Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Публічно акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 17 квітня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» правонаступник АТ «УкрСиббанк) та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11334908000 за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 285 325 грн. з розрахунку 12,50 % річних на строк до 17 квітня 2029 року. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги від боржників виконання умов кредитного договору та забезпечувальними договорами.Позичальник умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконує в зв'язку з чим за відповідачем [PERSON] значиться заборгованість у сумі 687231,79 грн. з них за кредитом - 197 000,19 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитним договором складає 24 499, 50 грн., сума заборгованості за відсотками - 85 736, 28 грн.,з яких прострочена заборгованість за відсотками складає 32 540,62 грн. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечено порукою за договорами укладеними між [PERSON], [PERSON], [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив задовольнити позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк», відмовимо у задоволенні зустрічного позову. Відповідач по справі [PERSON] 04 жовтня 2011 року помер актовий запис № 11 виконавчого комітету Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть, виданого 13 січня 2012 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області (а.с.40). Відповідачі за первинним позовом - позивачі та треті особи за зустрічними позовами у судових засіданнях у яких були присутніми позовні вимоги первинного позову не визнали, просили суд відмовити в його задоволенні, просили суд задовольнити зустрічні позови та розірвати договір поруки посилаючись на те, що позичальник [PERSON] помер, про факт смерті [PERSON] та [PERSON] сповіщали банк, після смерті позичальника ніхто з родичів не заявляв своїх прав на спадщину, заповіту позичальник не складав, у договорах поруки відсутня умова щодо відповідальності за новим боржником чи то за нового боржника у випадку переводу боргу. Просили суд задовольнити їх зустрічні вимоги, оскільки при укладені договору поруки вони не передбачали та не могли передбачити та не могли усунути обставини смерті боржника, відсутні їх зобов'язання перед новим кредитором у випадку смерті боржника за основним зобов'язанням. Розглянувши первинний позов, зустрічні позови, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про відмову у задоволенні первинного позову та задоволенні зустрічних позовів виходячи з наступного. Судовим розглядом справи встановлено що 17 квітня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11334908000 за умовами якого позичальником отримано 56500,00 доларів США, що на час видачі кредиту було еквівалентно 285325,00 грн. до 17.04.2029 року під 12,50 % річних (а.с.9-17). В якості забезпечення зобов'язань за даним кредитним договором між банком та [PERSON], [PERSON]., [PERSON] укладено договори поруки (а.с.18-23). [INFO] року у віці 32 роки позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.42). Відповідно до листів Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області та Березанської державної нотаріальної контори Миколаївської області спадкова справа щодо майна [PERSON] не заводилась (а.с.88-89). Відмовляючи у задоволенні первинного позову суд виходив з того, що цивільною правоздатністю фізичної особи є здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність). Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Обсяг цивільної правоздатності фізичної особи врегульований нормами ст. 26 ЦК України, за ч. 5 якої фізична особа здатна мати обов'язки як учасник цивільних відносин. Судовим розглядом справи встановлено, що на час звернення до суду з позовом до [PERSON] банку було відомо про те, що боржник за зобов'язанням помер. Відмовляючи у задоволенні вимог банку суд виходив з того, що із смертю [PERSON] та у зв'язку з відсутністю спадкоємців на його права та обов'язки його зобов'язання перед банком є припиненими, відповідно до ст. 608 ЦК України. Згідно вимог ст. 608 ЦК України, зобов'язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконано іншою особою. Не можливість виконання поручителями його боргу зумовлено тим, що відповідно до вимог ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, а на час звернення до суду зобов'язання [PERSON] є припиненими. Крім того, судовим розглядом справи не встановлено, правових підстав для вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» повернення боргу з відповідачів, так як кредитний договір та договори поруки укладались відповідачами з Акціонерним інноваційним банком «УкрСиббанк», а сторонами за договором купівлі-продажу прав вимог за кредитом виступили як продавець Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк». Доказів правонаступництва прав та обов'язків Акціонерного інноваційного банку «УкраСиббанк» Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» позивачами суду не надано, судовим розглядом справи не встановлено. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. ч. 1,2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Задовольняючи вимоги за зустрічними позовами та розриваючи договори поруки укладеними між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» суд приймає до уваги посилання позивачів за зустрічним позовом, що смерть [PERSON] є істотною зміною обставин, яка тягне за собою розірвання договору поруки, оскільки в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставини зумовлена причинами, які позивачі за зустрічним позовом не могли усунути після її виникнення при всій турботливості та обачливості, крім того виконання договору порушує співвідношення їх майнових інтересів і позбавляє можливості відшкодування шкоди у разі виконання зобов'язання забезпеченого порукою. Відповідно ст. 556 ЦК України, після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Згідно а. 2 ч. 1 ст. 652 ЦК України зміна обставини є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали його на інших умовах. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 4 Конституції України, ст. ст. 25, 26, 541, 552, 556, 559, 608 ЦК України,

Outcome: approved