Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач, в лютому 2020 року звернулась до Коростишівського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила те що, рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області [PERSON] , [INFO] , було позбавлено батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням голови Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області від 04.02.2020 № 18 призначено [PERSON] опікуном малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На даний час діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, діти потребують постійних витрат на харчування, одяг, ліки, загальний розвиток. В добровільному порядку домовитись з відповідачем про розмір та періодичність стягнення аліментів на утримання дітей не вдалось. На даний час позивач не має змоги повністю забезпечити та задовольнити потреби дітей, а тому вимушена звернутись до суду з даним позовом та проситьстягнути з [PERSON] аліменти на користь позивача, як опікуна на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину окремо і до досягнення дітьми повноліття. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирського району від 30.03.2020 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 01.06.2020 здійснено перехід розгляд справи у судовому засіданні з викликом . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду направила заяву, відповідно до якої просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення в справі. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином шляхом, відзив на позовну заяву не подала, інших заяв та клопотань не надходило. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом, згідно копій свідоцтв про народження серія [NUMBER] , [NUMBER] - [INFO] народився [PERSON] , [PERSON] - [INFO] та відповідно [INFO] народилась [PERSON] , матір`ю дітей є відповідач [PERSON] ( а.с.5-7). Заочним рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2019 року, яке набрало законної сили, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] .. Розпорядженням голови Коростишівської райдержадміністрації Житомирської області від 04.02.2020 року за № 18 [PERSON] призначено опікуном малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Факт проживання дітей [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] з позивачем [PERSON] за адресою : [ADDRESS] підтверджується актом №593 від 22.07.2020 депутата Коростишівської міської ради. Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року з відповідними змінами, передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 67 Цивільного кодексу України передбачено, що опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням, вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного, що є підставою звернення до суду. Позивач [PERSON] бажає отримувати аліменти за рішенням суду. Згідно частин 8, 9 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Обов`язок батьків щодо утримання своєї дитини є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своєї дитини, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дитину до досягнення ними повноліття (ст.ст.141,180 СК України). Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені ст.181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Положеннями ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів, встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ЗУ «Про державний бюджет України на 2020р.» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. За вимогами ч.3 ст.181 СК України оскільки діти проживають з позивачем, остання має право на стягнення аліментів та просить їх стягувати в твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184). При визначенні розміру аліментів суд враховує наступне. Позивач здійснює догляд за дітьми, відповідач за віком є працездатною, законом на відповідача покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При цьому, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами дитини та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання дітей. Закріплений на законодавчому рівні мінімальний гарантований розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача на утримання дітей, суд дійшов до висновку про необґрунтованість вимог позивача в частині розміру аліментів в сумі 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, які просить стягнути з відповідача, оскільки позивач не надала суду доказів про розмір витрат, які вона несе на утримання дітей, а також даних про свої доходи. Крім того, суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач може надавати грошову допомогу на їх утримання в такому розмірі. Враховуючи вищевикладене суд дійшов до висновку про можливість визначення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1300,00 грн. на кожну дитину, а на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1100 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до їх повноліття. Суд вважає, що саме цей розмір аліментів на дітей відповідає вимогам виваженості та справедливості. Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року „Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з відповідача в дохід держави . В зв`язку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача на користь держави 840,80 грн. судового збору, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 ст.191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову - з 20.02.2020. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності,виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав дітей, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з вищевикладених мотивів. На підставі викладеного,

Outcome: partial