Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Садівниче товариство «Путієць» звернулось до суду з позовом до [PERSON], яким просило стягнути з відповідача на їх користь заборгованість в розмірі 3936 грн. 75 коп., а також судові витрати. Свої вимоги мотивували тим, що з 1985 року [PERSON] на підставі особистої заяви став членом садівничого товариства «Путієць». Проте відповідач не виконує свої обов'язки як член товариства, що полягає у невнесенні ним членських внесків та цільових внесків за спожиту воду та електроенергію. В зв'язку з цим 26.03.2017 року прийнято рішення про виключення [PERSON] із членів СТ «Путієць», але на даний час заборгованість по внескам нею не погашена. Представники позивача підтримали позовні вимоги. Відповідач та його представник заперечували проти позову, посилались на те, що кошти сплачувались, про що є відмітки у книжках, а також на те, що у відповідача встановлені лічильники електроенергії та води, ним сплачувались кошти безпосередньо до водоканалу та компанії по постачанню електроенергії за показами лічильників. З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що СТ «Путієць» у 1996 році було створено та зареєстровано виконкомом Ради народних депутатів Ленінського району м. Миколаєва, у зв'язку з чим на підставі рішення Миколаївської міської ради № 175 від 29.04.1996 року йому було надано земельну ділянку загальною площею 98 836 кв.м. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, керівником СТ «Путієць» з 02.11.2014 року є [PERSON]. СТ «Путієць», діє на підставі Статуту, затвердженого рішенням загальних зборів членів СТ «Путієць». Садова ділянка [NUMBER], яка входила до зазначеної вище ділянки, надана [PERSON], який став членом СТ «Путієць», а відповідно, повинен виконувати обв'язки, встановлені Статутом для усіх учасників товариства. З 2014 р. [PERSON] припинив в добровільному порядку сплачувати членські внески та внески на цільове призначення за використану воду та електроенергію в зв'язку з чим виникла перед товариством заборгованість. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.п. а п. 3.6 Статуту член товариства зобов'язаний виконувати вимоги законодавства, Статут товариства, правила внутрішнього розпорядку, рішення правління та загальних зборів товариства. Згідно протоколів загальних зборів садівничого товариства «Путієць» було затверджено розмір членських внесків. Пунктом 5.1, 5.2 Статуту передбачено, що фінансові ресурси формуються за рахунок індивідуальних внесків членів товариства, фінансової допомоги підприємств та інших коштів. Індивідуальні внески членів товариства складаються із вступних,членських і цільових внесків. Відповідно до «Закону України «Про кооперацію» встановлено, що членський внесок - грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об'єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об'єднання. Статтею 12 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що одним із обов'язків члена кооперативу є сплата визначених статутом кооперативу внесків. У відповідності ст. 12 ч. 2 Закону України «Про кооперацію» на члена товариства покладено обов'язок по сплаті членських внесків. Вказаний обов'язок по сплаті членських внесків покладено на відповідача також і згідно Статуту товариства. Член садівницького товариства наряду з іншими обов'язками, зобов'язаний своєчасно сплачувати вступні, членські і цільові внески в розмірі встановленому Загальними зборами товариства. Відповідно до Закону України «Про об'єднання громадян» садівничі товариства є добровільними громадськими об'єднаннями для організації колективного саду та городництва і створення умов для культурного проведення вільного часу на земельних ділянках та мають бути зареєстровані в органах державної влади як юридичні особи, які користуються правами і виконують відповідні обов'язки, пов'язані з їхньою діяльністю, а також мають самостійний баланс. Садівничі товариства мають повну господарську самостійність у впроваджені своєї діяльності і покривають свої витрати за рахунок внесків членів товариств. Цим же законом визначено, що об'єднання громадян діє на основі Статуту. З матеріалів справи вбачається, що Рішенням загальних зборів садівничого товариства «Путієць», що затверджено протоколом № 5 від 28 травня 2017 року, [PERSON] виключено зі складу членів садівничого товариства «Путієць». Таким чином судом встановлено, що відповідач був членом СТ «Путієць», між сторонами в період до 28 травня 2017 року існували правовідносини, визначені статутом товариства. Позивач вказує на те, що у зв'язку з несплатою відповідачем членських та цільових внесків, [PERSON] заборгував перед СТ «Путієць» за 2014 рік - 160 грн., за 2015 рік - 320 грн., за 2016 рік - 370 грн., за 5 місяців 2017 року - 246 грн. Всього - 1096 грн.. Відповідачем заперечувався факт несплати ним членських та цільових внесків та на підтвердження чого долучено до матеріалів справи копію членської книжки садоводу СТ «Петієць». Також, відповідачем у судовому засіданні заявлено клопотання про застосування строків позовної давності,вважає, що розрахунок заборгованості не відповідає дійсності, а його сума є завищеною. Вважає, що сума заборгованості за несплату членських внесків становить 765 грн.. Згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. ст. 257, 258 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена спеціальна позовна давність в один рік. Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача, заборгованість нарахована за період з квітня 2014 року по травень 2017 року. За таких обставин, заборгованість відповідача необхідно стягувати в межах строку позовної давності (з 01.01.2015 року по 28.05.2017 року), тобто в розмірі 936 грн. 00 коп.. Щодо стягнення заборгованості за електроенергію, суд приходить до наступного. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 1574,75 грн. за період з 01.01.2015 року по 10.07.2016 року. Відповідно до договору про постачання електричної енергії № 44/1081 від 16.05.2007 року укладеного між СТ «Путієць» та ВАТ «Миколаївобленерго» вбачається, що розрахунки за використану електроенергію сплачуються щомісячно СТ «Путієць» відповідно до показників єдиного засобу обліку, який знаходиться в електричній підстанції № 755. Під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов'язались керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією. Відповідачем у судовому засіданні заперечувався факт заборгованості за електроенергію, в підтвердження своїх пояснень ним надано фотознімки про встановлення ним окремих лічильників та копії квитанцій про сплату за використану електроенергію. Енергозабезпечення садових товариств здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією, що укладається між ним та енергопостачальною організацією. Взаємовідносини енергопостачальної організації та садового товариства регулюються Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 р. Згідно п. 12.10 Вказаних Правил закупівля електричної енергії у постачальника за рахунок коштів споживачів населеного пункту, умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів населеного пункту, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту регулюються установчими документами населеного пункту та/або укладеними у встановленому законодавством порядку договорами між споживачами населеного пункту та населеним пунктом щодо обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту. При цьому пунктом 12.10 Правил встановлено, що електроустановки споживачів населеного пункту та споживачів на території населеного пункту, які не дотримуються умов договорів, укладених згідно з вимогами цих Правил з постачальником електричної енергії або населеним пунктом, підлягають відключенню від електричних мереж населеного пункту. Відключення від енергопостачання споживача, який дотримується Правил, можливе лише у випадку, коли споживач не сплатив кошти за спожиту електричну енергію. Таким чином, питання щодо користування електричною енергією, зокрема, щодо відключення електроустановки споживачів населеного пункту від електропостачання, установки, опломбування та перенесення засобів обліку, регулюються установчими документами садового товариства та/або укладеними у встановленому законодавством порядку договорами між споживачами населеного пункту та населеним пунктом щодо обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту. Взаємовідносини садівничого товариства та його членів регулюються статутом товариства. Пункт 3.6 Статуту СТ «Путієць» визначає, що члени Товариства зобов'язані виконувати вимоги земельного законодавства, статуту Товариства, правила внутрішнього розпорядку, рішення правління та загальних зборів (зборів уповноважених) членів Товариства; своєчасно сплачувати вступні, цільові та членські внески у розмірах, та в строки, встановлені загальними зборами (зборами уповноважених) членів Товариства. З матеріалів справи вбачається, що позивачем до суду надані відомості щодо сплати комунальних послуг (за період з січня 2015 року по липень 2016 року), в тому числі й послуг з електропостачання. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості, заборгованість відповідача за спожиту електроенергію: за 2015 р. - 2016 р. становить - 1574 грн. 75 коп.. Суд не може прийняти посилання відповідача на наявність у нього окремого лічильника на електроенергію та сплату за його показниками безпосередньо до Миколаївобленерго, оскільки у спірний період він був членом кооперативу, мав обов'язки визначені статутом. Розподіл оплати за спожиту електричну енергію відбувався на підставі договору між СТ «Путієць» та Миколаївобленерго між всіма членами товариства. Враховуючи те, що позивачем доведено факт несплати відповідачем боргу за невикористану електроенергію, відповідачем не надано доказів на укладення договору безпосередньо з ПАТ «Миколаївобленерго», а тому суд приходить до висновку про задоволення в цій частині позовних вимог. Щодо стягнення заборгованості за використання водопостачання від відповідача, суд приходить до наступного. Відповідно до договору на централізоване водопостачання та водовідведення № А/286 від 12.02.2015 року укладеного між СТ «Путієць» та МКП «Миколаївводоканал» вбачається, що розрахунки за використання водопостачання та водовідведення сплачуються щомісячно СТ «Путієць» відповідно до показників єдиного засобу обліку, який знаходиться в електричній підстанції № 755. Під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов'язались керуватися чинним законодавством України та Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та іншими законодавчими актами. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь борг у розмірі 1257,90 грн. за використання водопостачання за період з 2015 року по травень 2017 року. Відповідачем заперечувався факт виникнення заборгованості за водопостачання, з посиланням на те, що ним сплачувалися кошти за користуванням водою безпосередньо до ПАТ « Миколаївводоканал». Відповідно до копії членської книжки та банківських квитанцій, [PERSON] сплачував за спожиті послуги водопостачання. Відповідно до листа МКП «Миколаївводоканал» від 04.07.2018 року за вих. № 2927/36 СТ «Путієць» повідомляється про те, що з 03.07.2018 року не будуть зараховуватися на його особовий рахунок грошові кошти, сплачені громадянами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Оплата, здійснена цими громадянами в 2018 році, знята з особового рахунку СТ «Путієць» 03.07.2018 р. та просили повідомити вищезазначених осіб про необхідність звернутися до МКП «Миколаївводоканал» для повернення сплачених ними в 2018 році коштів. Приписами статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» встановлено, що споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Таким чином позивач безпідставно сплачував кошти безпосередньо до «Миколаївводоканалу» за відсутності договору між ними та наявності обов'язків як члена садового товариства визначених статутом, тому з нього підлягають стягненню кошти за спожиті послуги водопостачання у розмірі 1257 грн. 90 коп.. В судовому засіданні був допитаний в якості свідка [PERSON], який пояснив про те, що він раніше був головою правління Садівничого товариства «Путієць» та підтвердив факт сплати [PERSON] коштів за послуги водопостачання та електроенергію безпосередньо до ПАТ «Миколаївобленерго» та МКП «Миколаївволоканал». Показання свідка не можуть прийняті до уваги суду, оскільки на час спірних правовідносин, [PERSON] не був головою правління СТ «Путієць» та безпідставно приймав кошти в рахунок оплати членських внесків та інших цільових внесків. Засвідчення його підписом сплати у книжках не є належним та допустимим доказом по справі та не має під собою правового обґрунтовування. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп..

Outcome: partial