Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 27.12.2019 [PERSON] (далі - позивач) через представника - адвоката Цюпку О.В. звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути на його користь з [PERSON] (далі - відповідачка) на його користь 200000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, завданої поширенням недостовірної інформації його честі, гідності і діловій репутації та понесені судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що з квітня 2009 по серпень 2015 разом з відповідачкою [PERSON] вели спільний бізнес. Він очолював Кредитну спілку «Громадська каса», а відповідачка займала посаду заступника голови правління. У 2010 році вони заснували ТОВ «Укргазмонтажпроект», що займалося будівельними роботами. Через фінансову кризу, позичальники КС «Громадська каса» почали масово не повертати отримані кредити, у зв`язку з чим у спілки почали виникати труднощі з виплати відсотків та повернення вкладів, вкладники почали пред`являти свої фінансові претензії до КС «Громадська каса». Спільна діяльність у ТОВ «Укргазмонтажпроект» виявилася збитковою. Через фінансові труднощі між сторонами почали виникати конфлікти, що зрештою призвело до припинення ділових стосунків. 14.08.2015 за ініціативою [PERSON] та інших членів КС «Громадська каса» були проведені збори кредитної спілки на яких його усунуто від виконання обов`язків голови КС «Громадська каса». Після припинення ділових відносин між сторонами, відповідачка почала поширювати відносно нього недостовірну та таку, що ганьбить його гідність та честь інформацію, зокрема, про те що останній є бандитом, аферистом, крадієм. Зазначене, на його думку, підтверджується звукозаписом судових засідань у справах № 592/4673/17 за позовом КС «Громадська каса» до [PERSON] та № 591/6155/17 за позовом [PERSON] до КС «Громадська каса» у яких відповідач допитувалася як свідок та надавала пояснення як представник КС «Громадська каса». Вказує, що відповідач, будучи допитаною 07.12.2017 у якості свідка у справі № 592/4673/17 поширила відносно позивача недостовірну інформацію про те, що останній є бандитом, аферистом, крадієм, шахраєм, зазначила, що останній підробив звіти та протоколи КС «Громадська каса». Вказане підтверджується звукозаписом судового засідання від 07.12.2017 р. у справі № 592/4673/17: файл channel 01 2017 12 07 09-24-06.wav: час 04:42 «спочатку ми були колегами, а потім він обманув», час 10:10 «бандит, аферист», час 14:14 «він нас обдурив»; файл channel 01 2017 12 07 09-39-06.wav: час 03:50 «він аферист, директор семи підприємств і все на корупційних схемах»; файл channel 01 2017 12 07 09-54-06.wav: час 03:08 «орендуємо приміщення, він забрав оцей вор», час час 06:45 «він підробив звіти, протоколи спостережної ради». Наведене також підтверджується рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.12.2017 у справі № 592/4673/17: «Свідок [PERSON] суду, пояснила, що ... [PERSON] ... привласнив кошти вкладників, ... вивіз усю документацію ...». Надаючи, 26.04.2018 пояснення у справі № 591/6155/17, відповідач зазначила, що він обікрав членів КС «Громадська каса», обманним шляхом заволодів їх коштами. Вказане підтверджується звукозаписом судового засідання від 26.04.2018 у справі № 591/6155/17: файл 20180226-090818.wav: час 14:56 «члени були обікрадені [PERSON] чим нанесено збитки як членам так і спілці, [PERSON] обманним шляхом не віддавав кошти [PERSON] », « [INFO] », « [PERSON] ограбивши спілку умисно з корисливих мотивів привласнив всі фінансово-господарські документи», час 31:05 « [PERSON] забрав гроші у [PERSON] силою, обманувши його, які принесла [PERSON] ». Вказана недостовірна інформація поширювалася відповідачем протягом тривалого часу, з кінця літа 2015 по кінець 2018, як серед спільних знайомих, так і серед колишніх спільних ділових партнерів. Зазначена інформація є недостовірною, бо як на час її поширення, так і на сьогодні відносно позивача судом не ухвалювався вирок, що набрав законної сили, за яким його було б визнано винним у вчиненні злочину чи злочинів пов`язаних із шахрайством, крадіжкою, підробкою документів, тощо. Згідно відповіді Сумського ВП ГУНП в Сумській області від 22.04.2019 р. йому не повідомлялося про підозру у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за заявою членів КС «Громадська каса». У судовому засіданні 05.05.2020 представник позивача Цюпка О.В. позовні вимоги підтримував. Суду пояснив, що відповідачка розповсюджувала недостовірну інформацію про позивача серед партнерів по бізнесу, у судових засіданнях при її допиті та на зборах членів кредитної спілки. Позивачу не повідомлено про підозру, щодо нього не ухвалено вирок, а тому поширена нею інформація є недостовірною і такою її визнавати чи спростовувати потреб не має, тому такі вимоги не заявляються. У судовому засіданні 11.08.2020 представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити. Зазначала, що поширена інформація не є оціночним судженням, оскільки відповідачка чітко вказувала на вчинення злочинів. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала. У письмових запереченнях від 04.03.2020 вказувала на не доведеність фактів про які зазначено у позовній заяві, не надання належних доказів на підтвердження вказаних фактів. Представник позивача Цюпка О.В. 13.03.2020 надав відповідь на відзив, у якій зазначає, що відповідач не надала суду доказів відредагування аудіофайлів позивачем. Вказує, що відповідач поширювала неправдиву інформацію про позивача значному колу осіб, присутнім на зборах КС «Громадська каса» 11 осіб, учасникам судових справ, голові Могрицької селищної ради. У письмових запереченнях від 02.07.2020 представник відповідача [PERSON] у задоволенні позову просив відмовити. Зазначив, що позивачем не подано доказів поширення інформації, наведеної у позовній заяві, не доведено негативного характеру інформації; не надано доказів підтвердження факту заподіяння шкоди, протиправності діяння відповідача, його вини наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача. У судовому засіданні 11.08.2020 представник відповідача [PERSON] у задоволенні позову просив відмовити. Вказував, що висловлена [PERSON] інформація у судових засіданнях є оціночними судженнями, які не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Заяви, клопотання. 27.01.2020, 10.02.2020 через неявку відповідача підготовче засідання відкладено. 04.03.2020 підготовче засідання відкладено через хворобу відповідача. 16.03.2020 представником позивача подано клопотання про витребування доказів. 08.04.2020 та 05.05.2020 розгляд справи відкладено через неявку відповідачки. 07.05.2020 представник позивача надав докази. 11.06.2020 по клопотанню відповідача та її представника розгляд справи відкладено. 08.07.2020 по клопотанню представника відповідача розгляд справи відкладено на 28.07.2020. 28.07.2020 по клопотанню представника позивача [PERSON] розгляд справи відкладено на 11.08.2020 року. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 08.01.2020 по справі відкрито загальне позовне провадження. 04.03.2020 від відповідача надійшли заперечення на позов. 16.03.2020 представник позивача надав відповідь на відзив. 16.03.2020 закрито підготовче провадження і призначено судовий розгляд справи по суті. 02.07.2020 представником відповідача [PERSON] подано заперечення. 21.07.2020 від представника позивача Цюпки О.В. надійшла заява про розірвання з 20.07.2020 договору про надання правової допомоги від 11.04.2019 за яким надавалася правова допомога [PERSON] . Фактичні обставини, встановлені судом. З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. На підставі заяви від 20.04.2009, наказом голови правління Кредитної спілки «Громадська каса» [PERSON] від 20.04.2009, відповідач [PERSON] прийнята на посаду заступника голови правління та 0,5 ставки касира КС «Громадська каса» (а.с. 5). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є засновниками ТОВ «Укргазмонтажпроект», що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 6 -7). У провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебувала цивільна справа за позовом Кредитної спілки «Громадська каса» до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди (справа № 592/4673/17, провадження № 2/592/89/18). Під час розгляду справи допитано свідка [PERSON] , що підтверджується дослідженим технічним записом судового засідання та її показання оцінені судом при ухваленні судового рішення від 02.02.2018. Зокрема, у рішенні суду зазначено: «Свідок [PERSON] суду пояснила, що будучи членом кредитної спілки «Громадська каса» на добровільних засадах працювала у спілці заступником голови правління з 2009 р. У спілці був бардак у документах. [PERSON] , будучи головою правління кредитної спілки, привласнив кошти вкладників, втягнув спілку у борги, вивіз усю документацію» (а.с. 11 - 14). У провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Кредитної спілки «Громадська каса» про відшкодування суми сплаченої майновим поручителем (справа № 591/6155/17, провадження № 2/591/551/18). У розгляді справи [PERSON] брала участь як представник відповідача. Серед іншого, на технічному записі судового засідання зафіксовано слова [PERSON] : «члени були обікрадені [PERSON] чим нанесено збитки як членам так і спілці, [PERSON] обманним шляхом не віддавав кошти [PERSON] », « [INFO] », « [PERSON] ограбивши спілку умисно з корисливих мотивів привласнив всі фінансово-господарські документи» (файл 20180226-090818.wav:час 14:56); « [PERSON] забрав гроші у [PERSON] силою, обманувши його, які принесла [PERSON] » (час 31:05 14:56). Показання [PERSON] , як представника відповідача, оцінені судом при ухваленні судового рішення від 02.05.2018 (а.с. 66 - 68). Надані представником позивача технічні записи судового засідання (а.с. 14) суд вважає належними та допустимими доказами, оскільки отримані представником [PERSON] - адвокатом Цюпкою О.В. за заявами в суді (а.с. 48 - 49). З цих підстав доводи представника відповідача щодо недопустимості зазначеного доказу, суд вважає необґрунтованими. У Протоколі зборів членів Кредитної спілки «Громадська каса» від 14.08.2015 зафіксовано виступ [PERSON] , як голови зборів, у якому зроблено детальний аналіз по активам та пасивам кредитної спілки. Протокол містить серед іншого, вказані у позові висловлювання: «…документи всі бухгалтерські вивезені незрозуміло куди для закриття злочину по крадіжці грошових коштів. Сервер з базою даних знаходиться в голови правління дома, на [ADDRESS] , доступу до бази ні в кого немає. Одним словом, КС «Громадська каса» є фінансовою пірамідою для [PERSON] ». « Я довожу всіх членів КС до відому, що відбулася зустріч декількох членів КС з головою Могрицької селищної ради [PERSON] з питання повернення викрадених депозитних коштів [PERSON] за надані земельні послуги головою сільради [PERSON] , [PERSON] »(а.с. 8 - 10). Зазначеному протоколу надавалася оцінка у вищевказаних судових рішеннях по справах - № 592/4673/17, провадження №2/592/89/18 та № 591/6155/17, провадження №2/591/551/18. Судовим рішенням у справі № 592/4673/17 установлено, що 23.03.2016 рішенням Господарського суду Сумської області по справі № 920/84/16 задоволено позов [PERSON] до Кредитної спілки «Громадська каса», визнано недійсними рішення зборів членів Кредитної спілки «Громадська каса», які викладені в протоколі зборів членів Кредитної спілки «Громадська каса» від 14.08.2015. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом із тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Згідно статті 201 ЦК України честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. У частині 1 статті 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування. Главою 22 ЦК України визначено перелік особистих немайнових прав фізичної особи, серед яких і право на повагу до гідності та честі (стаття 297 ЦК України). Так, під гідністю необхідно розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Верховний Суд України у пункті 15 постанови Пленуму від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі особи, а також ділової репутації фізичних та юридичних осіб» (далі - Постанова ПВСУ) надав роз`яснення, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 Постанови ПВСУ не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. Вказана вимога по суті означала б вимогу повторної судової оцінки наданих суду доказів у раніше розглянутій справі. Якщо ж недостовірну інформацію було поширено в ході розгляду іншої справи зазначеними вище учасниками процесу відносно інших осіб, які не були учасниками процесу, то ці особи, якщо вони вважають, що така інформація порушує їх особисті немайнові права, вправі звернутися до суду за захистом своїх прав у порядку, передбаченому процесуальними кодексами. Так, звертаючись до суду, позивач указує, що поширена [PERSON] інформація про те, що [PERSON] є бандитом, аферистом, крадієм, шахраєм, що він підробив документи - є недостовірною. Зазначені відомості позивач вважає недостовірними, які на його переконання, принизили його честь, гідність, а також зашкодили його діловій репутації, у зв`язку з чим просив відшкодувати моральну шкоду. На підтвердження цих обставин посилається на звукозаписи судових засідань у яких відповідач [PERSON] давала показання як свідок (справа № 592/4673/17) та представник КС «Громадська каса» (справа № 591/6155/17). Судом встановлено, що цивільні справи виникали з приводу діяльності КС «Громадська каса», яку на період виникнення спірних правовідносин очолював [PERSON] . Відповідач [PERSON] , як свідок та представник відповідача, повідомляла суду інформацію, відносно [PERSON] як особи, яка брала участь у цих справах як відповідач і позивач, і яка на думку відповідача є недостовірною. Повідомлена [PERSON] інформація була доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. Вимог про визнання вказаної інформації такою, що не відповідає дійсності, чи спростувати її не заявляв, вказуючи на те, що відносно нього не ухвалювався вирок, що набрав законної сили, яким би був визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 (крадіжка), 190 (шахрайство), 191 (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем), 358 (підроблення документів) КК України і не обвинувачувався у вчиненні вказаних складів злочинів. Разом з тим, не може вважатись поширенням інформації, як обов`язковий елемент юридичного складу правопорушення, повідомлення інформації особою під час її допиту у цивільній справі, оскільки законодавством встановлений інший вид юридичної відповідальності, зокрема для свідка у випадку надання нею завідомо неправдивих показань, про що свідок попереджається у встановленому законом порядку. Оскільки недостовірну, на думку позивача інформацію, [PERSON] надала суду під час допиту у якості свідка та представника відповідача у цивільних справах, що не вважається поширенням інформації в розумінні статті 277 ЦК України, та за відсутності доказів того, що вона навмисно надали такі відомості з метою порушення особистих немайнових прав, доводи позивача про поширення відповідачем щодо нього недостовірної інформації не знайшли свого підтвердження. Щодо інформації повідомленої на зборах кредитної спілки, суд зазначає наступне. Так, відповідно до презумпції невинуватості єдиним процесуальним документом, що встановлює винуватість є вирок суду. Згідно повідомлення слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області [PERSON] не було повідомлено про підозру, на даний час триває досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12015200440005522, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2015 (а.с. 15). Проте, певна інформація автоматично не відноситься до недостовірної через відсутність вироку суду. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться. Наявна у протоколі зборів членів Кредитної спілки «Громадська каса» від 14.08.2015 інформація вказана від імені [PERSON] викладена не прямою мовою, а від неї як голови зборів. Одним із питань порядку денного зборів було перевибори голови правління КС «Громадська каса», яким був [PERSON] , та надання оцінки його діяльності на цій посаді. Зміст протоколу вказує на те, що у ньому наведено оцінку [PERSON] певних подій та критику поведінки і дій позивача під час перебування на посаді голови правління КС «Громадська каса». Згідно усталеної судової практики не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З огляду на викладене, оскільки думки, переконання та критична оцінка певних фактів і недоліків не є предметом судового захисту, суд дійшов до висновку, що надані позивачем докази не підтверджують порушення його права на повагу до гідності, честі та недоторканість ділової репутації, поширення неправдивої інформації щодо нього. Звертаючись до суду за захистом порушених прав позивачем обрано спосіб захисту - стягнення на його користь з [PERSON] 200000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, завданої поширенням недостовірної інформації його честі, гідності і діловій репутації. Оскільки під час судового розгляду доводи позивача про поширенням недостовірної інформації відповідачем судом визнані необґрунтованими, відсутні підстави для відшкодування [PERSON] моральної шкоди, завданої на думку [PERSON] поширенням недостовірної інформації його честі, гідності і діловій репутації у заявленому розмірі 200000 грн. За встановлених обставин суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому їх слід залишити без задоволення у повному обсязі. Судові витрати. Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач сплатив 3000 грн. судового збору та просив відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав Договір про надання правової допомоги, укладений 11.04.2019 між адвокатом Цюпкою О.В. та [PERSON] ; квитанцію про сплату за договором 5000 грн. Цюпкі О.В. - як фізичній особі підприємцю; опис виконаних робіт (а.с. 16 - 18). Зважаючи на положення частин 1, 2 статті 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позовних вимог судом відмовлено, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивача.

Outcome: dismissed