Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 23 грудня 2015 ро-ку позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення відшкоду-вання матеріальної та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною подією задо-волено частково. З Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] в рахунок відшкодування вартості ремонтно-відновлюваних робіт автомобіля стя-гнуто 22635 гривень 63 копійки. З Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] в рахунок відшкодування шкоди завданої здоров'ю стягнуто 9263 гривні 69 копі-йок. З [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшко-дування моральної шкоди стягнуто 10000 гривень Вирішено питання про розподіл судових витрат. Не погодившись з рішенням суду, представник Моторного (транспортного) стра-хового бюро України подала апеляційну скаргу в якій просить рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 23 грудня 2015 року в частині стягнення з Мотор-ного (транспортного) страхового бюро України на користь позивачів певних коштів скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог з МТСБУ. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, представник відповідача зазначила, що позивач звернувся до МТСБУ після спливу одного року з моменту ДТП, тому йому було відмовлене на підставі п.37.1.4 ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхуван-ня цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, судом не взято до уваги, що розмір страхового відшкодування требо зменшити на розмір Додатку на додану вартість (20%), відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Витрати на таксі - 100 гривень та витрати на зберігання автомобілю - 1500 гривень не є витратами на лікування, тому ці суми не визнаються відповідачем. Чеками на лікування підтверджена сума 6803 гривні 79 копійок, але потерпілий не звертався для отримання цієї суми відповідно до порядку визначеного Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач [PERSON] проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін. Інші учасники судового розгляду, попереджені належним чином до суду не з'явились, заяви про розгляд справи не надсилали. Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, дослідивши ма-теріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскар-ження, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що 13 січня 2014 року о 21 годині 40 хви-лин, відповідач, керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по проїзній частині по вулиці Дзержинського м. Дзержинська з боку с. Кірово у напрямку центральної частини м. Дзержинська, біля металево-бетонної опори № 109, скоїв зітк-нення з автомобілем марки ВАЗ 2121 р/н [NUMBER], яким керував [PERSON] Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] були спричи-нені тілесні ушкодження та було пошкоджено автомобіль марки ВАЗ 2121 р/н [NUMBER], який належить позивачу [PERSON] Вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 28 січня 2015 року було засуджено відповідача [PERSON] за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень без позбавлення права керувати транспортним засобом (а.с.8-9) Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 41/10 від 31.10.2014 року, що було зроблено за кошти позивача (а.с.22), встановлено, що вартість відновлю-ваного ремонту транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ 2121 р/н [NUMBER] складає 22625,63 грн. (а.с.10-12). Як вбачається з матеріалів справи власником автомобіля «ВАЗ 2121», реєстра-ційний номер «[NUMBER]», яким керував позивач [PERSON], є позивач [PERSON] Внаслідок зазначеної ДТП позивачу [PERSON] було спричинено тілесні ушкодження: струс головного мозку, забій шийного відділу хребта з черепною мікро-симптоматикою, цефалгія, вестибулопатія. Гемартроз правого колінного суглобу зі стійким больовим синдромом, що відповідно до виписки з історії хвороби, відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості (а.с.14-16). Позивач [PERSON] проходив курс лікування в центральній міській лікар-ні, витрачав власні кошти на придбання лікарських засобів на загальну суму 6803,79 грн., що підтверджується копіями квитанцій (а.с.17-18,20-21) При цьому заслуговують на увагу доводи позивача [PERSON] про те, що через отримані ушкодження він не міг використовувати громадський транспорт, а тому вимушений був користуватися послугами таксі. За весь час лікування та реабілітації здоров'я він витратив на послуги таксі 100 грн. (а.с. 19). Окрім того позивачем [PERSON] було витрачено кошти на зберігання пошкодженого автомобіля на автостоянці в сумі 1500 грн., що підтверджується копією фіскального чеку (а.с.23) та проведення експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 860 грн. (а.с.22) Отже, суд першої інстанції прийшов до висновку, що внаслідок ДТП, яка стала-ся з вини відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] було завдано матеріаль-ну шкоду, яка полягає у пошкодженні автомобіля «ВАЗ 2121», реєстраційний номер «[NUMBER]» на суму 22625,63 грн., позивачу [PERSON] було завдано матеріа-льної шкоди, пов'язаної з лікуванням отриманих тілесних ушкоджень та покращенням свого стану здоров'я, компенсацією витрачених коштів на зберігання автомобіля на автостоянці та послуги таксі на загальну суму 9263,79 грн. Судом першої інстанції встановлено, що цивільна відповідальність від заподіян-ня шкоди третім особам, відповідача [PERSON] застрахована не була. Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування циві-льно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає ви-могам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспорт-ному засобі. Відповідно до п.37.1.4. ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування ци-вільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Як вбачається з матеріалів цивільної справи ДТП сталося 13 січня 2014 року, а до МТСБУ позивач [PERSON] з відповідною заявою звернувся лише 20.02.2015 року, яку було отримано 05.03.2015 року. Враховуючи положення п.37.1.4. ст.37 Закону України «Про обов'язкове страху-вання цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», колегія суддів зазначає, що відшкодування вартості ремонтно-відновлювальних робіт автомобілю та взагалі матеріальної шкоди (регламентної виплати) повинно стягуватись не з МТСБУ, а з винної особи на підставі ч.2 ст.1187 ЦК України. Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або не-правильне застосування норм матеріального або процесуального права. Таким чином, треба стягнути [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування вартості ремонтно-відновлюваних робіт автомобіля 24135 (двадцять дві тисячі сто тридцять п'ять) гривень 63 копійки. З Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] в рахунок відшкодування шкоди завданої здоров'ю треба стяг-нути 6803 (шість тисяч вісімсот три) гривні 63 копійки (відповідно до чеків придбання медикаментів на лікування). Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з Моторного (транспортного) стра-хового бюро України на користь держави треба стягнути судовий збір у розміні 243 гривні 60 копійок. З [PERSON] на користь держави треба стягнути судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок.

Outcome: approved