Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У липні 2021 року [PERSON] , в особі свого представника [PERSON] , звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк»), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С., приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко В. В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивовано тим, що 24 травня 2021 року від приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорка В. В. на e-mail TOB «АЮ БУДТЕХ», у якому працює позивач, надійшла постанова від 27 листопада 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивача (виконавче провадження № 63369285). Відповідно до змісту зазначеної постанови на підставі виконавчого напису № 30081, вчиненого 08 вересня 2020 року приватним нотаріус Київського міського нотаріального округу Харою Н. С., приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В. В. було відкрите виконавче провадження № 63369285 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості у сумі 50 291,18 грн. Із матерівлів вказаного виконавчого провадження № 63369285 вбачається, що 12 лютого 2018 року між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» було укладено угоду про надання особистого кредиту № 490982611. Відповідно до п. 1 кредитного договору сума кредиту становить 33 086,25 грн. Процентна ставка за користування кредитом складає 39,99% річних Відповідно до змісту оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса стягнення заборгованості проводиться за період з 15 березня 2018 року по 01 червня 2020 року. Сума заборгованості складає 49 641,18 грн, із яких: 1) прострочена заборгованість за сумою кредиту - 30 225,49 грн; 2) прострочена заборгованість за комісією та процентами - 19 415,69 грн; 3) строкова заборгованість за сумою кредиту - 0 (нуль) грн; 4) строкова заборгованість за комісією та процентами- 0 (нуль) грн. Окрім того з позивача на користь відповідача підлягає стягненню плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 650 грн. Позивач зазначає, що нотаріально посвідчений договір між сторонами не укладався, а отже це є безумовною підставою для визнання судом оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, за висновком позивача заборгованість, щодо якої було вчинено виконавчій напис нотаріуса, не була підтверджена стягувачем як безспірна, оскільки розрахунок суми заборгованості, наданий приватному нотаріусу для вчинення напису не свідчить про безспірність вимог. Посилаючись на указані обставини, позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3008 від 08 вересня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С., щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 5 0291,18 грн, із яких: 1) заборгованість за угодою про надання особистого кредиту № 490982611 від 12 лютого 2018 pоку, яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 30 225,49 грн, простроченої заборгованості за комісією та процентами - 19 415,69 грн; строкової заборгованості за сумою кредиту - 0 (нуль) грн ;4) строкової заборгованості за комісією та процентами - 0 (нуль) грн; плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 650,00 грн. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 12 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Стислий виклад позиції відповідача Відповідач про судовий розгляд справи повідомлявся у спосіб, передбачений ЦПК України, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, яку відповідач отримав 10 серпня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Позиція третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Треті особи пояснення на позов та/або будь-які клопотання до суду не подавали. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що 12 лютого 2018 року між з [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» було укладено угоду про надання особистого кредиту № 490982611. Відповідно до п. 1 кредитного договору сума кредиту становить 33 086 (тридцять три тисячі вісімдесят шість) гривень 25 копійок. Процентна ставка за користування кредитом складає 39,99% річних. У зв`язку із простроченням платежів за вказаним кредитним договором, 28 вересня 2020 року приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис № 30081, яким звернуто стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за період з 15 березня 2018 року по 01 червня 2020 року. Сума заборгованості складає 49 641,18 грн, із яких: 1) прострочена заборгованість за сумою кредиту - 30 225 (тридцять тисяч двісті двадцять п`ять) гривень 49 копійок; 2) прострочена заборгованість за комісією та процентами - 19 415 (дев`ятнадцять тисяч чотириста п`ятнадцять гривень 69 копійок; 3) строкова заборгованість за сумою кредиту - 0 (нуль) гривень; 4) строкова заборгованість за комісією та процентами- 0 (нуль) гривень. Окрім того з позивача на користь відповідача підлягає стягненню плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 650 грн. Поряд із цим, встановлено, що кредитній договір, що був наданий приватному нотаріусу, не був посвідчений нотаріально. Позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки при вчиненні зазначеного виконавчого напису нотаріусом не перевірено безспірність заборгованості за кредитними договором, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед банком був безспірним. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону, визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Судом установлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Як стверджує позивач, укладений між сторонами кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, при цьому суд враховує, що належним чином повідомлений відповідач зворотного суду не довів, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). У позові також позивач не погоджується з розміром заборгованості, яка указана у спірному виконавчому написі. Банк не надав до суду належних письмових доказів розміру заборгованості позивача та її складових, що має ґрунтуватись на поданих суду розрахунках суми кожної складової боргу (період нарахування, ставка відсотків та розмір комісії), відомостях про суми коштів внесених позичальником у рахунок виконання кредитних зобов`язань, що має підтверджуватись випискою про рух коштів по рахунку боржника. Отже, указана у виконавчому написі загальна сума кредитної заборгованості є спірною. За таких обставин, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису, останній має бути визнаний таким що не підлягає виконанню. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Відповідно до приписів пункту 1 частини першої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (стаття 133 ЦПК України). Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн за подання позову, а тому ураховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved