Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.12.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання за договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит. В порушення умов договору відповідач не виконав свої зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 31.07.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 9832,31 гривень, яка складається з: 1997,90 гривень заборгованість за кредитом; 6904,41 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 930,00 гривень - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; (від цієї суми заборгованості віднімається суми, у розмірі 2679,01грн., яка була задоволена судовим наказом Приморського районного суду м. Маріуполя від 03.12.2008р. з відповідача на користь позивача - різниця становить - 7153,30грн.); 250 гривень - штраф (фіксована частина); 357,66 гривень - штраф (процентна складова), а тому заборгованість становить 7760,97грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, також просив стягнути судовий збір в розмірі 243,60 гривень. Представник позивача Смирнова Н.В., яка діє за дорученням, надала суду письмову заяву з проханням розгляд справи вести за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити, за підставами, вказаними в позовній заяві, на заперечувала проти винесення рішення заочно. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав та про причини неявки суд не повідомив. Приймаючи до уваги думку позивача, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 17.12.2007 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є позивач, було укладено кредитний договір № б/н та надано [PERSON] кредит у розмірі 2000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 14, 24). Відповідачем порушені умови вищезазначеного кредитного договору, оскільки позивачем не було отримано від боржника чергових платежів у повному обсязі. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виповняться належним чином відповідно до умов договору і вимогам ЦК України. У відповідності ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання і на підставі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судовим наказом Приморського районного суду м. Маріуполя від 03.12.2008р. було стягнуто з [PERSON] на користь позивача суму боргу у розмірі 2679,01грн., а також судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 25,50грн., також за інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 15грн. (а.с. 9). Відповідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Станом на 31.07.2014 року залишок заборгованості відповідача становить 7153,30грн., що підтверджується розрахунком наданим позивачем (а.с. 10-13). Тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по донарахованих процентах в сумі 7153,30 грн. Відповідно до ч.2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Як вбачається з п.п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні строків платежу по грошовому зобов'язанню, передбачений договором більш ніж на 120 днів, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми позову (а.с. 19). Враховуючи наявність порушення строків платежу з боку відповідача по поверненню кредиту підлягає стягненню штраф (процентна складова) за порушення зобов'язання. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем по кредиту становить 7510,96 гривень, яка складається з: 7153,30 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом та заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; 357,66 гривень - штраф (процентна складова) за порушення зобов'язань. Вирішуючи питання, щодо вимог про сплату 250,00 - штраф (фіксована частина) в цій частині вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Таким чином, оскільки вимога позивача про стягнення штрафу у розмірі 250грн. (фіксованої частини) суперечить юридично визначеній природі штрафу, як різновиду неустойки передбаченого положенням ч.2 ст. 549 ЦК України, тому позов в цієї частині задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 243,60 гривень у рахунок відшкодування судових витрат, а саме судового збору.

Outcome: partial