Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі «ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця в сумі 5613,36 грн., а також судових витрат повязаних зі зверненням до суду, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 03.07.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 4900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк» на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року та змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». 04.02.2015 року [PERSON] померла. 01.02.2016 року позивачем була направлена претензія кредитора до Хотинської державної нотаріальної контори. 22.05.2017 року позивачем було отримано відповідь Хотинської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлої [PERSON], який звернувся із заявою про прийняття спадщини є [PERSON]. 25.07.2017 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно яких позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.07.2008 року становить 5613,36 грн., яка складається з: 4662,01 грн. заборгованість за кредитом; 951,35 грн. заборгованість за відсотками. Просить стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість на загальну суму 5613,36 грн. та судові витрати. 23.04.2018 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на цивільний позов ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якому він посилається на те, що згідно Свідоцтва про смерть 1-МИ № 143151 від 06.02.2015 року, спадкодавець [PERSON] померла 04.02.2015 року. Претензія кредитора ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вих. № SАМDN50ОNC000841835 датована 23.01.2016 року. Із реєстру згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів (форма № 103) за 01.02.2016 року вбачається, що 01.02.2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відправило до Хотинської державної нотаріальної контори рекомендований лист з претензією кредитора вих. № SАМDN50ОNC000841835 від 23.01.2016 року. Однак, як вбачається із матеріалів даної справи, позивачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували коли (дату), яким чином і за яких обставин кредитор дізнався про смерть спадкодавця (обставину відкриття спадщини) та коли у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виникло (чи має виникнути) право вимоги до спадкодавця. На думку відповідача за відсутності вищезазначених доказів неможливо встановити наявність чи відсутність у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» права вимоги до спадкоємця з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України, та й взагалі неможливо прийти до висновку, навіть за умови релевантного існування права вимоги, яка із зазначених вище частин ст. 1281 ЦК України підлягає застосуванню судом. Крім цього, вказує, що про існування кредитних правовідносин між спадкодавцем [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» йому відомо не було, про зазначені правовідносини він дізнався із позовної заяви ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Також, зазначає, що Лист - претензію ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № SАМDN50ОТC000841835 від 17.07.2017 року, яка наявна в матеріалах справу і на яку посилається Позивач у позові, він не отримував. Зазначену вище претензію ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» направив рекомендованим листом № 4903809179987, що підтверджується реєстром згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів (форма № 103) за 25.07.2017 року, копія якого додана позивачем до позову. Однак, як вбачається з витягу із загальнодоступного офіційного інтернет-ресурсу Державного реєстру поштових відправлень за критерієм пошуку рекомендований лист № 4903809179987, вказаний лист вручений адресату не був, а був повернутий відправнику ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». На підставі викладеного, просить відмовити в задоволенні позову. 14.05.2018 року від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до Хотинського районного суду надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій банк посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03.07.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4900.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Вказують, що позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. 04.02.2015 року позичальник - [PERSON] померла. Позивачем 01.02.2016 року була направлена претензія кредитора до Хотинської державної нотаріальної контори. 22.05.2017 року Позивачем було отримано відповідь Хотинської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого [PERSON], які звернулись із заявами про прийняття спадщини є [PERSON]. 25.07.2017 року до спадкоємця, [PERSON], було направлено лист-претензію, згідно яких Позивач пред'явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. Позивачем не пропущено строк пред'явлення кредиторських вимог. Відповідач не повідомив [PERSON] про смерть [PERSON] - [PERSON] Пред'явлення позову до спадкоємців є фактичним пред'явленням кредиторських вимог. Зазначають, що банк та [PERSON] уклали кредитний договір, який складається: із Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, а також Тарифів і складає між Банком та [PERSON] договір про надання банківських послуг. Згідно даного договору [PERSON] отримала кредитну картку «Універсальна» №4149437329712440 зі строком дії до останнього дня місяця 02.2010 року, яка неодноразово перевипускалась остання з яких № 5168755370469658 зі строком дії до останнього дня місяця 10.2017 року. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Оскільки, строк дії картки до останнього дня місяця 10.2017 року, то відповідно і строк пред'явлення вимоги до [PERSON] починається саме з 10.2017 року та з урахуванням ч. 2 ст. 1281 ЦК України спливає 10.2018 року. Отже, з позовом [PERSON] звернувся до суду в 27.02.2018 року, таким чином, строк пред'явлення кредиторських вимог до спадкоємців померлого не пропущено. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, надавши клопотання, в якій просила суд справу розглянути в її відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від його представника [PERSON] до суду надійшло клопотання в якому він просить розгляд справи провести без його з відповідачем участі, позовні вимоги не визнають та просять відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, відповідно до укладеного договору б/н від 03.07.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [PERSON], 04 лютого 2015 року померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-МИ № 143151, видане 06.02.2015 року виконавчим комітетом Зарожанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, актовий запис № 05. Станом на дату смерті [PERSON] існувала заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.07.2008 року. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Згідност.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. 01.02.2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» була направлена претензія кредитора до Хотинської державної нотаріальної контори. Як вбачається із відповіді Хотинської державної нотаріальної контори № 383/02-145 від 11.05.2017 року, 06.02.2015 року до Хотинської державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини за заповітом від сина померлої, [PERSON], [INFO], що проживає в [INFO], згідно якої була заведена спадкова справа № 13 за 2015 рік, до майна померлої [PERSON], яка померла 04.02.2015 року. Станом на 11 травня 2017 року по даній спадковій справі, свідоцтво про право на спадщину спадкоємцям не видавалось. 25.07.2017 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно яких позивач предявив свої вимоги. Згідно ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не знав про кредитні зобовязання спадкодавця, а дізнався про них тільки із позовної заяви ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Крім того, як вбачається із матеріалів справи Лист - претензію ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № SАМDN50ОТC000841835 від 17.07.2017 року, відповідач не отримав, оскільки, як вбачається з витягу із загальнодоступного офіційного інтернет-ресурсу Державного реєстру поштових відправлень за критерієм пошуку рекомендований лист № 4903809179987, вказаний лист вручений адресату не був, а був повернутий відправнику ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Крім цього, позивачем в позовній заяві було зазначено, що заборгованість станом на дату смерті позичальника перед банком за кредитним договором становить 5613,36 грн., яка складається з: 4662,01 грн. заборгованість за кредитом; 951,35 грн. заборгованість за відсотками, однак даний розрахунок зроблено станом на 31.12.2016 року, хоча [PERSON] померла 04.02.2015 року. Відповідно до п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Згідно наданої державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори від 11.05.2017 року станом на 11 травня 2017 року спадковій справі № 13 за 2015 рік, до майна померлої [PERSON], яка померла 04.02.2015 року, свідоцтво про право на спадщину спадкоємцям не видавалось. Позивачем не вказано, яке майно прийнято у спадщину [PERSON] після смерті своєї матері, а також не зазначено вартості одержаного майна у спадщину, доказів на підтвердження даних фактів позивачем не надано та в матеріалах справи вони відсутні, жодних доказів на наявність спадкового майна одержаного у спадщину [PERSON] суду не надано, а тому з відповідача не можуть бути стягнуті кошти за кредитними зобовязаннями [PERSON]. Як визначено в ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовна заява Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed