Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20.03.2014 року було частково задоволено позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дніпрометробуд», третя особа - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, про визнання недійсним наказу, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Позивачем [PERSON] до суду було подано заяву про ухвалення додаткового рішення по справі. Яким допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та вирішити питання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. Відповідно до п.п.3,3 ч.1, ч.3 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.367 цього кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. В судове засідання сторони по справі не з'явились. В зв'язку з чим, у відповідності до ч.3 ст.220 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити питання про ухвалення додаткового рішення у відсутності останніх та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Як вбачається з рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20.03.2014 року, останнім було задоволено позов [PERSON] про поновлення на роботі. Відповідно до п.4 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Оскільки вказане питання судом вирішено не було, суд у відповідності до п.3 ч.1 ст.220 ЦПК України вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в цій частині. Також під час розгляду справи позивачем подавалась заява про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу в сумі 600 грн. Так, до матеріалів справи було надано договір від 24.01.2014 року між позивачем та адвокатом [PERSON] про надання правової допомоги, яким передбачено, що за надання передбачених договором послуг, позивач зобов'язався оплатити останні із розрахунку 100 грн. за один час роботи. До заяви про стягнення витрат на правову допомогу, позивачем було надано довідку адвоката [PERSON], щодо отримання останнім від позивача коштів за надану правову допомогу в сумі 600 грн., що полягала у складанні позовної заяви та представництва інтересів [PERSON] в суді. Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Разом з тим, доказів про кількість годин витрачених адвокатом на складання позовної заяви, відповідного розрахунку, акту виконаних робіт, суду надано не було. Згідно журналів судових засідань адвокат [PERSON] приймав участь у всіх судових засіданнях по справі, що проводились 03.02.2014 року, 20.02.2014 року, 06.03.2014 року і 20.03.2014 року та загальна тривалість яких склала 168 хв. Відповідно до договору від 24.01.2014 року вартість одного часу роботи з надання правових послуг була визначена в сумі 100 грн., що не перевищує розміру, встановленого ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Таким чином, вартість однієї хвилини роботи згідно умов договору становить 1,7 грн. (100 грн. / 60 хв.). В зв'язку з цим, відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 285 грн. 60 коп. (1,7 грн. х 168 хв.). На підставі викладеного та

Outcome: approved