Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі представника за довіреністю Негрич С.Ю., (далі - ПАТ «НАСК «Оранта», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач), в якому просило стягнути з відповідача в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 25354,09 грн., та судові витрати в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 05.09.2017 року між ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу № АК/7147552 (надалі - Поліс). Відповідно до Полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «ВАЗ 21099» д/н [NUMBER] (надалі - забезпечений ТЗ). 29.03.2018 року по вул. Шевченка в с. Фасова, відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю забезпеченого транспортного засобу «ВАЗ 21099» д/н [NUMBER] , під керуванням відповідача - [PERSON] , з автомобілем «ВАЗ 2104» д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідач, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначені обставини підтверджуються Постановою Макарівського районного суду Київської області від 19.04.2018 року у справі №370/887/18. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено обидва транспортні засоби. Відповідно до Звіту дослідження № АІ4563ВС-7 від 04.05.2018 року, та розрахунку суми страхового відшкодування розмір страхового відшкодування належного до виплати власнику транспортного засобу «ВАЗ 2104» д/н [NUMBER] [PERSON] склав 25354,09 грн. Відповідно до страхового акту №ОЦВ-18-32-4212/1 від 11.05.2018 року розмір затвердженого до виплати страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу «ВАЗ 2104» д/н [NUMBER] було виплачено на рахунок потерпілої особи [PERSON] згідно платіжного доручення №23932 від 14.05.2018 року в сумі 25354,09 грн. Враховуючи, що цивільна відповідальність винуватця ДТП - власника автомобіля «ВАЗ 21099» д/н [NUMBER] , [PERSON] , була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно Полісу №АК/7147552, та посилаючись на ч. 1 ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просив стягнути з відповідача, винного у ДТП, суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 25354,09 грн. Ухвалою суду від 11.10.2019 року позовну заяву ПАТ «НАСК «Оранта» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи та без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Копію ухвали суду від 11.10.2019 року та позовну заяву з додатками відповідачу направлено за адресою його реєстрації, які відповідач не отримав, поштове відправлення №0800104746949 повернулося до суду без врученням по причині «за закінченням встановленого строку зберігання», у зв`язку з чим відповідачу повторно направлено вказаний пакет документів, проте поштове відправлення №0800104771439 також повернувся до суду без вручення по причині «за закінченням встановленого строку зберігання», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням особи про час та місце розгляду справи. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 29.03.2018 року о 20 год. 35 хв. по вул. Шевченка в с. Фасова Макарівського району Київської області, водій [PERSON] , керував автомобілем ВАЗ - 210994 державний номерний знак [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із згоди водія було проведено за допомогою приладу «Alcotest 6810» в присутності двох свідків. Результат тесту позитивний 1,95 ‰, чим порушив вимоги п.2.5а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, 29.03.2018 року о 20 год. 35 хв. по вул. Шевченка в с. Фасова Макарівського району Київської області, водій [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ - 210994 державний номерний знак [NUMBER] рухаючись по другорядній дорозі не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ 21104 державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та допустив з ним зіткнення, чим порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Вина відповідача у скоєнні даної ДТП була встановлена постановою Макарівського районного суду від 19.04.2018 року в справі №370/887/18, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 6-7). Відповідач керував автомобілем «ВАЗ - 210994», державний номерний знак [NUMBER] , який станом на 29.03.2018 року було застраховано, згідно договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів від 05.09.2017 року - строк дії до 05.09.2018 року, укладеного з ПАТ «НАСК «Оранта», страховий поліс № АК/7147552 (а.с. 5). Враховуючи наявність Договору страхування та у зв`язку із пошкодженням застрахованого транспортного засобу у ДТП, 31.03.2018 року страхувальник - [PERSON] звернувся до НАСК «Оранта» із заявою про страхове відшкодування (а.с. 10). З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля ВАЗ 21104 державний номерний знак [NUMBER] , 25.04.2018 року було проведено його огляд (протокол огляду, а.с. 17). Відповідно до Звіту дослідження № АІ4563ВС-7 від 04.05.2018 року, вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля ВАЗ 21104 державний номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження в вищевказаній ДТП, склала 27354,09 грн. (двадцять сім тисяч триста п`ятдесят чотири гривні 09 копійок)- (а.с. 11-13). 11.05.2018 року НАСК «Оранта» було складено страховий акт № ОЦВ-18-32-4212/1 (а.с. 9) на підставі ремонтної калькуляції (а.с. 14-16) , на підставі чого НАСК «Оранта» здійснила виплату страхового відшкодування, з урахуванням суми франшизи, на користь [PERSON] (потерпілої сторони) в розмірі 25354,09 грн. згідно платіжного доручення №23932 від 14.05.2018 року (а.с. 8). Враховуючи, що цивільна відповідальність винуватця ДТП - власника автомобіля ВАЗ - 210994 державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , була застрахована в НАСК «Оранта» згідно Полісу № АК/7147552, на підставі ст. 27 ЗУ «Про страхування» НАСК «Оранта» звернулась до [PERSON] з заявою про виплату (страхового) відшкодування в порядку регресу. Таким чином, фактичні витрати позивача по виконанню договірних зобов`язань згідно договору «Обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у формі Полісу № АК/7147552 від 05.09.2017 року склали 25354,09 грн. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення на користь страховика фактичних витрат за договором страхування з особи, відповідальної за завдані збитки, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, договір підряду, оренди, інше речове право, тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особою, відповідальною за завдані збитки, у даному випадку є відповідач оскільки відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, утому числі, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно з п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно зі ст. 993 ЦК України та відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 993 ЦК України встановлений особливий правовий режим, відповідно до якого до страховика переходить лише частина вимоги страхувальника до заподіювача шкоди, яка дорівнює розміру страхового відшкодування. Таким чином, розмір страхового відшкодування має визначатися за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не вправі вимагати від заподіювача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику з порушенням умов договору страхування. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов про стягнення в порядку регресу з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені (а.с. 1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved