Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

Рішенням Корецького районного суду Рівенської області від 10 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Корецької міської ради Рівненської області про визнання осіб такими, що втратили право найму житлового будинку та їх виселення без надання іншого житла. Представник відповідача подала до суду заяву, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу,які становлять 6000,00 гривень. В обгрунтування заяви посилається на те, що судом не вирішувалось питання про компенсацію позивачу за рахунок відповідача понесених судових витрат на надання професійної правничої допомоги. Це було зумовлено тим, що відповідач не міг під час судового розгляду надати всі докази на підтвердження обґрунтованості понесених судових витрат на правничу допомогу адвоката, оскільки розрахунок вартості наданої правничої допомоги можна було скласти лише після завершення розгляду справи по суті. До закінчення судових дебатів в порядку ст. 246 ЦПК України представник відповідача зробила заяву про понесені витрати відповідачки на правничу допомогу та про намір подати заяву про їх стягнення з позивача з долученням належних та допустимих доказів таких витрат. Позивач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Подала заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення розглядати без її участі. Представник служби у справах дітей Корецької міської ради в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без її участі. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до наступних висновків. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Довитрат,пов`язаних зрозглядом справи,належать витрати: 1)на професійнуправничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ст.141ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови в позові - на позивача. Вирішуючи питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного. Згідно ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів усправі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення посуті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270цього Кодексу. Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.ч.2, 3 ст.270 ЦПК України). Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Як встановлено судом, між відповідачем та адвокатом Мороз Людмилою Святославівною укладено договір про надання правової допомоги № від 01.12.2019 року, предметом якого є надання клієнту правничої допомоги у цивільній справі №563/1198/19. Відповідно до додатку №1 до вказаного договору сторони домовилися, що вартість послуг адвоката за надання правової допомоги ГнапЛ.М. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Корецької міської ради Рівненської області про визнання осіб такими, що втратили право найму житлового будинку та їх виселення без надання іншого житла складає 6000,00 грн. Відповідно до інформації про виконану роботу адвокатом від 12 серпня 2021 року вартість послуг, наданих адвокатом Мороз Л.С. становить 6000,00 гривень, зокрема: -500,00 грн. надання консультації; -2000,00 підготування та подання відзиву на позовну заяву; -3500,00 представництво інтересів та участь в судових засіданнях. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №7 від 01 грудня 2019 року відповідачем [PERSON] на підставі договору від 01.12.2019 року сплачено адвокату Мороз Л.С. за надання правничої допомоги суму коштів в розмірі 6000,00 грн. Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих адвокатом послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі, оскільки позивач не звільняється від сплати витрат на правову допомогу. При цьому, суд враховує, що відповідно до ч.7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У даній справі підстав звільнення позивача від сплати витрат на правову допомогу не встановлено. Вищенаведене узгоджується із правовим висновком викладеним Верховним Судом у постановах від 22 листопада 2018 року (справа № 635/5462/17), від 01 квітня 2020 року (справа №567/517/17) та ВСУ від 18 жовтня 2017 року у справі за № 6-1544цс17. Відтак, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати понесені відповідачем на професійну правничу допомогу, які становлять 6000,00 гривень.

Outcome: approved