Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем в шлюбі, який 02.02.2007 року розірвано. За час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. На утримання сина згідно із рішенням Коломийського міськрайонного суду від 17.01.2007 року присуджено з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі, а саме 300 грн. щомісячно. Однак, на даний час присуджених аліментів на утримання дитини недостатньо. Також позивач зазначила, посилаючись на норми ст. 192 СК України, що на даний час у неї змінилось матеріальне становище, вона працює на низькооплачуваній роботі помічником вихователя в дошкільному навчальному закладі, їй важко самостійно утримувати вказаного сина, який росте, потребує покращеного харчування, забезпечення одягом та всім іншим, що є необхідним для забезпечення його рівня життя. Крім того, матеріальне становище відповідача покращилося, він офіційно не працевлаштований, однак, є здоровим, працездатним чоловіком, тривалий час працює в Чеській Республіці. Вказані обставини дають відповідачу можливість сплачувати аліменти в розмірі 1 000 грн. щомісячно на утримання вказаного сина сторін. Тому позивач просить збільшити присуджений з відповідача розмір аліментів до 1000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали із зазначених підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не погодившись із запропонованим позивачем розміром аліментів. В своїх письмових запереченнях при визначенні розміру аліментів відповідач просить звернути увагу на вимоги ст.ст. 182, 192 СК України та зазначає, що його матеріальне становище на час даний час в порівнянні з 2007 роком (дату присудження аліментів) погіршилося, він працює сезонно, має невисокий дохід, оскільки не має постійного місця роботи. Крім того, в нього змінився і сімейний стан, від другого шлюбу в нього є син [PERSON], [INFO]. Дружина відповідача [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за цією дитиною до досягнення нею шестирічного віку у звязку з хворобою сина. Таким чином, на утриманні відповідача, крім сина [PERSON], перебуває син [PERSON] та дружина [PERSON]. Тому він не має змоги сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. В судовому засіданні відповідач ствердив, що він згідний на збільшення розміру аліментів до 700 грн. щомісячно та просить присудити з нього саме такий розмір. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області 02.02.2007 року, шлюб між сторонами розірвано 02.02.2007 року, актовий запис №30 (а.с.9). Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Факт проживання сина сторін [PERSON] з позивачем стверджується довідкою №1721, виданою сектором видачі довідок відділу управління комунальним майном Коломийської міської ради 07.02.2017 року (а.с.18). Згідно із довідками №№14,98, виданими дошкільним навчальним закладом №16 «Орлятко управління освіти Коломийської міської ради 07.02.2017 року, позивач працює у вказаному закладі на посаді помічника вихователя з 01.12.2006 року (наказ №213-к від 01.12.2006 року. Розмір її доходу за період з 01.07.2016 року по 31.12.2016 року становив 9\~403,32 грн. (а.с. 19, 20). Довідкою, виданою 09.02.2017 року лікарем [PERSON] та випискою №1184 із медичної карти стаціонарного хворого, виданої гінекологією №1 Коломийського пологового будинку, позивач перебуває на «Д» обліку при ЦРП з приводу цукрового діабету ІІ типу середньої важкості в стадії субкомпенсації, двобічна полінейропатія верхніх та нижніх кінцівок з чутливо-рефлекторними розладами, діабетична ангіопатія, хронічний холецистит, хронічний гастродуодені в стадії ремісії. З 24.10.2016 року по 01.11.2016 року лікувалася стаціонарно з приводу кисти обох ячників, міоми матки, поліпу каналу (а.с. 21, 22). Відповідно до свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON], 14.02.2013 року (а.с. 26). Довідкою №69, виданою Коломийським навчально-виховним комплексом №9 «Школа -природничо-математичний ліцей» Коломийської міської ради 20.02.2017 року, [PERSON] працює у вказаному навчальному закладі на посаді кухаря з 10.12.2004 року, однак, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку (наказ №22с від 13.02.2017 року (а.с. 27)). Згідно із довідкою №33/71 про потребу дитини (дитини інваліда) у домашньому догляді комунального закладу Коломийської міської ради «Коломийський міський центр первинної медико-санітарної допомоги від 09.02.2017 року син відповідача [PERSON] з 14.02.2017 року потребує домашнього догляду (а.с.28). Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з положеннями ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено, або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. В п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розяснено, що відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Вирішуючи спір, суд враховує вік сина сторін та пов'язані з цим витрати на його харчування, навчання, забезпечення найбільш необхідними речами, поглиблення економічної кризи в державі, відсутність відомостей про місце роботи та розмір заробітку відповідача, майновий стан платника і одержувача аліментів, наявність на утриманні відповідача його малолітнього сина [PERSON] та дружини [PERSON], яка здійснює догляд за цим сином до досягнення ним шестирічного віку. Тому суд приходить до висновку, що розмір стягуваних аліментів явно недостатній для забезпечення навіть найбільш необхідних потреб сина сторін, в звязку з чим цей розмір слід збільшити до 850 грн., оскільки саме такий розмір відповідатиме вимогам розумності і справедливості, та є середнім між тими, які запропоновано сторонами. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з положеннями ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі ст.ст. 180-184, 191, 192 СК України та,

Outcome: partial