Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] - про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідач порушує свої зобов'язання за кредитним договором № 10-29/3672 від 02. 07. 2007 року, в зв'язку з чим станом на 16. 07. 2014 року утворилась заборгованість в сумі - 155 807,67 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ - 1 825 765 грн. 46 коп., яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача в якій також зазначив, що позивач не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення та просить суд про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 02 липня 2007 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 10-29/3672, відповідно до умов якого банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості у сумі 100 000,00 дол. США, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 01.07.2022 р., із сплатою 13,5 % річних за користування кредитними коштами. Вбачається, що позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує в зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором. Встановлено, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором виконує не належним чином, в зв'язку з чим станом на 16. 07. 2014 року утворилась заборгованість в сумі 155 807,67 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ - 1 825 765 грн. 46 коп., яка складається із: кредиту (залишку непогашеної частини кредиту) - 88 186,13 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ - 1 033 371 грн. 42 коп., відсотків - 54 942,21 дол. США, що еквівалентно - 643 816 грн. 77 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 3 881,17 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ - 45 479 грн. 45, пені за несвоєчасне повернення відсотків - 6 789, 23 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ - 79 556 грн. 68 грн., заборгованості за комісіями - 2 008,96 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ - 23 541 грн. 14 коп., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 552 ЦК України сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до умов кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.6., 3.3.7. кредитного договору, на вимогу кредитора, відповідач повинен достроково протягом 30 календарних днів після отримання позичальником письмової вимоги кредитора, повернути кредит, сплатити проценти, комісії, неустойку (пеню, штрафу), а також достроково виконати свої зобов'язання у випадках, в порядку та в строки, що передбачені пунктом 5.4. кредитного договору. На виконання вимог кредитного договору відповідачеві було надіслано претензію - повідомлення (вимогу) № 19.301-86/12427 від 15. 11. 2013 року про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання за кредитним договором № 10-29/3672 від 02. 07. 2007 року, відповідно до якого відповідачу було запропоновано повернути достроково у повному обсязі заборгованість по кредиту та відсоткам. Однак відповідач всупереч умовам кредитного договору взяті на себе зобов'язання по сплаті відсотків та внесення чергових частин кредитних коштів не виконує. Вбачається, що станом на 16. 07. 2014 року відповідач має не погашену заборгованість в сумі - 155 807,67 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ - 1 825 765 грн. 46 коп., яка підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що боржник не виконав свої зобов'язання перед позивачем, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 3 654 грн. 00 коп.

Outcome: approved