Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Слов`янський психоневрологічний інтернат звернувся до суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Починаючи з 05 серпня 2014 року у Слов`янському психоневрологічному інтернаті постійно проживала та перебувала на повному державному забезпеченні [PERSON] , [INFO] . 03 липня 2019 року вона вийшла з цього закладу у невідомому напрямку та більше до Слов`янського психоневрологічного інтернату не повернулась. Заявник зазначає, що незважаючи на заходи, що вживало керівництво Слов`янського психоневрологічного інтернату задля встановлення місця перебування [PERSON] , її місцезнаходження встановити не вдалось. Разом з тим, оскільки Слов`янський психоневрологічний інтернат не має жодних документів, які б засвідчували факт безвісної відсутності [PERSON] , остання до теперішнього часу входить до переліку виборців та їй як недієздатній особі нараховуються відповідні соціальні виплати. За таких обставин, Слов`янський психоневрологічний інтернат просить суд заявлені ним вимоги задовольнити та визнати [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутньою. Представник заявника [PERSON] , яка діє на підставі довіреності № 516/01-17 від 30 червня 2020 року, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву, у якій заявлені Слов`янським психоневрологічним інтернатом вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутність. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, також в судове засідання не з`явився; заінтересованою особою було надано суду заяву про розгляд справи у відсутність її представника. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області, ухваленим 21 червня 2012 року у справі № 0517/4577/2012 за заявою [PERSON] про визнання недієздатною та встановлення опіки над [PERSON] , яке набуло законної сили 02 липня 2012 року, [PERSON] було визнано недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено її опікуном [PERSON] . Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, постановленою 15 січня 2019 року у справі № 243/12826/18, провадження № 2-о/243/59/2019 за заявою Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради про звільнення [PERSON] від повноважень опікуна над недієздатною [PERSON] , яка набула законної сили 31 січня 2019 року, [PERSON] було звільнено від повноважень опікуна над недієздатною [PERSON] . В той же час, з довідки Слов`янського психоневрологічного інтернату № 174/01-08 від 06 червня 2019 року слідує, що, на підставі наказу № 217 від 05 серпня 2014 року, починаючи з 05 серпня 2014 року [PERSON] перебувала на повному державному забезпеченні та постійно проживала у Слов`янському психоневрологічному інтернаті. Разом з тим, листи Слов`янського психоневрологічного інтернату № 468/01-17 від 03 липня 2019 року, № 530/01-17 від 31 липня 2019 року, № 600/01-17 від 02 вересня 2019 року, № 661/01-17 від 01 жовтня 2019 року, № 737/01-17 від 01 листопада 2019 року, № 833/01-17 від 02 грудня 2019 року, № 03/01-17 від 02 січня 2020 року, № 121/01-17 від 03 лютого 2020 року, № 203/01-17 від 02 березня 2020 року, № 291/01-17 від 01 квітня 2020 року та № 337/01-17 від 30 квітня 2020 року свідчать, що 03 липня 2019 року [PERSON] самовільно покинула інтернат та більше до нього не поверталась і не повідомляла адміністрацію закладу про місце свого перебування, в зв`язку з чим заявник неодноразово звертався до Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області з заявами щодо вжиття заходів з її розшуку. Згідно акту «Про встановлення факту відсутності за місцем реєстрації», складеного 01 липня 2020 року комісією у складі директора інтернату [PERSON] , заступника директора [PERSON] , сестри господині 1, 2 відділення [PERSON] , сестри господині 3 відділення [PERSON] , сестри господині 6, 7 відділення [PERSON] , станом на час звернення заявника з цією заявою до суду [PERSON] у Слов`янському психоневрологічному інтернаті не проживає, а у листах Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 8517/303/01-19 від 10 серпня 2019 року, № 10253/303/01-19 від 20 вересня 2019 року, № 16032/303/04-2019 від 07 листопада 2019 року, № 17963/303/03-2019 від 10 грудня 2019 року, № 70/303/03-2020 від 03 січня 2020 року, № 2123/303/03-2020 від 04 лютого 2020 року, № 4217/303/03-2020 від 10 березня 2020 року, № 6203/303/03-2020 від 14 квітня 2020 року та № 7824/601/02-2020 від 13 травня 2020 року зазначено, що незважаючи на заходи, вжиті співробітниками поліції задля встановлення місця перебування [PERSON] , встановити її місце знаходження не вдалось. Наведене дає суду підстави для висновку, що, починаючи з 03 липня 2019 року, тобто понад рік до дати звернення Слов`янського психоневрологічного інтернату з цією заявою до суду, в місті постійного проживання [PERSON] відомості про місце її перебування відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Частиною 2 статті 43 ЦК України передбачено, що у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Так, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що останнім днем, коли були одержані відомості про місце перебування [PERSON] є 03 липня 2019 року, то суд доходить висновку, що початком безвісної відсутності [PERSON] необхідно вважати 03 липня 2019 року. Таким чином, заявлені Слов`янським психоневрологічним інтернатом вимоги у ході судового розгляду справи знайшли своє підтвердження, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved