Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (надалі «Позивач», «ПАТ «Універсал Банк») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі «Відповідач 1»), [PERSON] (надалі «Відповідач 2») про стягнення з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], яка зареєстрована за адресою: 76000, м. Івано-Франківськ, вул. Хіміків, 19/7, [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], який зареєстрований за адресою: 76000, м. Івано-Франківськ, вул. Хіміків, 19/7, в солідарному порядку на користь ПАТ «Універсал Банк» (м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код ЄДРПОУ 21133352) на рахунок 29095000202428, МФО 322001 94 226,42 долари США заборгованості за кредитним договором № 02/929к від 06 листопада 2007 року. Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Зокрема, як зазначив представник Позивача, у звязку з неналежним виконанням [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 02/929к від 06 листопада 2007 року, які забезпечувалися порукою [PERSON], у неї утворилася прострочена заборгованість по кредиту в розмірі 2 485,78 доларів США та за відсотками в розмірі 11 893,7 долари США. Крім того, відповідно до умов кредитного договору, у звязку з неналежним виконанням [PERSON] зобовязань за кредитним договором, Позивач скористався своїм правом на дострокове повернення всієї суми заборгованості за кредитом та просить стягнути з відповідачів також суму дострокового стягнення кредиту в розмірі 79 846,92 долари США. Представник Відповідача 1 [PERSON], в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Зокрема, представником Відповідача 1 подано до суду заяву про застосування строків позовної давності та відмову в задоволенні позову з цієї підстави. Відповідач 2 [PERSON], в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заслухавши пояснення представника Позивача, пояснення представника Відповідача 1, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 06 листопада 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» ([PERSON]) та [PERSON] (Позичальник) було укладено Кредитний договір № 02/929к (надалі також «Договір»), відповідно до пункту 1.1 якого за даним [PERSON] надає Позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на наступних умовах: - сума кредиту 1000 000,00 - валюта кредиту дол. США - термін кредиту 360 місяців - дата погашення кредиту 05 листопада 2037 року - процентна ставка 12,45% річних. Відповідно до пункту 10.3 [PERSON] має право вимагати дострокового погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, що передбачені даним [PERSON], а також відшкодування збитків, завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником умов даного [PERSON], а Позичальник зобовязаний повернути Банку суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти та штрафи, а також відшкодувати збитки, завдані Банку у випадку, зокрема, якщо Позичальник порушує терміни платежів, що встановлені даним [PERSON]. В подальшому між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладалися додаткові угоди до [PERSON]. Як підтверджується матеріалами справи та визнано представником Відповідача, [PERSON] в повному обсязі виконав зобовязання, визначені в Кредитному договорі № 02/929к від 06 листопада 2007 року, надавши Позичальнику [PERSON] кредитні кошти. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Згідно зі статтею 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. При цьому, відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як зазначив представник Позивача, незважаючи на взяті на себе за Кредитним [PERSON] № 02/929к від 06 листопада 2007 року зобов'язання, Відповідач 1 не виконувала їх належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком заборгованості за кредитним договором № 02/929к (а.с. 5-7). Доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № 02/929к представником Відповідача 1 суду не надано, як і не надано доказів виконання зобовязань за вказаним договором належним чином, в повному обсязі та у встановлені строки. Відтак, відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 02/929к від 06 листопада 2007 року станом на 25.05.2015 року заборгованість Відповідача 1 становить 94 226,42 доларів США, яка складається з: 2 485,78 доларів США прострочена заборгованість за кредитом; 11 893,72 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом; 79 846,92 доларів США сума дострокового стягнення кредиту. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачем 1 в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобовязання, визначеного [PERSON]. Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (стаття 554 ЦК України). 18 липня 2014 року між ПАТ «Універсал Банк» ([PERSON]) та [PERSON] (Поручитель) укладено Договір поруки № б/н (надалі «Договір поруки»), відповідно до пункту 1.1 якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання [PERSON] усіх її зобовязань перед Кредитором, що виникли з Кредитного договору №02/929к від 06 листопада 2007 року та Додаткової угоди № б/н від 18 липня 2014 року до нього, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищевказані положення закону та договорів, а також факт неналежного виконання [PERSON] зобовязань за Кредитним договором №02/929к від 06 листопада 2007 року, Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення в солідарному порядку із відповідачів заборгованості за кредитним договором №02/929к від 06 листопада 2007 року у розмірі 94 226,42 доларів США, яка включає в себе, в тому числі, суму дострокового повернення кредиту. Відтак, проаналізувавши матеріали справи, положення Кредитного договору №02/929к від 06 листопада 2007 року та [PERSON] поруки, враховуючи вимоги чинного законодавства України, Суд дійшов висновку про те, що вимоги Позивача про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за Кредитним договором №02/929к від 06 листопада 2007 року у розмірі 94 226,42 доларів США є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки наявність такої заборгованості підтверджується належними доказами. Стосовно заяви представника Відповідача про застосування строків позовної давності та відмову в позові з цієї підстави, Суд вважає за необхідне зазначити наступне. Як вбачається зі змісту наявного в матеріалах справи Розрахунку заборгованості за кредитним договором № 02/929к (а.с. 5-7), вказаний розрахунок здійснено за період, починаючи з 06 листопада 2007 року. В той же час, зі змісту даного розрахунку вбачається, що до періоду 10 лютого 2013 року Відповідач 1 погашала заборгованість за тілом кредиту та відсотками, а в період з 10 лютого 2013 року декілька разів також здійснювала відповідні погашення заборгованості. Відтак, остаточна сума заборгованості за тілом кредиту та відсотками виникла та збільшувалася з 10 серпня 2013 року. З даним цивільним позовом Позивач звернувся до суду 05 серпня 2015 року, про що свідчить відповідний реєстраційний напис на першій сторінці позовної заяви, тобто в межах встановленого законом трирічного строку звернення до суду. Враховуючи вищевикладене, Суд звертає увагу на необґрунтованість заяви представника Відповідача 1 про застосування строків позовної давності в даній цивільній справі, оскільки строк позовної давності Позивачем не пропущено. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; а згідно з частинами 1 та 3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищезазначене, Суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь Позивача витрат по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 11, 16, 20, 509, 526, 527 ч. 1, 530, 548 ч. 1, 549, 551 ч.3, 598-609, 611, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved