Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Служба у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації як представник органу опіки і піклування, яка діє в інтересах дитини [PERSON], [INFO] звернулося до суду із заявою, де заінтересовані особи: [PERSON], Ужгородська місцева прокуратура Закарпатської області, про видачу обмежувального припису. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 26.11.2018 року на адресу служби у справах дітей надійшло повідомлення від адміністрації Сюртівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів про малолітнього [PERSON], 25.02.2010 р., який постраждав від жорстокого поводження зі сторони батька [PERSON], [INFO], який проживає та зареєстрований за адресою [INFO]. Комісією у складі представників структурних підрозділів, а саме: служби у справах дітей, центру соціальних служб для сімї дітей та молоді, управління соціального захисту населення, а також, дільничного офіцера поліції СП Ужгородського РВП Ужгородського ВП, сімейного лікаря с.Сюрте, двох заступників директора ЗОШ с.Сюрте з виховної роботи, класного керівника хлопчика та практичного психолога ЗОШ с.Сюрте, здійснено огляд малолітньої дитини [PERSON], про що складено Акт проведення оцінки рівня безпеки дитини. Під час огляду зафіксовано видимі ознаки жорстокого поводження з дитиною. На тілі дитини були виявлені множинні садни, подряпини, синці в області голови, обличчя, вух, очей, шиї, верхньої частини спини, верхньої частини руки. Дитина розповіла, що батько [PERSON], бив його кулаками в голову та копав ногами 23.11.2018 року після того, як його викликали до школи за низьку успішність сина та не задовільну поведінку. Також, хлопчик розповів, що батько йому погрожував, якщо той не буде гарно себе поводити - буде «сидіти в інвалідному візку». Побої мають систематичний характер. Під час здійснення оцінки рівня безпеки, проведеного в приміщенні ЗОШ, членами комісії також було здійснено, за допомогою телекомунікаційної служби через Інтернет мережу «Messenger», бесіду з матірю хлопчика гр.[PERSON], яка повідомила, що наразі перебуває за межами України, з ціллю покращення їх із сином матеріального становища. Має змогу повернутися виключно в середині грудня поточного року. Також пояснила, що близько пів року син проживав з нею за кордоном, але позаяк жінка не змогла вчасно зібрати витребуваний пакет документів для продовження проживання сина з нею, їй довелося тимчасово повернути [PERSON] на Україну на тимчасове утримання батька. Після завершення проведення оцінки рівня безпеки дитини, комісією було здійснено виїзд за адресою с. Сюрте, вул. Ракоці, 184, Ужгородського району, за основним місцем проживання [PERSON]. Під час візиту вдома перебував прадід гр.[PERSON], [INFO], який надав доступ до житла та повідомив, що наразі батько дитини [PERSON], [INFO], а також інші члени родини перебувають на роботі. Для дитини створені належні задовільні умови проживання. Хлопець проживає в окремій кімнаті з прадідом [PERSON], має окреме ліжко. Раціон харчування дитини забезпечений відповідно до його віку. Під час бесіди гр.[PERSON], підтвердив факт жорстоко поводження з правнуком [PERSON] 23.11.2018 року. Після завершення перевірки по факту на місцях, службою у с правах дітей було доставлено малолітнього [PERSON], [INFO] до КЗ «Ужгородська районна лікарня», де при огляді черговим лікарем приймального відділення невідкладно було здійснено дзвінок за номером «102». При огляді у медзакладі зафіксовано наступний діагноз: множинні забійні садни обличчя, та шиї, множинні підшкірні між тканинні гематоми обличчя, н/кінцівок, поперекової ділянки, сідничних ділянок, обширна гематома лівого плеча. Наступного дня 27.11.2018 року службою у справах дітей спільно з центром соціальних служб для сімї дітей та молоді було здійснено повторний виїзд за адресою с.Сюрте вул..Ракоці, 184. Під час виїзду вдалося провести бесіду з батьком гр.[PERSON], [INFO], який також підтвердив, що події 23.11.2018 р. мають місце при заданих обставинах. Розгнівавшись на сина за черговий виклик до школи, не стримав емоцій та вдався до застосування фізичної сили. Нарікав на незадовільну поведінку сина, не бажання останнього навчатись, чим і пояснював свою агресію. На розяснення працівника ССД про те, що фізичне насилля не повинно мати місця серед методів виховання дитини, про те, що жорстоке поводження з дітьми тягне за собою тяжкі наслідки, та не залишається безкарним, громадянин не визнав провини та наголосив, що інші методи не впливають на сина. Також, гр. [PERSON] відмовився надати документи, які засвідчували його особу, пояснивши тим, що всі його документи втрачені. 27.11.2018 р. фахівцями центру соціальних служб для сімї дітей та молоді було складено оцінку потреб дитини та її сімї, про що повідомлено ССД 28.11.2018 р. №793/01-12. З посиланням на викладене та те, що [PERSON] систематично допускає насилля відносно свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], заявник на підставі ст. ст. 24, 26, 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» просить суд: на період шести місяців застосувати до гр. [PERSON], [INFO], обмежувальний припис у вигляді заборони спілкуватись з малолітнім [PERSON], [INFO], та наближатись до місця його перебування. направити гр. [PERSON], 05.02.1989р.н., до департаменту соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації (88000, м. Ужгород, вул. Тургенєва, 8) на проходження програми для кривдників строком на шість місяців. У судовому засіданні представник заявника - представник служби у\~справах дітей\~Ужгородської районної\~державної адміністрації\~як представник\~органу опіки\~та піклування\~ [PERSON] вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у заяві. Надала пояснення аналогічні викладеним у заяві. Представник Ужгородської місцевої прокуратури [PERSON]-Г.О. у судовому засіданні щодо задоволення заяви не заперечила. Заінтересована особа\~ [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. За таких обставин, суд визнав за можливе розглядати заяву за відсутності заінтересованої особи [PERSON] на підставі доказів, наявних у матеріалах заяви та за погодженням учасників справи. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. За правилами розділу IV глави 13 ЦПК України розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-ФМ № 160125, виданого 04.03.2010 року виконкомом Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], [INFO], навчається у 3 А класі Сюртівської загальноосвітньої школи І ІІІ ступенів. Як встановлено судом, 26.11.2018 року на адресу служби у справах дітей надійшло повідомлення від адміністрації Сюртівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів про малолітнього [PERSON], 25.02.2010 р., який постраждав від жорстокого поводження зі сторони батька [PERSON], [INFO], який проживає та зареєстрований за адресою [INFO]. Матеріалами справи встановлено, що комісією у складі представників структурних підрозділів, а саме: служби у справах дітей, центру соціальних служб для сімї дітей та молоді, управління соціального захисту населення, а також, дільничного офіцера поліції СП Ужгородського РВП Ужгородського ВП, сімейного лікаря с.Сюрте, двох заступників директора ЗОШ с.Сюрте з виховної роботи, класного керівника хлопчика та практичного психолога ЗОШ с.Сюрте, здійснено огляд малолітньої дитини, про що складено Акт проведення оцінки рівня безпеки дитини. Під час огляду зафіксовано видимі ознаки жорстокого поводження з дитиною. На тілі дитини були виявлені множинні садни, подряпини, синці в області голови, обличчя, вух, очей, шиї, верхньої частини спини, верхньої частини руки. Дитина розповіла, що батько [PERSON], бив його кулаками в голову та копав ногами 23.11.2018 року після того, як його викликали до школи за низьку успішність сина та не задовільну поведінку. Також, хлопчик розповів, що батько йому погрожував, якщо той не буде гарно себе поводити - буде «сидіти в інвалідному візку». Побої мають систематичний характер. Після завершення проведення оцінки рівня безпеки дитини, комісією було здійснено виїзд за адресою с. Сюрте, вул. Ракоці, 184, Ужгородського району, за основним місцем проживання [PERSON]. Під час візиту вдома перебував прадід гр.[PERSON], [INFO], який надав доступ до житла та повідомив, що наразі батько дитини [PERSON], [INFO], а також інші члени родини перебувають на роботі. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 26.11.2018 року - житло розташоване на першому поверсі одноповерхового будинку, складається з трьох кімнат, двох облаштованих, та однієї в стадії ремонту; кухні-столової, коридору-прихожої, комори, санвузла. Для дитини створені належні задовільні умови проживання. Хлопець проживає в окремій кімнаті з прадідом [PERSON], має окреме ліжко. Раціон харчування дитини забезпечений відповідно до його віку. Також судом встановлено, що при огляді у медзакладі Ужгородській районній лікарні, якій проведено 26.11.2018 року о 16 год 40 хв. зафіксовано наступний діагноз [PERSON]: множинні забійні садна обличчя та шиї, множинні підшкірні гематоми обличчя, н/кінцівок, поперекової ділянки, сідничних ділянок, обширна гематома лівого плеча. 27.11.2018 року службою у справах дітей спільно з центром соціальних служб для сімї дітей та молоді було здійснено повторний виїзд за адресою с.Сюрте вул..Ракоці, 184. Під час виїзду вдалося провести бесіду з батьком гр.[PERSON], [INFO], який також підтвердив факт жорстокого поводження над дитиною і пояснив, що не стримав своїх емоцій через низьку успішність та поведінку сина. 27.11.2018 р. фахівцями центру соціальних служб для сімї дітей та молоді було складено оцінку потреб дитини та її сімї, про що повідомлено ССД 28.11.2018 р. №793/01-12. Як встановлено судом, 29.11.2018 р. до служби у справах дітей звернулася бабуся [PERSON] - гр.[PERSON], [INFO], з проханням передати їй [PERSON] на тимчасове утримання до повернення матері з заробітків та 29.11.2018 р. за № 851/12/01-10 гр.[PERSON], було надано висновок про доцільність тимчасового перебування дитини в сімї родичів, а саме бабусі [PERSON] за адресою с. Сюрте, вул. Коротка, 9. Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIII Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються у цьому Законі, зокрема: дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі постраждала дитина), особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону); домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону); кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону); обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обовязків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону); особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі (п. 8 ч. 1 ст. 3 Закону); психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи (п. 14 ч. 1 ст. 3 Закону). Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо [PERSON], заявник стверджує, що [PERSON] систематично допускає домашнє насильство у сімї по відношенню до свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини мають батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Згідно з ч. ч. 2 - 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є обєктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ч. ч. 1 - 8 ст. 28 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» субєктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Субєкт, відповідальний за виконання програм для кривдників, організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм. Виконання програм для кривдників стосовно дітей-кривдників здійснюється з урахуванням вікових та психологічних особливостей дітей. З метою запобігання повторному вчиненню домашнього насильства та забезпечення виконання програми для кривдника дитину-кривдника може бути тимчасово влаштовано до родичів, у сімю патронатного вихователя або до установи для дітей незалежно від форми власності та підпорядкування, в яких створені належні умови для проживання, виховання, навчання та реабілітації дитини відповідно до її потреб. Виконання програм для кривдників забезпечують фахівці, які пройшли відповідне навчання. Кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством. Кривдник повинен мати можливість відвідувати програму для кривдників за власною ініціативою на добровільній основі. У разі неявки кривдника для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин субєкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності домашнього насильства, а саме у даному випадку психологічного та фізичного насильства, що вчиняє [PERSON] щодо свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], суд вважає, що з метою захисту прав та інтересів останнього вимоги заявника слід задовольнити частково та видати строком на пять місяців обмежувальний припис відносно [PERSON], встановити наступний захід обмеження прав [PERSON] та покласти на нього обовязок: обмежити спілкування з малолітнім [PERSON], [INFO] та наближатись до місця його перебування, а також направити [PERSON] до Департаменту соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації на проходження програми для кривдників строком на пять місяців. Згідно з ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 350-8 ЦПК України копії повного рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення. Про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. На підставі викладеного та

Outcome: partial