій, адже навіть після позитивного судового рішення, мусила витрачати час на те, щоб виправити ситуацію. Проте, вищевказане судове рішення не вирішило всі проблеми позивача, адже воно не стосувалося питання стягнення на її користь\~матеріальної та\~моральної шкоди,\~заподіяної неправомірними\~діями з\~боку відповідача, і тому позивач була вимушена звернуися до суду з відповідним позовом. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 56 Конституції України\~визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей\~1166,\~1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174\~ЦК України. Згідно зі\~статтею 1173 ЦК України\~шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (стаття 1174 ЦК України). Норми статей\~1173,\~1174 ЦК України, як вказано вище, є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності держави за дії бездіяльності органів державної влади наявність вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про відшкодування шкоди. Необхідною умовою для притягнення держави до відповідальності за дії, бездіяльність органу державної влади у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність майнової шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (протиправною поведінкою) і заподіяною шкодою. Наявність цих умов в межах розгляду цивільної справи має довести позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі\~статті 1173 ЦК України. А суд має самостійно встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який є підставою для стягнення шкоди, оцінивши надані сторонами докази. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як роз`яснено у п. п. 3, 5\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При вирішенні вимог про відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. За правилами ч. 3 ст.\~12, ч. 2 ст.\~43,\~ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду із даним позовом, [PERSON] зазначила, що вона зазнала матеріальної шкоди в обсязі не виплаченої допомоги при народженні дитини, а також допомоги як одинокій матері, що заподіяна їй протиправними діями посадовими особами Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Втім, позивачем згідно із вищеокресленими вимогами процесуального закону не доведено належними, допустимими і достовірними доказами в розумінні ч. 1, 2 ст.\~77, ст.\~79,\~80 ЦПК України\~обставин, на підставі яких можна встановити неправомірність дій відповідача. Зокрема, неправомірність дій Соборного районного\~у місті\~Дніпрі відділу\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Дніпро)не доведена компетентним органом (вищестоящою ланкою органів, судом адміністративної юрисдикції тощо). А надане рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2020 року, яким визнано неукладеним шлюб, зареєстрований між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , громадянином Республіки Узбекистан, згідно актового запису № 729, складеного Соборним районним у місті Дніпро відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 18 вересня 2018 року, не свідчить про порушення посадовими особами відділу вимог чинного законодавства при реєстрації шлюбу. Як стверджує позивач, влітку 2018 року її паспорт було викрадено, у зв`язку з чим вона звернулася до Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, проте жодних доказів на підтвердження цих обставин вона не надає. В свою чергу актовий запис про шлюб № 729 від 08 липня 2018 року був складений Соборним районним\~у місті\~Дніпрі відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Дніпро)\~в присутності\~наречених та\~на підставі\~паспортів,\~що підтверджується\~заявою про\~державну реєстрацію\~актів цивільного\~стану під\~№ 151/14.3-47\~від 18\~вересня 2018\~року;\~копії договору\~від 18\~вересня 2018\~року,\~актовим записом\~про шлюб\~№ 729\~від 08\~липня 2018\~року (а.с.81-86).\~ У даній цивільній справі не встановлено складу делікту, а саме складової\~факту неправомірності дій Соборного районного\~у місті\~Дніпрі відділу\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Дніпро)з реєстрації шлюбу, а також не доведення заподіяння позивачу майнової шкоди протиправними діями відповідача, і як наслідок відсутність причинного зв`язку. Суд врахував, що позивач не довела факту завдання їй протиправною поведінкою відповідача майнової (матеріальної) шкоди, тому відсутні підстави для покладення на відповідача цивільно-правового обов`язку з виплати позивачеві неотриманої вчасно допомоги при народженні дитини, а також допомоги як одинокій матері у якості майнової шкоди. Сам лише факт ухвалення судом рішення про визнання шлюбу неукладеним не є належним доказом також втрат немайнового характеру позивача внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, моральних переживаннях у зв`язку з порушенням цивільних прав. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами те, що неправомірними діями чи бездіяльністю відповідачів їй також завдана моральна шкода, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діями відповідачів та вини відповідачів в заподіянні моральної шкоди. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку , що позивачем не надано доказів на підтвердження існування обставин, що є передумовою відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідно, а також не встановлено порушення прав позивача та протиправності діяння Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), з огляду на що позовні вимоги не можуть бути задоволені в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6\~Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод\~зобов`язує\~суди давати\~обґрунтування своїх\~рішень,\~але це\~не може\~сприйматись як\~вимога надавати\~детальну відповідь\~на кожен\~аргумент.\~Межі цього\~обов`язку\~можуть бути\~різними в\~залежності від\~характеру рішення.\~Крім того,\~необхідно брати\~до уваги,\~між іншим,\~різноманітність аргументів,\~які сторона\~може представити\~в суд,\~та відмінності,\~які існують\~у державах-учасницях,\~з огляду\~на положення\~законодавства,\~традиції,\~юридичні висновки,\~викладення та\~формулювання рішень.\~Таким чином,\~питання,\~чи виконав\~суд свій\~обов`язок\~щодо подання\~обґрунтування,\~що випливає\~зі статті\~6\~Конвенції,\~може бути\~визначено тільки\~у світлі\~конкретних обставин\~справи («Проніна\~проти України»,\~№ 63566/00,§\~23,\~ЄСПЛ,\~від 18\~липня 2006\~року).\~Оскаржуване судове\~рішення відповідає\~критерію обґрунтованості\~судового рішення.\~ На підставі викладеного,

Outcome: dismissed