Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (надалі -ПАТ КБ Приватбанк) 23.09.2015р. звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідачу [PERSON], згідно укладеного договору № М3-38 від 05.06.2007 року, було надано кредит на термін до 03.06.2010р., у розмірі 29000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та в строки, встановлені кредитним договором. Оскільки відповідач у порушення норм Закону та умов договору не повертає кредит та кошти за користування кредитом, станом на 17.07.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 45411,35 доларів США, яка складається з наступного:17064,44 доларів США - заборгованість за кредитом; 10675,01 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом; 17671,90 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 24216,46доларів США, яка була задоволена рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська №1781/2011 від 19.05.2011 року з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] в користь ПАТ КБ ПриватБанк, різниця становить 21194,89 доларів США, а також штрафи відповідно до Договору: 11,37 доларів США - штраф (фіксована частина); 1059,74 доларів США - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 22266,01 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за договором № М3-38 від 05.06.2007 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки, згідно яких поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив суд солідарно стягнути з відповідачів в користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованість за кредитним договором в сумі 22266,01 доларів США, що за курсом 21,98, відповідно до службового розпорядження Національного Банку України від 17.07.2015року, становить 489406,87грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з мотивів, наведених у позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу [PERSON], згідно укладеного договору № М3-38 від 05.06.2007 року, було надано кредит у розмірі 29000 доларів США, на термін до 03.06.2010р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та в строки, встановлені кредитним договором. Судом встановлено, що банк взяті на себе зобовязання по кредитному договору виконав в повному обємі. Однак, [PERSON] не повертає отримані кредити відповідно до графіків погашення кредитів та відсотків, а тому не виконує зобовязання належним чином. В забезпечення виконання зобовязань за договором № М3-38 від 05.06.2007 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки, згідно яких поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, в звязку з чим, рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська №1781/2011 від 19.05.2011 року з відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON] було стягнуто в користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість в сумі 24216,46доларів США, з них: 17108,42 долари США-борг по кредиту, 3964,96 доларів США- відсотки, 1959,97 доларів США - пеня, 31,44 долари США - штраф (фіксована частина), 1151,67 доларів США штраф (процентна складова). За весь період користування кредитом борг відповідачів становив 45411,35 доларів США. Від цієї суми слід відняти заборгованість, стягнену згідно з рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська в сумі 24216,46доларів США. Таким чином, різниця становить 21194,89доларів США. Розрахунок пені, з врахуванням наведеного, становить 15711,93 долари США, що еквівалентно 345348,22грн., згідно з курсом 21,98 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.07.2015року (17671,90 доларів США (пеня за весь період) 1959,97 доларів США (пеня, стягнута за рішенням суду) =15711,93 долари США. Розрахунок відсотків, з врахуванням наведеного, становить 6710,05 доларів США (10675,01доларів США (різниця) 3964,96 доларів США (пеня) =6710,05 доларів США. Отже, як вбачається з наданого представником позивача, та перевіреного судом розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, станом на день розгляду справи, борг відповідачів становить 7781,16 доларів США, що за курсом 21,98 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.07.2015року, становить 171029,90грн., з них: 6710,05 доларів США відсотки, 11,37 доларів США штраф (фіксована частина), 1059,74 доларів США штраф (процентна складова), та пеня в сумі 345348,22грн. З матеріалів справи вбачається, що заявлений позивачем до стягнення розмір пені (345348,22грн.) значно перевищує суму заборгованості за кредитом (192554,75грн.), зокрема, яка була стягнута рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська №1781/2011 від 19.05.2011 року Частиною третьою\~статті 551 ЦК України, передбачено, що розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя\~статті 551 ЦК України, з урахуванням положень\~статті 3 ЦК України\~щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої\~статті 10 ЦПК України\~щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Установивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин норму частини третьої\~статті 551 ЦК України. З врахуванням принципу розумності і справедливості, суд вважає, що вимога про стягнення штрафних санкцій підлягає до часткового задоволення в розмірі, наближеному до суми залишку заборгованості за кредитним договором (193000грн.) За таких обставин, суд вважає, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 7781,16 доларів США, що за курсом 21,98 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.07.2015року, становить 171029,90грн., з них: 6710,05 доларів США відсотки, 11,37 доларів США штраф (фіксована частина), 1059,74 доларів США штраф (процентна складова), та пеня в сумі 193000грн. Як було зазначено вище, в забезпечення виконання зобовязань за договором № М3-38 від 05.06.2007 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] було укладено договір поруки. У ч.2 ст.543 ЦК України вказується, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Отже, відповідач - поручитель [PERSON], як солідарний боржник, зобовязана також здійснювати погашення кредитної заборгованості перед ПАТ КБ Приватбанк. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в користь позивача встановлену в судовому засіданні заборгованість за вищевказаним кредитним договором . Судом встановлено, що [PERSON] вищезгаданий договір поруки №М3-38/2 від 05.06.2007 року, в забезпечення виконання кредитного договору № М3-38 від 05.06.2007 року, не укладала та не підписувала, що підтверджується висновком експерта Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №6 від 15 березня 2017 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог до [PERSON] слід відмовити. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених судових витрат.

Outcome: partial