Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09 листопада 2021 року у задоволенні позову [PERSON] , в інтересах якої діє Новак Наталія Юріївна до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на навчання дитини - відмовлено. В судовому засіданні 09 листопада 2021 року представник відповідача заявив про надання суду доказів щодо витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 12 листопада 2021 року (в межах п`ятиденного строку, передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України) представник відповідача звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. До заяви представник відповідача додала договір про надання правничої допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), акт здачі-приймання наданих послуг №1 від 04 лютого 2021 року на суму 2000 грн, платіжне доручення від 04 лютого 2021 року на суму 2000 грн, акт здачі-приймання наданих послуг №2 від 11 березня 2021 року в сумі 4000 грн, платіжне доручення на суму 4000 грн, акт здачі-приймання наданих послуг №4 від 09 липня 2021 року на суму 1000 грн, платіжне доручення на суму 1000 грн, акт здачі приймання наданих послуг №5 від 09 листопада 2021 року на суму 1000 грн, платіжне доручення на суму 1000 грн. У зв`язку з чим, представник відповідача просила стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. 07 грудня 2021 року адвокат Новак Н.Ю. в інтересах [PERSON] подала клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката та відмову у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. В обґрунтування заяви Новак Н.Ю. вказувала на те, що 12 листопада 2021 року відповідач просив стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн, проте в порушення статті 93 ЦПК України на адресу позивача не надіслав докази, які підтверджують понесення ним таких витрат. Разом з тим, відповідач, подаючи до суду відзив на позовну заяву, стверджував, що ним понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн та що орієнтовно ним буде понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн, а всього - 4000 грн. Таким чином, позивач заявив до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, що є вдвічі вищим, ніж було заявлено відповідачем у першій заяві по суті, відтак істотно перевищує суму, заявлену у попередньому (орієнтовному) розрахунку. З огляду на зазначене, згідно правил ч. 4 ст. 141 ЦПК України суд має відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в частині розміру перевищення орієнтованого розрахунку, а саме: витрат в сумі 4000 грн. Крім того, витрати по оплаті послуг адвоката на ознайомлення з матеріалами справи в сумі 500 грн та оплати підготовки адвокатом відзиву на позовну заяву в сумі 1500 грн згідно з актом здачі-приймання від 04 лютого 2021 року №1 матеріалами справи підтверджений той факт, що ухвала суду про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви, які були отримані відповідачем на його адресу є необґрунтованими, оскільки матеріали складались лише з цих документів. Також відповідачем не підтверджені витрати на підготовку відзиву на позовну заяву. Крім того, згідно з актом здачі-приймання наданих послуг №2 від 11 березня 2021 року адвокатом відповідача була узгоджена оплата за представництво інтересів відповідача від 08 лютого 2021 року в сумі 1000 грн, проте матеріали справи підтверджують, що судове засідання у справі не відбулось з незалежних від позивача причин. Крім того, на відміну від платіжного доручення від 04 лютого 2021 року, де платником вказаний [PERSON] інші платіжні доручення на суму 6000 грн не містять інформації здійснення оплати саме [PERSON] . При цьому, в платіжних дорученнях вказаний не адвокат Глущенко А.М., а ФОП [PERSON] . Отже витрати на юридичні послуги в сумі 8000 грн були сплачені на користь ФОП [PERSON] , що не можуть бути визнані в якості витрат на професійну правничу допомогу. Представник відповідача заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу підтримала, просила стягнути витрати на правничу допомогу в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача проти ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу заперечувала. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши надані сторонами докази, дійшов наступних висновків. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За правилами ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Дослідивши надані стороною відповідача документи на підтвердження оплати відповідачем професійних послуг адвоката, суд дійшов висновку про те, що витрати адвоката на представництво в Печерському районному суді м. Києва 08 лютого 2021 року не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки згідно з довідкою, складеною секретарем судового засідання, судове засідання 08 лютого 2021 року не відбулось. Таким чином. доводи сторони позивача про зменшенні розміру витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн є обґрунтованими. За таких обставин, заява представника відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є частково обґрунтованою та є підстави для прийняття додаткового рішення відповідно до положень статті 270 ЦПК України. Що стосується інших доказів, наданих відповідачем на підтвердження отримання ним правничих послуг та сплати ним витрат на професійну правничу допомогу, то слід зазначити, що наявні в матеріалах справи документи, надані відповідачем є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн, адже цей розмір доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Outcome: partial