Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] , про поділ майна подружжя. Судом вирішено: «Визнати об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] 2/5 частини житлового будинку, загальною площею 388,1 кв.м., житловою площею 91,4 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] . Визначити частки в праві спільної сумісної власності на 2/5 частини житлового будинку, загальною площею 388,1 кв.м., житловою площею 91,4 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/2 частини за кожним. В порядку поділу спільної власності визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/5 частину житлового будинку, загальною площею 388,1 кв.м., житловою площею 91,4 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , залишивши за [PERSON] право власності на 1/5 частину житлового будинку, загальною площею 388,1 кв.м., житловою площею 91,4 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] ». Не погодившись з даним рішенням, [PERSON] звернувся до Дніпровського апеляційного суду з апеляційної скаргою. Ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2019 року цивільна справа повернута до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення, оскільки при ухваленні рішення судом першої інстанції не вирішено питання стосовно судових витрат. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Особа, яка подала апеляційну скаргу, - [PERSON] через канцелярію суду подав заяву, в якій просить провести судове засідання та ухвалити додаткове рішення у справі стосовно судових витрат, після чого направити справу до Дніпровського апеляційного суду. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд ухвалив провести судове засідання щодо ухвалення додаткового рішення у справі за відсутності сторін та особи, яка оскаржує судове рішення. Як вбачається із матеріалів цивільної справи № 209/590/18, провадження № 2/209/661/18, позивач [PERSON] сплатила судовий збір у справі в розмірі 1470,46 грн. (а.с. 16). З урахуванням визнання відповідачем [PERSON] позову, 05 липня 2018 року у підготовчому засіданні судом ухвалено рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Проте, при ухваленні рішення, суд не вирішив питання про повернення позиваці [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні повозу, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, та не вирішив питання про стягнення з відповідача на користь позивачки 50 відсотків сплаченого судового збору. З урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним, згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору, що складає 735, 23 грн. Також суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 50 відсотків сплаченого [PERSON] судового збору, що складає 735,23 грн., оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved