Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Служба у справах дітей Захарівської РДА Одеської області звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В позовній заяві посилається на те, що [PERSON] батько малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Згідно розпорядження Фрунзівської районної державної адміністрації Одеської області від 12 серпня 2009 року № 476/2009 малолітню дитину [PERSON] було направлено для влаштування до державного дитячого закладу. На даний час дитина перебуває в КЗ «Білгород - Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку» Вироком Фрунзівського районного суду Одеської області [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально виконавчій установі, з якої його було звільнено 06 жовтня 2016 року достроково. Після звільнення з місць позбавлення волі [PERSON] веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої, не працює, власного житла не має, живе у кімнаті занедбаної будівлі колишнього дитячого садка, яка є непридатною для проживання. Про те, що у нього є малолітня дитина, він знає, але виконувати свої батьківські обовязки не має бажання. Захищаючи інтереси малолітньої дитини [PERSON], служба у справах дітей Захарівської РДА Одеської області просить суд ухвалити рішення, яким: позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] та стягнути з нього аліменти до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання представник позивача не зявилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без її участі. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 32). Відповідач в судове засідання двічі не зявився, направлені йому судові повістки про виклик до суду за його місцем реєстрації, повернуті суду з поміткою пошти про те, що останній за вказаною в позовній заяві адресою не проживає (а.с. 26-27, 30-31). У відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно довідок Захарівського РС ГУ ДМС України в Одеській області № 65/56 від 19 січня 2017 року та Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області № 5 від 25 січня 2017 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 20, 24). Суд вважає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин, а тому за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 090611 від 21 травня 2007 року (а.с. 12). Згідно розпорядження Фрунзівської районної державної адміністрації Одеської області від 12 серпня 2009 року № 476/2009, малолітню дитину [PERSON] було направлено для влаштування до державного дитячого закладу (а.с. 5). Дитина перебуває в КЗ «Білгород - Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку» (а.с. 11). Вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 10 серпня 2010 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально виконавчій установі (а.с. 8). Рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 09 березня 2016 року мати малолітньої дитини [PERSON] - [PERSON], позбавлено батьківських прав відносно своєї дитини (а.с. 9-10). Згідно з довідкою серії МИП № 013361 06 жовтня 2016 року [PERSON] звільнено з місць позбавлення волі достроково (а.с. 7). Після звільнення з місць позбавлення волі відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не цікавиться його долею, не приділяє уваги навчанню сина, що негативно впливає на його загальний розвиток. З клопотання голови Торосівської сільської ради Захарівського району Одеської області про розгляд на комісії з питань захисту прав дитини при Захарівській районній державній адміністрації питання щодо позбавлення батьківський прав [PERSON] № 244 від 09 грудня 2016 року вбачається, що відповідач після звільнення з місць позбавлення волі ніде не працює, не має власного житла, живе у занедбаній будівлі колишнього дитячого садка, яка є непридатною для проживання, веде аморальний спосіб життя: вживає алкогольні напої та наркотичні речовини, жебракує. Про те, що у нього є малолітня дитина, він знає, але виконувати свої батьківські обовязки не має бажання (а.с. 6). Згідно ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обовязковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Захарівської РДА Одеської області від 14 грудня 2016 року № 243/2016, [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON], [INFO], оскільки він самоусунувся від виховання сина. Батько не проживає з дитиною, не проявляє до сина батьківської турботи, жодним чином не забезпечує його, не налагоджує з ним родинних звязків. Крім цього, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, а саме, ніде не працює, не має власного житло, зловживає спиртними напоями, жебракує. Про обставини, які перешкоджають йому виконувати свої батьківські обовязки службу у справах дітей до відома не ставить (а.с. 14). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Статтею 165 СК України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. З огляду на викладене, оцінивши надані докази, враховуючи вік дитини та його інтереси, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків щодо свого малолітнього сина [PERSON], а тому є підстави для позбавлення його батьківських прав та задоволення позовних вимог в цій частині. Також суд зазначає, що згідно з вимогами ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обовязку утримувати дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на те, що, відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, аліменти в розмірі у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 січня 2017 року. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1280 гривень. Постановою Верховної Ради України від 19 травня 2016 року № 1377-VIII\~офіційно перейменовано Фрунзівський район на Захарівський район, а село Леніне на село Торосове.

Outcome: approved