Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» пред'явило позов до [PERSON] та просить стягнути з відповідача достроково заборгованість за кредитним договором № 014/0029/74/68382 у сумі 529 617 гривень 42 копійки, яка утворилася внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань. Представник позивача заявив про розгляд справи без його участі, зазначивши про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не сповістив. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 23 березня 2012 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (на цей час - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0029/74/68382, на виконання якого банк надав позичальнику кредит в сумі 49938,00 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути отриманні кредитні кошти в строки та на умовах, зазначених в договорі. Надання кредитних коштів проводилося згідно вимогам п. 3.1. Кредитного договору № 014/0029/74/68382 від 23.03.2012 року шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Відповідно до п. 1.4., 1.5., 1.6., 5.1., 5.4., 6.1. Кредитного договору відповідач зобов'язався до 28-го числа кожного місяця повертати кредитні кошти згідно графіку погашення та сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 10,5 % Однак, відповідачем не виконувалися вищезазначені умови, а саме не здійснювалася щомісячна сплата кредиту, в зв'язку з чим, станом на 27 серпня 2013 року загальна заборгованість по кредиту склала 470 030, 98 грн. Крім цього, відповідачем не виконувалися і зобов'язання щодо сплати відсотків та станом на 27 серпня 2013 року заборгованість по сплаті відсотків становить 29 115,16 грн. Відповідно до п. 13.3. Кредитного договору № 014/0029/74/68382 від 23.03.2012 р. у випадку порушення Відповідачем графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, позивач нараховує [PERSON] пеню в розмірі 1,0 % від сумиза кожний день прострочення. Таким чином, станом на 27 серпня 2013 року пеня за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків становить 30 471,28 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості від 27.08.2013 року. На час розгляду справи суду не надано підтверджень виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань перед кредитною установою. Положеннями статей 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання, за правилами ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У зв'язку з тим, що право позивача є порушеним, воно підлягає судовому захисту шляхом примусового стягнення з відповідача повної суми заборгованості. Суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи, про що вказано в Узагальненнях судової практики у справах цивільної юрисдикції щодо практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах, станом на 05 липня 2012 року. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права юридичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Outcome: approved