overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 03.04.2019р. були задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Рішенням ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14.01.2019р. і до досягнення дітьми повноліття. 13.05.2019 року до суду надійшла заява представника позивачки [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, у якій вказала, що в резолютивній частині рішення зазначено, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку і доходів, щомісячно. Однак, у резолютивній частині рішення не вказано про стягнення з відповідача аліментів в розмірі не меншому 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просила ухвалити додаткове рішення Вказана заява розглянута судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, на підставі ч. 3\~ст. 270 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає за необхідне вирішити питання про зазначення конкретного розміру аліментів, підлягаючих стягненню з відповідача на користь позивачки. Відповідно до ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~ст. 430 цього Кодексу. Рішенням Снятинського районного суду від 03.04.2019 року були задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Рішенням стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14.01.2019р. і до досягнення дітьми повноліття. Однак ні в мотивувальній, ні в резолютивній частинах рішення не зазначено про те, що аліменти з відповідача слід стягувати в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), однак не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківсьої області від 11.07.2019 р., у позові [PERSON] до Снятинської міської ради, [PERSON] , [PERSON] про захист права власності у спосіб визнання незаконним і скасування рішень Снятинської міської ради - відмовлено. [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить винести додаткове рішення по справі, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 8 457,60 грн. у відшкодування понесених судових витрат за надання професійної правової допомоги. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Враховуючи, що необхідності у виклику сторін в судове засідання не було, сторони в судове засідання не викликались. Згідно зі ст.ст.264-265 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. При постановленні даного рішення, судом не було вирішено питання про стягнення судових витрат. У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Зі змісту ст. 141 ЦПК України слідує, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по даній справі про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] понесених останнім судових витрат за надання правової допомоги (а.с. 14 т.2 (квитанція від 05.02.2018 р. на суму 6000 грн.), а.с. 107 т.2 (квитанція на суму 2 457,60 грн.), всього 8 457, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Рішенням Сокальського районного суду від 01.04.2015р. у справі за позовом [PERSON] та [PERSON] зобов'язано відповідача усунути позивачам перешкоди в користуванні будинковолодінням в с.Сілець Сокальського району Львівської області, виселено відповідача з цього будинковолодіння та зобов'язано не чинити перешкод в у користуванні цим майном. У заяві позивачі ставлять питання про ухвалення додаткового рішення суду, оскільки при винесенні вищевказаного рішення суд не врахував та не стягнув з відповідача на їх користь витрат на оплату правової допомоги. В судовому засіданні представник позивачів - адвокат Бордюк М.Й. заяву підтримав. Представник відповідачів - адвокат Бурко О.Й. проти заяви заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд заяву задовольняє з наступиних підстав. Згідно ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як регламентовано ст.79 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати присуджуються з відповідача позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог. Рішенням суду від 01.04.2015р. позов [PERSON] та [PERSON] задоволено повністю. Адвокат Бордюк М.Й. надавав позивачам правову допомогу у даній справі, що стверджується договором дорученням від 13.11.2014р., угодами від 26.11.2014р. та актами виконаних робіт від 19.12.2014р. З квитанцій від 14.11.2014р. вбачається, що позивачами сплачено адвокату 4000грн. за надані послуги. Дана сума гонорару обумовлена договором. Вимога про стягнення судових витрат, судом досліджена та обговорена, але рішення прийнято лише щодо судового збору, а рішення суду щодо витрат на правову допомогу не прийнято. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити та стягнути з відповідача вищевказані судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Рішенням Сокальського районного суду від 03.02.2014р. позов [PERSON] задоволено: шлюб зареєстрований 18 вересня 2010 року у виконавчому комітеті Бітлянської сільської ради Турківського району Львівської області, актовий запис №13, між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В той же час при ухваленні вказаного рішення судом не вирішено питання про залишення позивачу після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища «[PERSON]». В зв'язку з цим позивач звернулася до суду із заявою про прийняття додаткового рішення, в якій вирішити питання щодо дошлюбного прізвища. Сторони в судове засідання не прибули, не повідомили суд про причину неявки, тому відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши заяву та матеріали цивільної справи №454/22/14-ц суд приходить до висновку, що слід задовольнити заяву позивача та винести додаткове рішення з таких підстав. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З позовної заяви про розірвання шлюбу вбачається, що у мотивувальні частині позову [PERSON] вказала, що після розірвання шлюбу з [PERSON] вона бажає залишити дошлюбне прізвище - «[PERSON]», проте щодо цієї вимоги не ухвалено рішення. Відповідно до вимог ст.113 СК України особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З врахування наведеного, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Рішенням Сокальського районного суду від 03.09.2015р. розглянуто справу за позовом [PERSON]. до [PERSON]., 3-х осіб Приватного нотаріуса Сокальського районного нотаріального округу Бойчук Н.І., Стенятиської сільської ради про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації права. У заяві представник позивачки ставить питання про ухвалення додаткового рішення суду, оскільки при винесенні вищевказаного рішення суд не врахував та не стягнув з відповідача на користь позивачки витрат на оплату правової допомоги. В судове засідання сторони не прибули, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд заяву задовольняє з наступиних підстав. Згідно ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як регламентовано ст.79 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати присуджуються з відповідача позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог. Рішенням суду від 01.04.2015р. позов [PERSON]. задоволено повністю. Адвокат Чернявський Р.І. надавав позивачам правову допомогу у даній справі, що стверджується договором про надання правової допомоги від 18.05.2015р., протоколом узгодження договірної ціни від 27.08.2015р., квитанціями від 27.08.2015р., 03.09.2015р. та актами здачі приймання від 27.08.2015р. та від 03.09.2015р. Вимога про стягнення судових витрат, судом досліджена та обговорена, але рішення щодо неї не прийнято. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити та стягнути з відповідача вищевказані судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Рішенням Сокальського районного суду від 09.08.2016р. задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], зобов»язано відповідача [PERSON] не чинити перешкоди позивачу [PERSON] у спілкуванні та вихованні дочки [PERSON], [INFO]. Визначено [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні із дочкою [PERSON], [INFO], а саме: щовівторка з 10год. 00хв. до 13год. 00 хв. без присутності матері за місцем проживання батька; щоп'ятниці з 10год. 00хв. до 13год. 00 хв. без присутності матері за місцем проживання батька; щонеділі з 10год. 00хв. до 19год. 00 хв. без присутності матері за місцем проживання батька. Відповідачем [PERSON] на вищевказане рішення районного суду подано апеляційну скаргу. Згідно ухвали Апеляційного суду Львівської області від 26.09.2016р. дану справу повернуто в районний суд для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки не вирішено питання щодо судових витрат. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Щодо стягнення із неї судових витрат не заперечує. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Сокальської РДА в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причину неявки. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлено, що постановляючи рішення в справі, поза увагою залишено вирішення питання щодо розподілу понесених сторонами судових витрат. Згідно квитанції №ПН2230 від 31.03.2016р., встановлено, що позивачем [PERSON] при пред'явленні вказаного позову сплачено судовий збір в сумі 551грн. 21коп. Дослідженим рішенням в справі встановлено, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено повністю. Разом з тим, згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В даному випадку суд, постановивши рішення про задоволення позовних вимог, не вирішив питання про відшкодування позивачу понесених ним судових витрат. Відтак, суд приходить до висновку, що із відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Рішенням Сокальського районного суду від 09.08.2016р. задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], зобов»язано відповідача [PERSON] не чинити перешкоди позивачу [PERSON] у спілкуванні та вихованні дочки [PERSON], [INFO].. Визначено [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні із дочкою [PERSON], [INFO]., а саме: щовівторка з 10год. 00хв. до 13год. 00 хв. без присутності матері за місцем проживання батька; щоп'ятниці з 10год. 00хв. до 13год. 00 хв. без присутності матері за місцем проживання батька; щонеділі з 10год. 00хв. до 19год. 00 хв. без присутності матері за місцем проживання батька. Відповідачем [PERSON] на вищевказане рішення районного суду подано апеляційну скаргу. Згідно ухвали Апеляційного суду Львівської області від 26.09.2016р. дану справу повернуто в районний суд для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки не вирішено питання щодо судових витрат. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Щодо стягнення із неї судових витрат не заперечує. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Сокальської РДА в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причину неявки. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлено, що постановляючи рішення в справі, поза увагою залишено вирішення питання щодо розподілу понесених сторонами судових витрат. Згідно квитанції №ПН2230 від 31.03.2016р., встановлено, що позивачем [PERSON] при пред'явленні вказаного позову сплачено судовий збір в сумі 551грн. 21коп. Дослідженим рішенням в справі встановлено, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено повністю. Разом з тим, згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В даному випадку суд, постановивши рішення про задоволення позовних вимог, не вирішив питання про відшкодування позивачу понесених ним судових витрат. Відтак, суд приходить до висновку, що із відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Рішенням Сокальського районного суду від 10.11.2015р. відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. Вказане рішення оскаржив позивач [PERSON]. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 21.01.2016р. дану справу знято з апеляційного розгляду та повернуто у районний суд для ухвалення додаткового рішення, з підстав не вирішення вимог щодо: визнання такими, що порочать мою честь, гідність, та є недостовірними поширені відповідачем в усній формі відомості щодо заборони відео фіксації, виганянні із засідання Громадської ради; зобов'язання відповідача спростувати в усній формі, перед Громадською радою при Сокальській РДА, поширені недостовірні відомості про факт заборони відеофіксації та виганяння його із засідання Громадської ради. Позивач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що вважає свої позовні вимоги підставними та такими, що підлягають цілковито до задоволення. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання повторно не прибули та не повідомили суд про причину неявки, в свою чергу згідно ч.3 ст. 220 ЦПК України, їх присутність не є обовязковою. Встановлено, що постановляючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд помилково зазначив у резолютивній частині рішення про відмову у задоволенні лише вимоги щодо стягнення моральної шкоди. В той час як у мотивувальній частині рішення (а.с. 44, абз. 6,7) викладена мотивація вирішення вимог, що зазначені в ухвалі апеляційного суду. Суд має право ухвалити додаткове рішення у випадках, передбачених ст. 220 ЦПК України. В даному випадку суд, вирішивши питання про наявність підстав щодо відмови у задоволенні всіх позовних вимоги, у резолютивній частині рішення зазначив лише одну.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Рішенням Сокальського районного суду від 10.11.2015р. розглянуто дану справу. В той же час, при винесенні вищевказаного рішення суд не вирішив вимогу позивача про відновлення строку позовної давності. В судове засідання сторони не прибули. Представник позивача адвокат [PERSON] та відповідач [PERSON] подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] було відомо про існування заповіту на користь відповідачки [PERSON] В той же час вона була переконана, що остання успадкувала лише ту частку колгоспного двору, яка належ спадкодавцю, а не житловий будинок вцілому. Так, дочка почала виганяти її з спірного житлового будинку лише в липні 2015 року. З огляду на такі дії відповідачки, [PERSON] звернулася за правовою допомогою і лише 04.08.2015р. з відповіді на адвокатський запит їй стало відомо, що [PERSON] безпідставно успадкувала весь будинок, а не частину померлої. За таких підстав, суд визнає поважними причини пропущення позивачкою позовної давності та приходить до висновку про необхідність її відновлення, для захисту порушеного права [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Рішенням Сокальського районного суду від 11.11.2014р. у справі за позовом [PERSON], [PERSON] стягнуто з відповідача [PERSON] по 1500грн. на відшкодування моральної шкоди та 243,60грн. судового збору. У заяві [PERSON] та [PERSON] ставлять питання про ухвалення додаткового рішення суду, оскільки при винесенні вищевказаного рішення суд не врахував та не стягнув з відповідача на їх користь витрат на оплату правової допомоги. В судове засідання сторони не прибули. Дослідивши матеріали справи, суд заяву задовольняє з наступиних підстав. Згідно ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як регламентовано ст.79 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати присуджуються з відповідача позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог. Рішенням суду від 11.11.2014р. позов [PERSON] та [PERSON] задоволено повністю. Адвокат Матвійчук Г.М. надавала позивачам правову допомогу у даній справі, що стверджується копіями договору від 08.04.2011р. та від 23.09.2013р. та довіреністю від 03.03.2011р. З квитанції від 09.09.2011р. вбачається, що позивачами сплачено адвокату 3000грн. за надані послуги. Дана сума гонорару обумовлена договором. Вимога про стягнення судових витрат, судом досліджена та обговорена, але рішення прийнято лише щодо судового збору, а рішення суду щодо витрат на правову допомогу не прийнято. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити та стягнути з відповідача вищевказані судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Рішенням Сокальського районного суду від 25.03.20104р. у справі за позовом ПАТ «Акцент Банк» стягнуто з відповідача [PERSON] 23071,44грн. боргу та 230,71грн. судового збору. У заяві ПАТ «Акцент Банк» ставить питання про ухвалення додаткового рішення суду, оскільки при винесенні вищевказаного рішення суд не врахував та не стягнув з відповідача на користь банку витрат, понесених останнім за поміщення у пресі виклику в судове засідання відповідача. В судове засідання представник позивача не прибула. Подала суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, заяву про ухвалення додаткового рішення підтримує. Відповідач в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причини неявки. Заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подав. Дослідивши матеріали справи, суд заяву задовольняє з наступиних підстав. Згідно ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як регламентовано ст.79 ЦПК України, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача відносяться до судових витрат. Згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати присуджуються з відповідача позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог. Рішенням суду від 25.03.2014р. позов банку задоволено повністю. З платіжного доручення від 05.03.2014р. вбачається, що банком сплачено 420грн. за розміщення оголошення в газеті про виклик відповідача в судове засідання. Дана вимога, яка викладена позивачем в клопотанні від 17.03.2014р., судом досліджена та обговорена, але по ній не прийнято рішення суду. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити та стягнути з відповідача вищевказані судові витрати.

Outcome: approved