Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося в суд з позовом [PERSON], [PERSON]яна Васильовича про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно кредитного договору №302/13-08 від 12 березня 2008 року відповідачу [PERSON] було надано кредит в розмірі 34000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних, з кінцевим поверненням кредиту 11 березня 2013 року. В забезпечення виконання зобовязань позичальника [PERSON] за вказаним кредитним договором був укладений договір поруки з [PERSON]яном Васильовичем, який відповідно до даного договору поруки зобовязався у випадку невиконання або порушення зобовязань за кредитним договором № 302/13-08 від 12 березня 2008 року позичальником [PERSON] погасити заборгованість по кредитному договору і відповідати перед кредитором як солідарний боржники. Банк свої зобовязання виконав видав позичальнику кредитні кошти в повному обсязі. В порушення укладених умов кредитного договору №302/13-08 від 12 березня 2008 року відповідач [PERSON] ухиляється від взятих на себе зобовязань, не погашає кредит та щомісячну сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів і станом на 03.05.2017 року його заборгованість перед банком становить 1165578,92 гривень, з яких 345441,05 гривень сума заборгованості за кредитом, 458246,34 гривень сума заборгованості за відсотками, 76633,48 гривень інфляційних витрат за кредитом, 285258,05 гривень інфляційних витрат за відсотками. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 1165578,92 гривень заборгованості за кредитним договором №302/13-08 від 12 березня 2008 року. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявилися, але надіслали суду заяву в якій просять суд в задоволенні позову про стягнення заборгованості відмовити у звязку із пропуском позивачем строку позовної давності для звернення до суду із вимогою про стягнення боргу по кредитному договору №302/13-08 від 12.03.2008 року, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності. У звязку з неявкою сторін, на підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно умов кредитного договору №302/13-08 від 12 березня 2008 року, укладеному між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON], останньому було надано кредит в розмірі 340000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних, з кінцевим поверненням кредиту 11 березня 2013 року. В забезпечення виконання зобовязань позичальника [PERSON] за вказаним кредитним договором був укладений договір поруки з [PERSON]яном Васильовичем, який відповідно до даного договору поруки зобовязався у випадку невиконання або порушення зобовязань за кредитним договором № 302/13-08 від 12 березня 2008 року позичальником [PERSON] погасити заборгованість по кредитному договору і відповідати перед кредитором як солідарний боржники. Згідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від позичальника від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. А згідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Також в судовому засіданні встановлено, що в порушення умов кредитного договору №302/13-08 від 12 березня 2008 року відповідач [PERSON] ухиляється від взятих на себе зобовязань, не погашає кредит та щомісячну сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів і станом на 03.05.2017 року його заборгованість перед банком становить 1165578,92 гривень, з яких 345441,05 гривень сума заборгованості за кредитом, 458246,34 гривень сума заборгованості за відсотками, 76633,48 гривень інфляційних витрат за кредитом, 285258,05 гривень інфляційних витрат за відсотками. Згідно ст..256 ЦК України позовна давність це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлений загальний трирічний строк позовної давності. Відповідно до ст. 258 ч.2 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За змістом ст.261 ч.1 та ч.5 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Статтею 264 ЦК передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Вищим Спеціалізованим Судом України в ухвалі від 15 червня 2016 року, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник повертає кредит банку щомісячно, згідно з графіком погашення заборгованості за кредитним договором, який є складовою частиною договору. Згідно ч. 3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником частинами, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту ( місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань. Отже, у даному випадку, строк для предявлення вимоги до відповідача повинен обчислюватися із дня, коли ним було виплачена сума останнього платежу. Як встановлено судом останній платіж відповідачем [PERSON] в рахунок погашення основної суми за кредитом в розмірі 3000 гривень було внесено 28 квітня 2014 року. Таким чином, позивач повинен був реалізувати своє право на захист свого цивільного права за кредитним договором до 27 квітня 2017 року. Як вбачається із позовної заяви, остання подана до суду 14.06.2017 року, тобто, тобто з пропуском трирічного строку, встановленого ст.257 ЦК України. Згідно ст..266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно, тощо). Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідач [PERSON] в надісланому суду клопотанні наполягає на застосуванні спливу позовної давності. Позивачем не надано жодних клопотань про поважність причин пропуску строку позовної давності. За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» до відповідача [PERSON] про стягнення з нього заборгованості в сумі 1165578,92 гривень, за кредитним договором №302/13-08 від 12 березня 2008 року слід відмовити у звязку із спливом строку позовної даності. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивача ПАТ «Укрсоцбанк».

Outcome: dismissed