Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість - 262964,62 грн., яка включає: заборгованість за кредитом у розмірі - 208145,93 грн., заборгованість за відсотками у розмірі - 44698,88 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом - 6714,84, розмір інфляційних витрат за відсотками - 3404,97 грн., та витрати по сплаті судового збору у сумі що є предметом позову. Представник позивача Корогод А.І. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, у разі повторної неявки відповідача, який належним чином повідомлений та від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності ухвалити заочне рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки відповідачі суд не повідомили, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористались. На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 09 квітня 2015 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту №382АІ20150409001, відповідно до якого Банк надав Відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти у сумі 224000,00 грн. з кінцевим терміном користування кредитом до 09 квітня 2019 року, з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 20,70%. Пунктом 2.4 Договору кредиту передбачено, що нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно на суму фактичної заборгованості за Кредитом ,у валюті Кредиту за методом факт/360, де факт - фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360 - умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту. Відповідно до умов п.п. 4.1 Договору кредиту, за прострочення Позичальником термінів сплати Ануїтетних платежів, визначених п.п. 1.1.1. цього Договору ,комісій, передбачених умовами цього Договору, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених п.п. 1.1., 3.2.3., цього Договору, Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. З метою забезпечення виконання зобов'язання за Договором кредиту №382АІ20150409001 від 09.04.2015 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки №382АІ20150409001-ПОР, у відповідності до якого Поручитель зобов'язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов'язань щодо повернення суми Кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку ,передбачених Договоромкредиту на купівлю авто №382АІ20150409001 від 09 квітня 2015 року. (а.с. 16-17) Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Відповідно до статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 554 ЦК передбачено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч.1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Зміст договору як угоди (правочину) становить сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, в яких закріплюються їхні права та обов'язки, що становлять зміст договірного зобов'язання (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України). Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, котрим визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. (ч.1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України). Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як убачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, відповідачем [PERSON] порушено умови договору в частині повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами в порядку і строки визначені Договором кредиту, тому суд приходить до висновку, що позивачем правомірно пред'явлені вимоги про стягнення з [PERSON], та [PERSON], як солідарних боржників, заборгованість за кредитом, яка станом на 12.04.2017 року складає суму 262964,62 грн., яка включає: заборгованість за кредитом у розмірі - 208145,93 грн., заборгованість за відсотками у розмірі - 44698,88 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом - 6714,84, розмір інфляційних витрат за відсотками - 3404,97 грн., при визначені суми заборгованості суд бере за основну надані позивачем розрахунки заборгованості, які долучені до матеріалі справи, оскільки відповідачі не скористались процесуальним правом надати належні та допустимі докази щодо спростування заявлених позовних вимог в частині розміру заборгованості, яка виникла за час дії Кредитного договору. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договоромпідлягає задоволенню в повному обсязі, та присуджує стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором кредиту №382АІ20150409001 від 09.04.2015 року у розмірі 262964,62 грн. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3944,47 грн., тобто по 1972,24 грн. з відповідачів, що підтверджується долученим до справи оригіналом платіжного документа про сплату позивачем судового збору при зверненні з даним позовом до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved