Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 01.09.2014 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому [INFO] в них народилася дочка [PERSON] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що в сторін різні погляди на подальше спільне життя. Відповідач часто нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи між сторонами систематично виникали сварки. Протягом останніх років їхнє сімейне життя лише погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, і більше шести місяців вони не проживають однією сім`єю. Із вказаних причин сім`я сторін розпалася, надії на примирення немає, шлюб носить формальний характер, збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому вона просить вказаний шлюб розірвати, дитину після розірвання шлюбу залишити проживати з нею та відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Також вона просить присудити з відповідача на її користь понесені судові витрати в розмірі сплаченого судового збору. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 09.07.2019 року її представник [PERSON] подав клопотання позивача, в якій вона зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 04.07.2019 року він подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в його відсутності. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 01.09.2014 року. Шлюб зареєстровано Печеніжинською селищною радою Коломийського району, актовий запис № 20 (а.с.4). Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин шлюб слід розірвати та відновити позивачу її дошлюбне прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 113 СК України. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання малолітньої дитини сторін, суд вважає, що останню слід і надалі залишити проживати з позивачем. Судом встановлено, що позивачем понесено судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн., що стверджується відповідною квитанцією (а.с.1). Ці витрати відповідно до правил ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог слід присудити з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 161 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved