Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що 05.08.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Шендерівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис №1. За час перебування у шлюбі у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між сторонами не склалося внаслідок різних поглядів на життя, подальше сумісне життя та збереження сім`ї стали неможливим, шлюбні відносини фактично припинені, а тому позивачка дійшла висновку розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій вимоги позовної заяви про розірвання шлюбу підтримує, просить їх задовольнити, шлюб розірвати, розглянути справу без її участі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав в суд заяву, у якій вимоги позовної заяви про розірвання шлюбу визнає, просить їх задовольнити, шлюб розірвати, розглянути справу без його участі. \~ \~ \~ \~Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною 3\~статті 211 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2\~статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Суд, ознайомившись з матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що 05.08.2006 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Шендерівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час перебування у шлюбі у них народилася донька- [PERSON] , [INFO] , батьком яких записані сторони, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . У відповідності до положень ч. 2 ст.104, ч. 3 ст.105, ч. 1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Сторони на примирення не згодні, що підтверджується їхніми власноручно написаними заявами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Щодо вимоги позивача про відшкодування понесених нею судових витрат, судом встановлено наступне. Згідно з п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підтвердження понесених позивачкою витрат на правову допомогу надано квитанцію б/н від 05.04.2021 про підготовку документів до суду на суму 1000 грн. та квитанцію №49 від 02.04.2021 про сплату судового збору на суму 908 грн. Так, відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності\~д ст.\~141\~ЦПК України\~при вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~враховує: 1)\~чи пов`язані\~ці витрати\~з розглядом\~справи; 2)\~чи є розмір таких витрат обґрунтованим\~та пропорційним до предмета\~спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін,\~в тому\~числі чи міг результат її вирішення\~вплинути на\~репутацію сторони\~або чи\~викликала справа\~публічний інтерес; 3)\~поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про\~надання юридичних послуг та\~ін.), документи, що\~свідчать про\~оплату гонорару та\~інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в\~установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з\~відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про\~відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи, що позивачкою було надано лише квитанцію про підготовку документів до суду на суму 1000 грн., однак не надано інших підтверджуючих документів про понесення витрат на оплату правової допомоги та розрахунку даної допомоги, вимога [PERSON] про стягнення з відповідача витрат на надання правничої допомоги є недоведеною, необґрунтованою та у її задоволенні слід відмовити.

Outcome: partial