Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Представник позивача звернувся в суд в інтересах позивача з вказаним позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] , кадастровий номер 0722189300:03:002:0058 та земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства в с. Кругель, Ковельського району, Волинської області та право на здійснення реєстрації права власності з отриманням Витягів з Державного реєстру прав на вищезазначені земельні ділянки на ім`я [PERSON] в порядку спадкування після смерті мами [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом. Позивач, як син померлої, що є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця. За життя батьки позивача не завершили процедуру приватизації земельних ділянок, наданих у 1993 році батькові, тому позивач, як спадкоємцем, бажає скористатись цим правом. Люблинецька селищна рада відмовила позивачу у реалізації даного права в позасудовому порядку, що зумовило звернення до суду. Стислий виклад заперечень відповідача. Представником виконавчого комітету Люблинецької селищної ради Ковельського району подано клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 31.05.2021 року. 04.06.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.07.2021 року. В підготовче засідання сторони не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.07.1999 виданим Старокошарівською сільською радою, Ковельського району, Волинської області [PERSON] помер [INFO] . Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Відповідно до матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом. Після його смерті спадщину за законом прийняла його дружина [PERSON] , що підтверджено копією спадкової справи та свідоцтвом про право на спадщину за законом. До складу спадщини увійшли право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Сагайдачного розміром 4,39 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та право на звершення приватизації земельних ділянок згідно з рішеннями Старокошарівської сільської ради Ковельського району Волинської області від 07 грудня 1993 року №15/1 та від 09 квітня 1996 року №6/3, якими [PERSON] передано у власність земельну ділянку 0,25 га для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) в с. Кругель та земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства. 16 серпня 2000 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.. Сагайдачного розміром 4,39 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 27.01.2006 виданого Старокошарівською сільською радою, Ковельського району, Волинської області [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом. Позивач є сином померлої, зокрема факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON] , як між матір`ю та сином, підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] виданим Старокошарівською сільською радою 04.12.1958 року. Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину в порядку встановленому ч. 1 ст. 1269 ЦК, оскільки протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Дочка померлої, [PERSON] , не претендує на спадщину після смерті матері, що підтверджується її заявою від 15 лютого 2020 року. 24 квітня 2020 року рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області було визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . Згідно з архівною копією рішення Старокошарівської сільської ради народних депутатів Ковельського району від 07.12.1993, №15/1 було вирішено передати у приватну власність громадянам земельні ділянки. Список громадян до даного рішення відсутній. Відповідно до рішення Старокошарівської сільської ради від 09.04.1996, №6/3 було вирішено передати у приватну власність [PERSON] земельні ділянки: для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) - 0,25 га в с. Кругель, для ведення особистого підсобного господарства - 0,6 га. Згідно з довідкою виданою виконкомом Люблинецької селищної ради Ковельського району, Волинської області [PERSON] згідно з рішенням Старокошарівської сільської ради №6/3 від 09.03.1996 року надавались у власність земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] та площею 0,6 га для ведення особистого підсобного господарства в с. Кругель, Ковельського району, Волинської області. Рішенням Люблинецької селищної ради від 20.04.2021, №6/44 затверджена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0710692392020 від 17.11.2020 земельна ділянка площею 0,25 га в [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) зареєстрована в Державному земельному кадастрі 17.11.2020, кадастровий номер 0722189300:03:002:0058. Державні акти на земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] за життя не отримали. Державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в частині спадкування права на завершення приватизації. Люблинецька селищна рада відмовила позивачу у завершенні процедури приватизації. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Ковельською державною нотаріальною конторою Волинської області встановлено, що має місце спадкування за заповітом. Позивач прийняв спадщину в порядку визначеному ч. 1 ст. 1269 ЦК. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Так, положеннями ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Таким чином, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Судом встановлено, що батько позивача [PERSON] за життя розпочав приватизацію земельних ділянок: площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] та площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства в с. Кругель, Ковельського району, Волинської області. Рішеннями сільської ради від 07.12.1993 року №15/1 та від 09.04.1996 №6/3 вказані земельні ділянки передані йому у власність, однак державний акт про право власності не видано. [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті свого чоловіка, не завершила процедуру приватизації і державні акти також не отримала. В порядку спадкування, право на завершення процедури приватизації належить позивачу. За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку в спосіб, передбачений ст.16 ЦК України - шляхом визнання права. Щодо розподілу судових витрат. Судовий збір залишити за позивачем, відповідно до письмової заяви його представника.

Outcome: approved