Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Самбірський міжрайонний прокурор 14 травня 2015 року пред'явив в інтересах держави позов до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 983,13 грн. на користь комунального закладу Самбірська центральна районна лікарня (далі КЗ Самбірська ЦРЛ). У обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на те, що [PERSON] 18.08.2014 року заподіяв [PERSON] умисне тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, унаслідок чого потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в КЗ Самбірська ЦРЛ з 18.08.2014 року по 22.08.2014 року та на його лікування були затрачені бюджетні кошти в сумі 983 грн. 13 коп., які [PERSON] в добровільному порядку не відшкодував. Згідно вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29.01.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п'ять 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю три роки. Під час судового розгляду прокурор у підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві, не заперечував проти проведення заочного розгляду. Представник позивача КЗ Самбірська ЦРЛ у судове засідання не з'явився, від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з'явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення прокурора, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29 січня 2015 року у справі про обвинувачення [PERSON] відомо, що його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме за те, що він 18.08.2014 року спричинив [PERSON] умисні тяжкі тілесні ушкодження (а.с. 10-11) Із довідки, виданої Самбірською центральною районною лікарнею, видно, що [PERSON] унаслідок заподіяння йому цих тілесних ушкоджень знаходився з 18.08.2014 року по 22.08.2014 року на стаціонарному лікуванні в КЗ Самбірська ЦРЛ і на його лікування затрачено бюджетних коштів на суму 983,13 грн. (а.с. 6). Згідно ч. 1 ст. 1206 Цивільного Кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Так як відповідачем добровільно не відшкодовано шкоду завдану злочином, вина відповідача у вчиненні якого доведена повністю, то позов підлягає задоволенню повністю. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. У зв'язку із задоволенням позову слід стягнути із [PERSON] судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved