Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 01.06.2012 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Причинами для розірвання шлюбу позивачка вважає те, що вони з відповідачем виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки часто не могли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Відповідач нехтував сімейними цінностями, не розумів сутності проблем, які виникали в сім'ї, не підтримував нормальної моральної атмосфери. Між сторонами в присутності неповнолітньої дитини виникали сварки, скандали, які негативно впливали на стан здоров'я позивачки та виховання дитини. Сторони не змогли створити міцної сім'ї, оскільки втратили почуття любові одна до одної. Тому впродовж останніх років сімейне життя між ними погіршилося, що призвело в кінцевому результаті до припинення шлюбних відносин. Сторони з квітня 2014 року разом не проживають та не підтримують будь-яких сімейних відносин. Позивачка вважає, що їх з відповідачем сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, збереження цього шлюбу суперечить її інтересам. Вона просить вказаний шлюб розірвати, відновити їй дошлюбне прізвище «Кшановська», а неповнолітню дитину після розірвання шлюбу залишити проживати з нею. Позивачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надіслані на адресу відповідача судові виклики в судові засідання 09.09. та 23.09.2015 року відповідачу не вручено з відміткою на поштовому конверті, що відповідач за вказаною адресою не проживає, а перебуває за кордоном. Відповідач не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 01.06.2012 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Корницької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №2 (а.с.3). Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини в квітні 2014 року, з того часу проживають окремо та не вживають заходів для примирення. Тому суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, а тому подальше його збереження суперечитиме інтересам позивачки та неповнолітньої дитини. За таких обставин шлюб слід розірвати. Неповнолітню дитину сторін після розірвання шлюбу слід залишити проживати з позивачкою, а також відновити останній дошлюбне прізвище, оскільки вона вказала про це. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved