Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач вказує, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19.03.2018 з вини відповідача [PERSON] , потерпілому [PERSON] заподіяні матеріальні збитки внаслідок пошкодження його транспортного засобу. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення ДТП не була застрахована, потерпіла особа звернулася до позивача з повідомленням про настання ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі висновку № 4473 про оцінку матеріального збитку спричиненого автомобілю потерпілої особи, розмір матеріального збитку, внаслідок пошкодження транспортного засобу марки «Volkswagen Touran», державний номерний знак [NUMBER] склав 26335,81 грн. Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 27451,81 грн. З посиланням на норми ст. 1191 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресної вимоги на його користь кошти, виплачені потерпілій особі в сумі 27451,81 грн. та судові витрати у справі. Заперечення відповідача. Відповідач відзив на позов не подав. Мотивувальна частина рішення. Судом встановлено, що 19 березня 2018 року о 15 год. 30 хв., [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенц 416», державний номерний знак [NUMBER] на автодорозі Т 03-02 в напрямку «Шацьк-Любомль-Володимир-Волинський», не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції і бокового інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Touran», державний номерний знак [NUMBER] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 03.04.2018, яка набрала законної сили [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована, у зв`язку з чим, позивач сплатив на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 27451,81 гривень. Факт відшкодування шкоди та понесених МТСБУ витрат підтверджується платіжним дорученням № 909470 від 23 червня 2018 року, платіжним дорученням № 910028 від 12 липня 2018 року, наказом № 6122 від 22.06.2018 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] . Відповідно до ст. 979 ЦК України,\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 999 ЦК України визначено, що законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи; зокрема, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Як роз`яснено в п. 26 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил\~статті 993 ЦК України. За змістом положень ст.ст. 993, 1191 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. \~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування. В силу ст. 1192 ЦК України,\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Крім цього аналогічне трактування закону зазначене у п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, а також за послуги суб`єкта оціночної діяльності, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, у зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 2102 грн., який слід стягнути з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved