Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» через свого представника звернулося\~ до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором в обґрунтування якої зазначено, що 11.05.2006 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання не відновлюваної кредитної лінії №36/05-52, відповідно до якого відповідачу було надано у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти\~ у розмірі 30\~000, 00 доларів США, які відповідно до п.1.1 надання кредиту здійснювалось до 10 числа\~ кожного місяця, згідно графіку\~ з\~ кінцевим терміном\~ повернення\~ не пізніше 10.08.2016 року, зі сплатою 12,5 процентів річних. Відповідно до п.1.2 договору, кредит надавався [PERSON] на поточні потреби. В забезпечення виконання зобовязань позичальника [PERSON], між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №02-10/473, відповідно до якого відповідач поручається за виконання позичальником обовязків, що виникли на підставі договору про надання не відновлюваної кредитної лінії або можуть виникнути на підставі нього в майбутньому. Оскільки відповідачі, взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконують, позивач просить стягнути суму боргу в судовому порядку. Під час розгляду справи відповідач [PERSON] в особі свого представника [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання поруки припиненою, третя особа [PERSON], в якій зазначає, що 30.11.2010 року між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір поруки №02-10/473, для забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк». Вважає вимоги первісного позивача, щодо солідарного стягнення заборгованості безпідставними. Оскільки в договорі поруки не було встановлено строку після якого порука припиняється, первісним позивачем пропущено строк предявлення вимоги до [PERSON], без її згоди 22.10.2014 року було укладено договір про внесення змін до договору про надання не відновлюваної кредитної лінії №36/05-52 від 11.05.2006 року, згідно якого було викладено договір кредиту в новій редакції, за виконання умов якого позивач не поручалася, тому просить в судовому порядку визнати договір поруки припиненим. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» не зявився, подав клопотання в якому просив розглядати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.\~Також подав заперечення на зустрічний позов, в яких просить позовні вимоги [PERSON] про визнання поруки припиненою, залишити без задоволення. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення первісного позову. Заявлений зустрічний позов підтримав повністю та просить його задовольнити. Крім того підтримав, наявні в матеріалах справи заперечення проти позову та доповнення до заперечення проти позову. Суд, вислухавши пояснення представника відповідачів, повно та всебічно вивчивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів вважає, що первісний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 11.05.2006 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання не відновлюваної кредитної лінії №36/05-52, відповідно до якого відповідачу було надано у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти\~ у розмірі 30\~000, 00 доларів США, зі сплатою 12,5 процентів річних.\~ Вказаний кредитний договір було укладено в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України. Всупереч умовам укладеного між сторонами договору, відповідач порушив узгоджений сторонами графік погашення суми кредиту та допустив виникнення заборгованості, банк вирішити вказане питання в позасудовому порядку намагався, що [PERSON] було залишено поза увагою. Розрахунками заборгованості підтверджується наявність боргу за кредитним договором станом на 26.01.2017 року його заборгованість за кредитом складає на загальну суму 46 034, 61 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом 21\~720, 00 доларів США, заборгованості за відсотками 24\~341,61 доларів США. Статтею 525 ЦК України встановлюється, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 30.11.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №02-10/473, для забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк». Відповідно до змісту ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За змістом ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі ст. ст.526,\~530,\~610,ч. 1 ст.612 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1, 2\~ст. 554 ЦК України, п.1 договору поруки у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну ) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому є обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідачем не спростований факт укладення договору, отримання відповідачем кредитних коштів та наявність заборгованості. Розрахунком заборгованості підтверджується факт невиконання відповідачем умов договору і виникнення боргу в загальному розмірі 46034, 61 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 21720, 00 доларів США; заборгованість за відсотками в розмірі 24341,61 доларів США. Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд вважає, що первісний позов про стягнення коштів з [PERSON] та [PERSON] заявлений правомірно, оскільки відповідачі всупереч умовам договору не сплачують передбачені ним платежі, чим ухиляються від виконання своїх цивільно-правових обовязків, позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню в повному обсязі. Правомірним суд визнає і вимоги первісного позивача про відшкодування відповідачами понесених ним судових витрат в повному обсязі, оскільки такі вимоги відповідають ст. 88 ЦПК України та підтверджуються наявними в матеріалах справи платіжним дорученням. Крім того, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач по зустрічному позову, як на підставу для задоволення його позову, не знайшли свого повного підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що у задоволенні зустрічного позову слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved