Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Зоря» (далі - позивач) звернулося з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач 1), ФГ «Логвиненка М.М.» (далі - відповідач 2), Талалаївської райдержадміністрації Чернігівської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 10.10.2018, кадастровий номер: 7425384500:05:001:1087 площею 4,7975 га, яка знаходиться на території Української сільської ради, укладений між відповідачем 1 та відповідачем 2 та скасування державної реєстрації іншого речового права, права оренди (індексний номер 28371073 від 10.10.2018), визнання поновленим договору оренди цієї ж земельної ділянки від 10.09.2013, укладеного між позивачем та відповідачем 1, визнання укладеною додаткової угоди від 08.10.2018 про поновлення договору оренди від 10.09.2013 в редакції, згідно прохальної частини позову. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 10.09.2013 між ним та відповідачем 1 укладено договір оренди земельної ділянки (далі по тексту - «договір оренди») сільськогосподарського призначення площею 4, 7975 га, на території Української сільської ради, строком на 5 років. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та його обтяжень вчинено запис за № 2783978 від 09.10.2013 про реєстрацію іншого речового права. З цього часу договір набрав чинності та діяв до 09.10.2018. Під час дії договору оренди землі позивачем належним чином виконувались його умови, в тому числі своєчасно сплачувалася орендна плата. Посилаючись на положення ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та ч. 1 ст. 777 ЦК України, п. 3.1 договору оренди, позивач стверджує, що у нього виникло переважне право на поновлення договору оренди землі на новий строк, оскільки 06.09.2018 він направив відповідачу 1 лист - повідомлення щодо поновлення договору оренди з проектом додаткової угоди до нього. Протягом місяця з дня направлення документів, відповіді із запереченнями проти поновлення договору відповідач 1 не надав. У подальшому, 08.10.2018, з метою використання свого переважного права щодо поновлення договорів оренди в порядку ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» позивач повторно направив відповідачу 1 лист - повідомлення щодо поновлення договору оренди з проектом додаткової угоди до нього, проте відповіді не отримав, додаткову угоду не підписано. 18 березня 2019 року позивачу стало відомо, що між відповідачем 1 та відповідачем 2 укладено договір оренди спірної земельної ділянки від 10.10.2018, зі строком дії 10 років та з розміром орендної плати 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що менше ніж виплачував за первинним договором позивач, та пропонував у додатковій угоді (11%). Державну реєстрацію речового права здійснила державний реєстратор Талалаївської РДА Чернігівської області Мізай Т.Г. Позивач стверджує, що оскільки він до та після закінчення строку дії договору від 10.09.2013 двічі повідомляв відповідача 1 про намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди, надсилав йому для підписання проект додаткової угоди, не отримав заперечень від відповідача 1, продовжив користуватись земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди землі, договір оренди є поновленими на новий строк. На підставі вимог ст. 203, 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) просить оспорюваний договір оренди земельної ділянки від 10.10.2018 визнати недійсним, скасувати державну реєстрацію речового права, визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 10.09.2013 та укладеною додаткову угоду від 08.10.2018. Ухвалою судді від 07.05.2019 у справі відкрито провадження. Представник відповідача 1 та відповідача 2 адвокат Чередніченко О.М. подав відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування заперечень зазначив, що відповідач 1, реалізовуючи свої права власника земельної ділянки у відповідності до положень Закону України «Про оренду землі» повідомила позивача, що не бажає поновлювати договір оренди земельної ділянки від 10.09.2013, поінформувала про його припинення з 09.10.2018 та вимагала повернути земельну ділянку, що підтверджується листом-повідомленням відповідного змісту від 31.08.2018, який був направлений позивачу та ним отриманий. Отже відповідач 1 скористалася своїм виключним правом щодо розпорядження землею. Після закінчення строку дії договору, 09.10.2018, позивач, порушуючи умови п. 7.1, 12.2 договору оренди земельної ділянки від 10.09.2013 та положення ст. 31, 34 Закону України «Про оренду землі», земельну ділянку не повернув, тобто діяв недобросовісно. Всупереч ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» позивач не повідомив у місячний термін до закінчення строку договору оренди земельної ділянки від 10.09.2013 про свій намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди земельної ділянки. Лист - повідомлення позивача з проектом додаткової угоди, направлений 06.09.2018, відповідач 1 не отримувала, доказів зворотного позивач не надав. Представник вважає, що у позивача не було підстав для направлення 08.10.2018 листа-повідомлення з проектом додаткової угоди про поновлення договору оренди, ураховуючи, що 31.08.2018 відповідач 1 повідомила позивача про не бажання продовжувати дію договору оренди. Також вказує, що після закінчення дії договору, позивач земельною ділянкою не користувався. Відповідач 1, як власник земельної ділянки до виключних прав якого відноситься розпорядження нею, після припинення дії договору оренди від 10.09.2013 уклала з відповідачем 2 договір оренди земельної ділянки від 10.10.2018. 20 лютого 2019 року відповідач 1, яка була впевнена, що її лист - повідомлення про припинення дії договору оренди від 31.08.2018 був задоволений позивачем, провела виділ земельної ділянки в натурі на місцевості, встановивши межові знаки. Відповідач 2 до 20.04.2019 провів дискування земельної ділянки, здійснив внесення добрив, оранку та культивацію земельної ділянки. 25 квітня 2019 року відповідач 2 мав намір здійснити посів сільськогосподарських культур на земельній ділянці, проте виявив, що позивач знищив межові знаки та засіяв земельну ділянку, що стало підставою для звернення до правоохоронних органів. Також представник позивача 1 та позивача 2 вказує, що укладаючи договір оренди землі від 10.10.2018, сторони узгодили розмір орендної плати - 12 % від нормативної грошової оцінки землі, що є вищим ніж запропоновано позивачем. Вказівка у тексті договору, що розмір орендної плати складає 3% є технічною помилкою комп`ютерної програми, яка була усунута одразу після її виявлення шляхом укладення 02.05.2018 додаткової угоди, про що 14.05.2019 внесено відповідний запис до Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Позивач надав відповідь на відзив, у якому навів обґрунтування підстав та порядку реалізації свого переважного права на продовження договору оренди, визначені у ст. 777 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Також зазначив, що відповідачем 1 проведено виділ земельної ділянки з порушенням вимог Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, без повідомлення позивача. Вказує, що направлення відповідачу 1 листа - повідомлення з проектом додаткової угоди 06.09.2018 підтверджується описом поштового вкладення та поштовою квитанцією, обов`язку направлення такої кореспонденції рекомендованим листом законодавство не передбачає. Позивач заперечив твердження представника відповідача 1 та відповідача 2, що після припинення дії договору оренди землі він не продовжував використання земельної ділянки, оскільки ділянка була засіяна кукурудзою, збір урожаю якої позивач закінчив 04.12.2018. Крім цього, позивач звертає увагу на неспроможність пояснення представника щодо помилки комп`ютерної програми при складанні тексту договору від 10.10.2018 в частині визначення розміру орендної плати, так як всі істотні умови вносилися особою, що здійснювала табір тексту, а не формувалися програмою. Представником відповідачів 1 та 2 адвокатом Чередніченком О.М. подано заперечення на відповідь на відзив, у якому він вказує, що згідно повідомлення Філії Чернігівської дирекції АТ «Укрпошта», рекомендований лист відповідача 1 від 31.08.2019 отримано позивачем 08.09.2018, тоді як відповідач 1 листи - повідомлення з проектами додаткових угод від 06.09.2018 та від 08.10.2018 не отримувала, підпис від її імені в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення від 08.10.2018 підроблений, а повідомлення про вручення відправлення від 06.09.2018 позивачем суду взагалі не надано. Зазначає, що суміжні землевласники були повідомлені про проведення виділу земельної ділянки, а незначні порушення при проведенні її виділу не дають права позивачу на знищення межових знаків та протиправне використання ділянки. Окрім цього зазначає, що посилаючись у п. 1 додаткової угоди на узгоджену сторонами грошову оцінку земельної ділянки, позивач свідомо не визначає таку оцінку, а тому

Outcome: dismissed