Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Словянський міський центр зайнятості робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] перебував на обліку Словянському міському центрі зайнятості з 31.10.2012р. по 15.05.2013р. Статус безробітного йому було надано 07.11.2012 р. Допомогу по безробіттю отримував з 07.11.2012 р. по 14.05.2013 р. Однак, за результатами звірки з ПФУ було виявлено, що [PERSON] у період перебування на обліку у Словянському міському центрі зайнятості як безробітний, працював та отримував дохід у ТОВ «Словянська індустріальна спілка «Сода». Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової Адміністрації України від 13.02.2009 р. № 60/62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 р. за № 232/16248 (далі - Порядок) та з метою підтвердження факту працевлаштування [PERSON] Словянським міським центром зайнятості було проведено перевірки безпосередньо у ТОВ «Словянська індустріальна спілка «Сода». Під час перевірки був виявлений факт працевлаштування [PERSON] у ТОВ «Словянська індустріальна спілка «Сода» на умовах трудового договору (угода від 01 травня 2013 року № 24, акт здачі-прийому виконаних робіт від 31.05.2013 року) з 01.05.2013 року по 31.05.2013 року та отримання ним доходу (відомість про отримання ним грошей № С-00000074, № С-00000070 за травень 2013 року). Отже, в період перебування на обліку в центрі зайнятості [PERSON] працював та отримував дохід, у звязку з чим права на отримання допомоги по безробіттю не мав, але в порушення вимог чинного законодавства факт зайнятості приховав, а відтак не повідомив службу зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати допомоги по безробіттю. На підставі вищевказаного було прийнято рішення від 15 липня 2015 року № 26 «Про повернення коштів особою» про стягнення з [PERSON] незаконно отриманої допомоги по безробіттю за період з 01.05.2013 року по 14.05.2013 року у загальній сумі 423,63 грн. 17.07.2015 року [PERSON] було надіслано копію вказаного наказу та запропоновано протягом 15 днів в добровільному порядку відшкодувати всю суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю. Станом на 03.04.2017 року безпідставно отримана допомога по безробіттю у розмірі 423,63 грн. [PERSON] повернута не була, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою та просить суд стягнути з відповідача безпідставно отримане матеріальне забезпечення на випадок безробіття в період з 01.05.2013 року по 14.05.2013 року у сумі 423,63 грн. (оскільки відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати її забезпечення та надання соціальних послуг). Представник позивача - Словянського міського центру зайнятості [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, навела доводи, тотожні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав повністю, прохав у їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що він у травні 2013 року не працював у ТОВ «СІС «Сода», бо 13.05.2013 року вже став інвалідом 2 групи, а у червні 2013 року він отримав заборгованість з ТОВ «СІС «Сода», яка залишалась у нього з 2012 року під час його роботи на цьому підприємстві. Суд на підставі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та відповідача, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 07 листопада 2012 року [PERSON] звернувся до Словянського міського центру зайнятості із заявами про надання йому статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю, в яких зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно та 07 листопада 2012 року [PERSON] було надано статус безробітного (персональна картка № 053712103100012). Відповідно до акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення Словянського міського центру зайнятості № 45 від 09 липня 2015 року було проведено перевірку достовірності інформації, наданої Пенсійним фондом України щодо отримання доходу в ТОВ Словянська індустріальна спілка «Сода» гр. [PERSON] у період його перебування на обліку у Словянському міському центрі зайнятості як безробітного у травні 2013 року. За результатами звірки з Пенсійним фондом України виявлено факт отримання доходу гр. [PERSON] у травні 2013 року в ТОВ Словянська індустріальна спілка «Сода» у період перебування його на обліку у Словянському міському центрі зайнятості як безробітного. Відповідно первинних документів з [PERSON] було укладено трудову угоду № 24 від 01.05.2013 року по виконанню робіт з прибирання виробничих приміщень у цеху. Згідно акту виконаних робіт від 31.05.2013 року та відомості про виплату грошей №№ С-00000074, № С-00000070 за травень 2013 року [PERSON] за виконану роботу отримав грошову винагороду (а. с. 11-14). Згідно заяви [PERSON] до Словянського міського центру зайнятості від 15.05.2013 року він просив зняти його з обліку з 15.05.2013 року у звязку з відмовою від послуг (а. с. 9). Відповідно до Наказу директора Словянського міського центру зайнятості від 15.07.2015 року № 26, [PERSON] було зобовязано повернути незаконно отримане матеріальне забезпечення з 01.05.2013 року по 14.05.2013 року. Начальником відділу було здійснено розрахунок сум матеріального забезпечення на випадок безробіття за період з 01.05.2013 року по 14.05.2013 року (а. с. 7). 16 липня 2017 року [PERSON] було надіслано претензію про повернення незаконно отримане матеріальне забезпечення з 01.05.2013 року по 14.05.2013 року у розмірі 423,63 грн. та запропоновано протягом 15 днів в добровільному порядку відшкодувати всю суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю (а. с. 18). Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 19) [PERSON] особисто було отримано вказану претензію, однак безпідставно отримані кошти він не сплатив. За правилами частин другої та третьої статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», яка визначає права, обов'язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно із частиною першою статті 7 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є допомога по безробіттю. Згідно з пунктом 21 Порядку надання матеріальної допомоги по безробіттю, одноразової матеріальної допомоги безробітному та непрацездатним особам, які перебувають на його утриманні, допомоги на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 р. N 309 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 р. за N 917/5138\~), якщо під час одержання матеріальної допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої матеріальної допомоги по безробіттю з дня виникнення цих обставин. У разі відмови добровільно повернути зазначені кошти питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Відповідно до підпункту 1 пункту 13 Порядку виплата матеріальної допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного (з дня працевлаштування) Підпунктом 1 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року N 198, передбачено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітних, зокрема, з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг). Таким чином, наведені норми припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку пов'язують із укладенням ними цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду. Отже, укладення застрахованою особою, яка має статус безробітної, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов'язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Доводи відповідача про те, що він не міг працювати на підприємстві у травні 2013 року, оскільки з 13.05.2013 року став інвалідом 2 групи, а у червні 2013 року отримав заборгованість з цього підприємства за свою роботу у 2012 році суд до уваги не приймає, оскільки з посвідчення відповідача вбачається, що воно видано йому 13.11.2013 року, а не у травні 2013 року. З відомостей же про видачу відповідача грошових коштів №№ С-00000074, № С-00000070 за травень 2013 року вбачається, що [PERSON] від ТОВ «СІС «Сода» отримав грошові кошти і в них відсутні відомості, що це саме заборгованість за минулі періоди. Сам відповідач не заперечував, що він розписувався у відомостях про отримання грошей. Виходячи з зазначеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Словянського міського центру зайнятості знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 18 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідач як інвалід 2 групи також звільнений від сплати судового збору, то судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved