Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 12.11.2018 р., залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 27.03.2019 р., позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та вста- новлення щомісячного утримання повнолітньої особи у вигляді компенсації додаткових витрат за- доволено частково. Змінено розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 06.11.2015 р. Визначено: стягувати з [PERSON] на кори- сть [PERSON] на утримання дочки [PERSON] [INFO] , аліменти у твер- дій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття, тобто, до [INFO] . [INFO] р.; стягнуто з [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп. У задо- воленні позовних вимог в частині встановлення щомісячного утримання повнолітньої особи у виг- ляді компенсації додаткових витрат відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 6252 грн. Представника позивача - адвокат [PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвале- ння додаткового рішення, посилаючись на те, що позовна заява [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та встановлення щомісячного утримання повнолітньої особи у вигляді компенсації додаткових витрат була подана до суду ще 07.02.2018 р. за вибором позивача до Малиновського районного суду м.Одеси, але потім справу за зазначеним позовом передано до розгляду в порядку ст.31 ЦПК України до Татарбунарського районного суду, рішенням якого від 12.11.2018 р. позовні вимоги були задоволені частково. Постановою Одеського апеляційного суду від 27.03.2019 р. рішення суду першої інстанції залишено без змін. Таким чи- ном, справа про зміну розміру аліментів розглядалася судами більше року. Але в рішенні Татарбу- нарського районного суду від 12.11.2018 р. не зазначено строк, з якого починається нарахування аліментів, хоча позивач у відповіді на відзив проти позову зазначала про нарахування аліментів з моменту подання позову, а саме, з 07.02.2018 р. Крім того, суд не допустив негайного виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надіслала до суду клопотання про ро- згляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі позивача та її участі у зв`язку з перебу- ванням у відрядженні, просила задовольнити заяву. Відповідач, належним чином повідомлений про дату розгляду заяви, також у судове засідан- ня не з`явився. Неявка учасників справи, відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви по суті. Дослідивши матеріали справи, ознайомившись з заявою про ухвалення додаткового рішення, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної ви- моги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд ви- рішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої для стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 цього Кодексу. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд у своєму рішенні від 12.11.2018 р., змінивши розмір стягнення аліментів, визначений рі- шенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 06.11.2015 р., та визначивши роз- мір стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі, не допустив не- гайного виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Тому заява представника позивача в цій частині підлягає задоволенню. Що стосується вимоги представника позивача про визначення строку, з якого, на його думку, має починатися стягування аліментів, а саме, з 07.02.2018 р., то вона не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Якби позивач звернулася до суду 07.02.2018 р. з позовом про стягнення аліментів, то алімен- ти на дитину мали присуджуватися за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Але позивач звернулася з позовом про збільшення розміру аліментів, вже визначеного рішен- ням суду, що передбачено ст.192 СК України. А із змісту зазначеної норми закону слідує, що у ра- зі задоволення позову аліменти у зміненому розмірі будуть стягуватися від дня набрання чинності рішення суду, а не від дня пред`явлення позову. Зазначене погоджується з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.23 постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», про те, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Тому відсутні законні підстави для задоволення заяви в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: partial