Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 23.09.2015р. було частково задоволено позов [PERSON] до Ритуальної служби спеціалізоване комунальне підприємство «Київський крематорій» Київської міської ради, визнано недійсним наказ №156-к від 15.06.2015р. про звільнення [PERSON], поновлення його на роботі, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 24874,14 гривень, моральну шкоду в розмірі 2000 гривень та судові витрати в розмірі 2000 гривень. 01 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду про допущення до негайного виконання рішення в частині стягнення сум середнього заробітку, моральної шкоди та судових витрат. В судовому засіданні 26 жовтня 2015 року Позивач просив у додатковому рішенні також вирішити питання про відсторонення [PERSON] та [PERSON] від виконання обов'язків директора та заступника директора КП «Київський крематорій» та постановити окремі ухвалі за наслідками виявлення невідповідностей [PERSON] та [PERSON] кваліфікаційним вимогам, які ставляться до відповідних посад. У судовому засіданні [PERSON] та його представник наполягали на повному задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення . Представник Відповідача проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення заперечував, звертаючи увагу на те, що негайному виконанню підлягають лише рішення про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, в той час як у рішенні йдеться про стягнення середнього заробітку. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу. Згідно з п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Згідно з ч. 3 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати відносяться компенсаційні виплати. Враховуючи, що стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за своїм характером є компенсаційною виплатою, спрямованою на компенсацію втрат працівника, понесених ним у зв'язку з його незаконним звільненням, суд вважає можливим допустити до негайного виконання рішення суду від 23.09.2015р. в частині стягнення з Відповідача на користь [PERSON] середнього заробітку в межах платежу за один місяць з 15.06.2015р. по 14.07.2015р. Рішенням суду від 23.09.2015. визначена середньоденна заробітна плата [PERSON] в розмірі 350,34 грн, а отже місячний платіж за період з 15.06.2015р. по 14.07.2015р. (21 робочий день) складає: 350,34 х 21 = 7357,14 гривень. Рішення в частині стягнення моральної шкоди та судових витрат негайному виконанню не підлягає. Інші обставини, про які [PERSON] зазначає у заяві про ухвалення додаткового рішення щодо необхідності відсторонення посадових осіб Відповідача, не були предметом позову [PERSON], а тому не можуть вирішуватись на даній стадії. Постановлення окремих ухвал на стадії розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення також не передбачене законом.

Outcome: partial