Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

свої вимоги\~позивач обґрунтовує\~тим,\~щожитловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] належав на праві власності колгоспному двору, головою якого був батько позивача [PERSON] . Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору (батько позивача) [PERSON] , який помер [INFO] ; його дружина (мати позивача) [PERSON] , яка померла [INFO] ; його син (брат позивача, відповідач) [PERSON] ; [PERSON] , яка померла [INFO] . Таким чином, кожному із них належить (належало) по ј частині вказаного житлового будинку. [INFO] померла мати позивача, не залишивши заповіту. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, яка складається з ј частини спірного майна. Спадщину за законом (по 1/8 частині) фактично прийняли її чоловік [PERSON] та позивач, постійно проживаючи із померлою на час відкриття спадщини. [INFO] померла баба позивача [PERSON] . Після її смерті також відкрилась спадщина за законом на ј частину зазначеного будинковолодіння, спадкоємцями якої позивач є позивач по праву представлення та син померлої [PERSON] , який на спадщину не претендує. [INFO] помер батько позивача, залишивши заповіт, яким все своє майно, а саме 3/8 частин вказаного будинковолодіння, заповів позивачу. Позивач подав у визначений законом термін заяву про прийняття спадщини до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає. Згодом з метою оформлення спадщини після смерті батька позивач знову звернувся до вказаної нотаріальної контори, однак, отримати свідоцтво про право на спадщину не зміг в зв`язку з тим, що право власності зареєстровано лише за померлим головою колгоспного двору [PERSON] (свідоцтво про право власності від 24.07.1991 року №268), іншим членам колгоспного двору їх частки не виділено, а згідно зі ст. 346 ЦК України право власності на частки померлих припинилося з моменту їх смерті. На підставі вищенаведеного позивач просить визнати за ним право власності на вказані житловий будинок та господарські будівлі і споруди. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 27.06.2019 року він звернувся до суду з письмовою заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його відсутності (а.с. 70). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, посвідчені секретарем та сільським старостою села Матеївці Коломийського району Івано-Франківської області, в яких вказали що позовні вимоги визнають, справу просять розглянути в їх відсутності (а.с. 64, 67, 111). В зв`язку з неявкою в судове засідання вказаних учасників фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на домогосподарство, виданого 24 липня 1991 року виконкомом Коломийської районної Ради народних депутатів, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON] (а.с. 8). Як вбачається з довідки Матеївецької сільської ради ОТГ від 19.03.2019 року № 123, станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору [PERSON] , який помер [INFO] ; його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] ; його син [PERSON] ; [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 40). [INFO] померла мати позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.09.2001 року (а.с. 44). Після її смерті позивач та його батько фактично прийняли спадщину за законом, до якої входить ј частина спірного будинковолодіння, оскільки проживали зі спадкодавцем на момент її смерті, що підтверджується довідкою вказаної сільської ради № 122 від 19.03.2019 року (а.с. 39). [INFO] померла баба позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 05.05.2010 року серії [NUMBER] (а.с. 46). Заповіту померла не залишила, тому після її смерті відкрилася спадщина за законом на ј частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Позивач та його батько фактично прийняли спадщину, оскільки проживали разом із спадкодавцем на момент її смерті. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.02.2012 року. Згідно із заповітом, посвідченим 04.08.2009 року сільським головою Семаківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, спадкодавець все належне йому на момент смерті майно заповів позивачу (а.с. 43). Після смерті батька відкрилася спадщина на 3/8 частини зазначеного будинковолодіння. Як вбачається із заяви позивача від 05.03.2012 року № 251, поданої до тієї нотаріальної контори, позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті свого батька (а.с. 50). Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної від 22.03.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за вказаним заповітом, оскільки право власності на спадкове нерухоме майно зареєстровано за померлим головою колгоспного двору та частки інших його членів не виділено (а.с. 52). Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації 25.02.2019 року, спірне нерухоме майно складається з: житлового будинку загальною площею 46,8 кв.м. літера «А»; літньої кухні літера «Б»; сараїв літери «Е, Ж»; вбиральні літера «З». Житловий будинок з господарськими будівлями споруджено у 1957 році (а.с. 9-11). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевказаних доказів судом встановлено правові підстави для визнання за позивачем в порядку спадкування права власності на спірні об`єкти нерухомого майна. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. \~На підставі наведеного, ст.ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved