Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк звернувся до Московського суду м. Харкова з позовом до Грибакiна [PERSON], Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, у обґрунтуванні своїх позовних вимог вказав наступне: Відповідно до укладеного договору № HAGAAE00000012 від 23-05-2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8609.12 дол США. В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором „ПриватБанк та [PERSON] уклали договір застави автотранспорту № 8609.12 дол США. року. Відповідно до умов договору застави [PERSON] передав в заставу „ПриватБанк автомобіль марки Renault, модель: Kangoo, 2005 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-B, №кузова/шасі: VF1KC0MCF32594866, реєстраційний номер: AX5652BA. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором у [PERSON] виникла прострочена заборгованість. ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2012 року було вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HAGAAE00000012 від 23-05-2007 року в розмірі 141697,75 грн - звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки Renault, модель: Kangoo, 2005 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-B, №кузова/шасі: VF1KC0MCF32594866, реєстраційний номер: AX5652BA, що належить на праві власності Відповідачу, шляхом продажу вказаного автомобіля Позивачем з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням Позивачеві всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. 27.02.2013р. Московським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції винесено постанови про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження і про розшук майна, а саме автомобіль марки Renault, модель: Kangoo, 2005 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-B, №кузова/шасі: VF1KC0MCF32594866, реєстраційний номер: AX5652BA, арешт та розшук накладено у тому числі і на заставне майно банку. Арешт та розшук накладено згідно постанови ВП 22371904 від 27.02.2013р. 15.10.2010р. Московським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, а саме автомобіль марки Renault, модель: Kangoo, 2005 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-B, №кузова/шасі: VF1KC0MCF32594866, реєстраційний номер: AX5652BA, арешт накладено у тому числі і на заставне майно банку. Арешт накладено згідно постанови ВП 21427708 від 15.10.2010р. 23-05-2007 р. [PERSON] уклав з банком договір застави на вказане майно для забезпечення належного виконання кредитного договору і з вказаного часу вони є заставодержателем. Виконавча служба при наявності існуючого договору застави і обтяжень Банку не мала правових підстав для накладення арешту на вказаний автомобіль; порушила їх пріоритетне переважне право на звернення стягнення на предмет застави. Представник позивача просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачі [PERSON], Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання не зявились, про день, час розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про неможливість явки до суду та доказів по справі не надали, й суд розглядає справу за їх відсутності, на підставі наданих документів, заочно. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено судом, 27.02.2013р. Московським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції винесено постанови про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження і про розшук майна, а саме автомобіль марки Renault, модель: Kangoo, 2005 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-B, №кузова/шасі: VF1KC0MCF32594866, реєстраційний номер: AX5652BA, арешт та розшук накладено у тому числі і на заставне майно банку. Арешт та розшук накладено згідно постанови ВП 22371904 від 27.02.2013р. 15.10.2010р. Московським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, а саме автомобіль марки Renault, модель: Kangoo, 2005 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-B, №кузова/шасі: VF1KC0MCF32594866, реєстраційний номер: AX5652BA, арешт накладено у тому числі і на заставне майно банку. Арешт накладено згідно постанови ВП 21427708 від 15.10.2010р. 23.05.2007 року між ПриватБанк та [PERSON] укладено кредитний договор № HAGAAE00000012 від 23-05-2007 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 8609,12 дол.США. В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором „ПриватБанк та [PERSON] уклали договір застави автотранспорту № HAGAAE00000012 від 23-05-2007 року. Відповідно до умов договору застави [PERSON] передав в заставу „ПриватБанк автомобіль марки Renault, модель: Kangoo, 2005 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-B, №кузова/шасі: VF1KC0MCF32594866, реєстраційний номер: AX5652BA. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. В даному випадку право застави у ПриватБанку виникло, як зазначено вище, виникло 23-05-2007 року, а постанови про накладення арешту, були винесені 27.02.2013 року, 15.10.2010 року, тобто пізніше ніж було укладено договір застави. Крім того, згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має ПриватБанк (копія витягу додається). Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р. та ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з під арешту. Згідно до вимог Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень , встановлений пріоритет на переважне право на звернення стягнень на предмет обтяження залежно від черговості. Оскільки, договір застави боржником [PERSON] з Банком був укладений 23.05.2007 р. та того ж дня до Державного реєстру обтяжень рухомого майна нотаріусом внесено заборону на відчуження автомобіля марки Renault, модель: Kangoo, 2005 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-B, №кузова/шасі: VF1KC0MCF32594866, реєстраційний номер: AX5652BA, що належить на праві власності [PERSON], то позивач має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження (у даному випадку- спірного автомобіля). За правилом ст.52 Закону України „Про виконавче провадження стягнення на заставлене майно в примусовому порядку допускається як на задоволення вимог стягувача-заставодержавця, так і для задоволення вимог інших стягувачів; при цьому, стягування на заставлене майно боржника для задоволення вимог стягувача, якій не є заставодавцем, в порядку примусового стягнення допускається лише у разі, колі вартість предмета застави перебільшує розмір заборгованості боржника заставодержавця. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням викладеного, суд має підстав для задоволення позову і виключення майна з-під арешту.

Outcome: approved