Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до [PERSON] про стягнення трьох процентів річних за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором. В позовній заяві просить стягнути з відповідача три проценти річних за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором № 014/0464/82/84009 від 27 лютого 2007 року за період з 14 липня 2018 року по 02 липня 2021 року у сумі 5 588,23 доларів США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку 153 028,71 гривень, та судові витрати у розмірі 2 295,43 гривні. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 лютого 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №014/0464/82/84009, згідно умов якого Банк надав позичальнику креит у розмірі 30 000,00 доларів США строком до 27 лютого 2017 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у сумі 13,75 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені кредитним договором. Відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2011 року у справі №2-956/11 задоволено позовні вимоги ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 232 020,27 гривень, судового збору у сумі 1 700,00 гривень та витрати на інформаційно-технічного забезпечення у сумі 120,00 гривень. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором чи законом. Відповідно до розрахунку заборгованості, розрахунок трьох процентів річних визначений з період з 14 липня 2018 року по 02 липня 2021 року складає 5 588,23 доллари США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку 153 028,71 гривень. Будь-яких заяв та клопотань в ході проведення судового розгляду від відповідача не надходило. Рух справи 14 липня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до [PERSON] про стягнення трьох процентів річних за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 липня 2021 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду, відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги, у разі нявки відповідача не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог частини 6 статті 187 ЦПК України, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив суд про причини неявки та не подав відзив, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин З рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2011 року у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту вбачається, що відповідно до укладеного договору №014/0464/82/84009 від 27 лютого 2007 року [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 30 000,00 доларів США. Вказані кошти було надано відповідачу строком до 27 лютого 2017 року. Відповідач зобов`язався повернути кредит не пізніше вказаної дати та щомісячно погашати суми боргу відповідно до графіку погашення кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 13,75 % починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. За порушення умов договору зобов`язався сплатити позивачу суму пені у розмірі 0,5 % від простроченого платежу та 20,00 грн. штрафу за кожний день прострочення. 23 березня 2011 року рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2011 року у справі №2-956/11 задоволено позовні вимоги ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 232 020,27 гривень, судового збору у сумі 1 700,00 гривень та витрати на інформаційно-технічного забезпечення у сумі 120,00 гривень. Зазначене рішення набрало законної сили. За змістом положень частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно з положеннями статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому три проценти річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 ЦК України. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за час прострочення. Так, судом встановлено, що відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2011 року, справа 2-956/11 (а.с. 17) вбачається, що сума заборгованості за кредитом [PERSON] перед Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», яка була стягнута становить 232 020,27 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 6-8) судом встановлено, що заборгованість за кредитом становить 677 756,48 грн., заборгованість за відсотками становить 1 164 764,62 грн. Відповідно до вищевказаного розрахунку три проценти річних з 02 липня 2018 року на основну суму боргу становить 5 588,23 грн, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ станом на 02 липня 2021 року 153 028,71 грн. Таким чином, оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» щодо стягнення з [PERSON] трьох процентів річних у розмірі 153 028,71 грн, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України на суму основного боргу, яка стягнута згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2011 року та відповідачем не сплачена є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При пред`явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 295,45 грн (а. с. 1) - платіжне доручення). Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то понесені позивачем судові витрати на підставі частини 1 статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 295,45 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved