Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просила винести рішення, яким розірвати шлюб із [PERSON] , зареєстрований 14.06.2009 у виконкомі Шарапанівської сільської ради Крижопільського району, Вінницької області та стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалось. Від подружнього життя у них є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Між ними втрачені почуття любові та взаємної поваги, разом не проживають, таким чином їхня сім`я розпалась остаточно. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу за таких обставин не можливе. На даний час їхня малолітня донька проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоч повинен сплачувати кошти на утримання дитини та маю таку можливість, оскільки має регулярний заробіток, інших дітей та утриманців немає. Тому в своїй заяві до суду просила позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Позивач в своїй заяві до суду наполягала на задоволенні своїх вимог і просить про постановлення заочного рішення. Дане клопотання позивача суд задовольнив. На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з таких підстав. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.06.2009, про що складено відповідний актовий запис № 02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданого Шарапанівською сільською радою Крижопільського району, Вінницької області. Відповідно до положень частини 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи зазначені позивачкою причини розірвання шлюбу, характер їх відносин, наполягання на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Ч. 3 ст. 182 СК України передбачено, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стаття 142 СК України зазначає, що діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище отримувача аліментів, платника аліментів, який є працездатною людиною, офіційно працює, має регулярний дохід, інших утриманців не має, приходить до висновку, що відповідач буде мати можливість сплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з усіх видів заробітку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. Враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі та позивачем підтверджено понесені нею витрати на сплату судового збору, суд вважає, що зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved