Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] - про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог зазначив що 26. 08. 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № BL8057. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22. 01. 2013 року задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № BL8057 від 26. 08. 2008 року в сумі 221 010 грн. 79 коп. та витрати по оплаті судового збору в сумі 2210 грн. 11 коп. Рішення набрало законної сили 09. 03. 2013 року. Вказаним рішенням суду було стягнуто з відповідача за кредитним договором тіло кредиту, нараховані включно до 12. 03. 2011 року відсотки та підвищені відсотки. Позивач зазначає, що оскільки рішення Солом'янського районного суду м. Києва у справі № 2-139/13 від 22 січня 2013 року залишається невиконаним, боржник зобов'язаний відшкодувати кредитору інфляційні втрати, заборгованість у вигляді трьох процентів річних від простроченої суми та заборгованість по нарахованим відсоткам. В зв'язку із зазначеним позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»: - заборгованість у вигляді інфляційних втрат за час прострочення в сумі 163 547 гривень 98 коп.; - 17 075 гривень 35 коп. у якості 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання; - заборгованість по нарахованим відсотках за Генеральним договором про надання кредитних послуг № BL8057 від 26 серпня 2008 року в розмірі 21 048 доларів США 05 центів. Представник позивача в судове засідання не з'явився зазначивши в позові клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача в якому також зазначено, що представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, жодних заяв чи клопотань до суду не подавала. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22. 01. 2013 року задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № BL8057 від 26. 08. 2008 року в сумі 221 010 грн. 79 коп. та витрати по оплаті судового збору в сумі 2210 грн. 11 коп. (а.с. 21-23). Рішення набрало законної сили 09. 03. 2013 року. Вбачається, що вказаним рішенням суду було стягнуто з відповідача за кредитним договором тіло кредиту, нараховані включно до 12. 03. 2011 року відсотки та підвищені відсотки. Позивач при зверненні до суду зазначав, що в зв'язку з тим, що рішення Солом'янського районного суду м. Києва у справі № 2-139/13 від 22 січня 2013 року залишається невиконаним, боржник зобов'язаний відшкодувати кредитору інфляційні втрати, заборгованість у вигляді трьох процентів річних від простроченої суми та заборгованість по нарахованим відсоткам, в зв'язку з чим позивач просив суд про задоволення позову, на що слід зазначити наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Факт укладання між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON], Генерального договору про надання кредитних послуг № BL8057 від 26 серпня 2008 року, отримання [PERSON] коштів за даним договором та факт порушення умов Генерального договору, що потягло за собою набуття ПАТ «Універсал Банк» права достроково вимагати повернення усієї суми кредиту та нарахованих відсотків підтверджується Рішенням Солом'янським районним судом м. Києва у справі № 2-139/13 від 22 січня 2013 року, а тому дані обставини доказуванню не підлягають. Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601,604-609 ЦК. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки Рішення Солом'янського районного суду м. Києва у справі № 2-139/13 від 22 січня 2013 року залишається невиконаним, у відповідності до ст. 625 ЦК України боржник зобов'язаний відшкодувати кредитору інфляційні втрати. Так, з дати ухвалення рішення, з 22 січня 2013 року по дату звернення позивача із вказаним позовом, тобто по 20 серпня 2015 року, індекс інфляції складає 1,74, а відтак інфляційне збільшення суми боргу складає 163 547 гривень 98 коп. Вбачається, що розрахунок інфляції за вказаний період виконано згідно з Листом Верховного суду України № 62-97р від 03 квітня 1997 року. Загальна заборгованість складає 221 010,79 грн. * 1,74 = 384 558,78 грн., а за вирахуванням стягнутої суми - 384 558,78 грн. - 221 010,79 грн. = 163 547,98 грн. - інфляційні втрати. Також, у відповідності до ст. 625 ЦК України також підлягає стягненню з відповідача заборгованість у вигляді трьох процентів річних від простроченої суми. Так як прострочена сума становить 221 010,79 грн., то 3% річних за весь час прострочення складає 17 075 гривень 35 коп. Кількість днів прострочення за період з 22.01.2013 року по 20.08.2015 року становить 940 днів. Крім того, чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з прийняттям судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання. Таким чином, наявність судових актів про стягнення заборгованості, у тому числі стосовно яких є ухвала про відстрочку або розстрочку виконання, не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків (відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 14.09.2010 N 36/358, від 16.02.2011 № 17/177-10 та постанову Верховного Суду України від 04.07.2011 № 13/210/10). Станом на день звернення ПАТ «Універсал Банк» із даним позовом до суду заборгованість за кредитним договором не погашена, рішення суду не виконано. Станом на 20.08.2015 року заборгованість за Генерального договору про надання кредитних послуг № BL8057 від 26 серпня 2008 року по сумі несплачених відсотків, нарахованих за період з 12.03.2011 року по 20.08.2015 року складає 21 048 доларів США 05 центів: за відсотками: 12 359,04 дол. США; за підвищеними відсотками: 8 689,01 дол. США, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 3654 грн.

Outcome: approved