Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (м. Дніпро) просить стягнути з [PERSON] (с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області) заборгованість за договором № б/н від 26.01.2016 р. станом на 18.10.2017р., яка складається із заборгованості за: кредит 1810,68 грн., відсотки за користування кредитом 4677,01 грн., пеня 4431,83 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500, 00 грн. та штраф (процентна складова) 545,98 грн. Загальна сума стягнення складає 11965,50 грн. Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем зобовязань за договором № б/н від 26.01.2016р. щодо своєчасної оплати коштів за користування кредитом у встановлений договором строк. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, також направила до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутність, повідомивши, що заборгованість виникла внаслідок відсутності грошових коштів на сплату кредиту, в звязку з тривалою хворобою, зобовязалась сплачувати заборгованість по мірі надходження грошових коштів, та просила зменшити штрафні санкції в зв'язку з мінімальною пенсією. Враховуючи обставини справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору № б/н від 26.01.2017р., укладеного між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] (надалі спірний Договір), Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» надало [PERSON] кредит в розмірі 4000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Позивачем підтверджується, а відповідачем в свою чергу не заперечуються, а навіть підтверджуються обставини отримання відповідачем кредиту в розмірі 4000, 00 грн. Позивач посилається на обставини неповернення відповідачем кредиту у встановлений в спірному Договорі строк та борг відповідача за користування кредитом станом на 18.10.2017р. в розмірі 11965,50 грн., що і є причиною спору. Відповідач наявність боргу перед позивачем по кредиту в розмірі 11965,50 грн. не спростувала, а навпаки, подала до суду письмову заяву про визнання нею позову в повному обсязі та зобовязанням сплачувати суму боргу за можливості, просить тільки зменшити штрафні санкції, враховуючи її матеріальний стан. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Також, обовязок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти встановлює ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України). Умови спірного Договору передбачають відповідальність відповідача за порушення зобовязань по поверненню суми кредиту та своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов спірного Договору позивачем були нараховані відсотки за несвоєчасне виконання умов кредитного договору в частині оплати грошових коштів. Відповілно доч.3 ст..549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. З матеріалів справи вбачається, що позивачем нарахована сума пені, яка перевищує суму кредиту. Суд не погоджується з даною позицією позивача, а тому на думку суду дана сума підлягає зменшенню. Враховуючи вищезазначену обставину, суд вважає, що розмір пені необхідно зменшити з 4431,83 грн. до 500 грн. і дана обставина буде відповідати загальним засадам цивільного законодавства, а саме передбачених п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Суд вважає не обгрунтованими позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу (процентової складової) у сумі 545,98, так як обовязок відповідача сплачувати вказаний штраф не передбачено, та не підтверджено жодним документом доданим до позовної заяви. Тому суд дійшов висновку про відмову у цій частині вимоги. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial