Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.10.2013 року відповідачка отримала кредит у розмірі 2400,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідаєстроку дії карти. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», та «Тарифами банку» складає між ними Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачкою взяті на себе зобовязання не виконуються належним чином, станом на 31.05.2016 року її заборгованість за договором становить 22437,49 гривень, з яких: 2390,00 грн. заборгованість за кредитом; 15552,85 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.; 2950,00 заборгованість за пеню та комісію, 500 грн. штраф (фіксована частина) , 1044,64 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав до судуд заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, протии заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце слухання справи повідомлявся належним за місцем реєстрації, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому, враховуючи положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та те, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України суд, за згоди представника позивача, розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Виходячи зі змісту статей 627, 629 ЦК України, законодавець зазначив, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу. А договір є обов'язковим для виконання сторонами. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.10.2013 року відповідачка 26 жовтня 2013 року отримала кредит у розмірі 2400,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка [PERSON] своїм підписом на анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку надала згоду на те, що ця заява разом із Пам»яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку є договором про надання банківських послуг, а також підтвердила, що ознайомлена та згодна з такими Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку. Згідно розрахунку заборгованості станом на 31.05.2016 року заборгованість відповідачки за договором №б/н від 26 жовтня 2016 року становить 22437,49 гривень, з яких: 2390,00 грн. заборгованість за кредитом; 15552,85 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.; 2950,00 заборгованість за пеню та комісію, 1544,64 грн. заборгованість по судовим штрафам. . Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок. У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором №б/н від 26 жовтня 2013 року з відповідачки є підставними і підлягають до задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що в даному випадку становить 1378,00 гривень сплаченого судового збору

Outcome: approved