Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 14.05.2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем, [PERSON] прожила в шлюбі з 02.11.2013 року по 16.10.2020 року, який було розірвано рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15.09.2020 року. Від даного шлюбу в них народилося дві доньки - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15.09.2020 року дітей залишено на проживання з матір`ю (позивачкою). У позивачки від попереднього шлюбу є донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. [PERSON] зі своїми доньками зареєстровані та проживають в домогосподарстві її колишнього чоловіка [PERSON] (відповідача) за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] самостійно утримує дітей, здійснює за ними належний догляд та займається вихованням, виключно за власні кошти купує їжу, одяг, іграшки, шкільне приладдя, засоби гігієни тощо. Позивач стверджує, що відповідач, [PERSON] , не сприяє належному матеріальному забезпеченні їхніх дітей, хоча є молодим, здоровим та працездатним, є власником об`єкту житлової нерухомості, інших утриманців не має. У зв`язку з наведеним, [PERSON] просить стягувати з відповідача - [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. У відзиві на позовну заяву відповідач просив позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково, а саме: постановити рішення суду про стягнення аліментів з нього на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тобто по 1200 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Свої вимоги обґрунтував тим, що він офіційно не працює, підприємницькою діяльністю не займається, проживає з перестарілим татом, який є інвалідом 2-ї групи і потребує сторонньої допомоги, тому не має змоги сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі. Також зазначає, що позивачка разом з трьома дітьми проживає в його власній квартирі, де він оплачує комунальні послуги. У відповіді на відзив позивач [PERSON] зазначила, що відповідач дійсно офіційно не працює, однак постійно зайнятий на роботах по будівництву та має більш-менш стабільний прибуток. Відповідачу належить на праві власності квартира, а також частка у квартирі його батька. Також зазначила, що вона працює офіційно й отримує заробітну плату у розмірі 5789 грн., тому вона не має можливості самостійно утримувати трьох дітей, сплачувати комунальні послуги. Позивач стверджує, що відповідач перешкоджає їй в отриманні соціальної допомоги, оскільки не надає їй на її прохання будинкової книги. Тому просить взяти доводи відповіді на відзив до відома та відхилити заперечення, наведені відповідачем у відзиві, а також задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує, та просить проводити розгляд справи без її участі. Також долучила копії належних їй банківських карток та дублікати квитанцій про оплату харчування в закладах освіти, а також дублікати квитанцій про оплату комунальних послуг. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначає, що наполягає на своєму відзиві та просить позов [PERSON] задовольнити частково, постановити рішення суду про стягнення аліментів з нього на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 20.05.2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (відповідача) та призначено справу до судового розгляду на 16.06.2021 року. Ухвалою від 16.06.2021 року відкладено розгляд справи на 13.07.2021 року, у зв`язку з встановленням відповідачу строку для подання заперечення щодо відповіді на відзив. Розгляд справи відкладено на 27.07.2021 року, у зв`язку з клопотанням відповідача. Сторони в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви, в яких просили проводити розгляд без їх участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 02.11.2013 року по 16.10.2020 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15.09.2020 року (а. с. 10). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.01.2014 року та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.03.2016 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 6,7). [PERSON] також є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.06.2010 року (а.с. 8). Згідно з копією акта про обстеження матеріально-побутових умов життя [PERSON] від 08.04.2021 року, вона проживає в [ADDRESS] , разом з трьома дітьми. Власником квартири є [PERSON] , який за вказаною адресою не зареєстрований. Довідку про склад сім`ї [PERSON] не може отримати, так як [PERSON] не хоче надати будинкову книгу (а.с. 9). Відповідно до довідки про доходи від 13.04.2021 року №12, загальна сума доходу за період з 01.10.2020 року по 31.03.2021 року без урахування аліментів становить 39000,00 грн. (а.с.11). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, вбачається, що [PERSON] є власником квартири загальною площею 51,1 кв. м., за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). З копії посвідчення серії [NUMBER] вбачається, що батько відповідача [PERSON] - [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987р. (а.с. 23). Відповідно до довідки про склад сім`ї №1456 від 04.06.2021 року, до складу сім`ї [PERSON] входить його батько [PERSON] (а.с. 24). Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов життя, [PERSON] проживає в [ADDRESS] , разом з батьком, пенсіонером, інвалідом ІІ групи, та здійснює за ним догляд (а.с. 25). [PERSON] успадкував квартиру за адресою: [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 26). Позивач [PERSON] здійснює оплату харчування дітей в закладах освіти, а також оплату комунальних послуг, а саме: за електроенергію, за газ, за воду, за вивіз сміття, що підтверджується дублікатами квитанцій: №0.0.1948123812.1 від 18.12.2020, №0.0.2172795023.1 від 23.06.2021, №0.0.2057267553.1 від 18.03.2021, №0.0.2017987501.1 від 16.02.2021, №0.0.2172797637.1 від 23.06.2021, №P24A627769254С21251 від 29.09.2020, №0.0.2205106831.1 від 21.07.2021, №0.0.1853006484.1 від 29.09.2020, №0000021857 від 08.04.2021, №484787 від 08.04.2021, №4347 від 08.04.2021 (а.с. 46-55). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі Закон № 2402-III) та Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік». Так, утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2021 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років становить: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і в результаті спільного проживання у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.6,7), які проживають разом з матір`ю (позивачем). Відповідач, як батько дітей, зобов`язаний їх утримувати, однак, на даний час, добровільно цей обов`язок не виконує. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання своїх дітей покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані їх утримувати до досягнення ними повноліття. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, відсутність добровільного вирішення сторонами питання участі батька в утриманні дітей, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживають діти. Суд звертає увагу про наявність фактичних даних, які свідчать про відсутність у відповідача стабільних доходів, здійснення догляду за батьком-пенсіонером, інвалідом ІІ групи, рівність прав та обов`язків батьків щодо утримання дітей, а також визнання ним позову частково. Отже, враховуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги необхідність створення для дітей такого рівня життя, який був би достатнім для їхнього фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повнолітня; - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повнолітня. Визначений судом розмір аліментів, що становить трохи більше половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на переконання суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду - з 14 травня 2021 року. Розподіл між сторонами судових витрат. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (908 грн). На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial