Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просила винести рішення, яким розірвати шлюб із [PERSON] , зареєстрований 29 жовтня 2016 року Крижопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькй області та встановити місце проживання дитини - сина [PERSON] , [INFO] з нею. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, в них різні погляди на сімейне життя. Від подружнього життя з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Разом сторони не проживають. Між ними втрачено почуття взаємної любові та поваги, сім`я фактично розпалась і зберегти сім`ю неможливо. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманн Ухвалою судді від 05 жовтня 2020 року було відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву де просила позов про розірвання шлюбу задовольнити, а позовну вимогу про встановлення місця проживання дитини, залишити без розгляду, справу розглянути в її відсутність, на примирення не згідна. Відповідач до суду надіслав заяву, в якій позов про розірвання шлюбу визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, просив справу розглянути в його відсутність. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права чи свободи інших осіб, а тому приймається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між ними має бути розірваний. Шлюб сторін зареєстрований 29 жовтня 2016 року Крижопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькй області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 68, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу мають спільну дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва пjр народження від 09.01.2018 року виданого Крижопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькй області, про що складено відповідний актовий запис № 10 (а.с 5) Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Вимогу позивача про встановлення місця проживання дитини залишити без розгляду, згідно заяви, яка надійшла до суду 29.10.2020. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: partial