Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Словечанське споживче товариство Овруцької райспоживспілки ( надалі Позивач) звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] (надалі Відповідач) 28392,26 грн. на користь Словечанського СТ заподіяної шкоди при виконанні трудових обовязків. Свої вимоги мотивує тим, що розпорядженням №25 голови правління Словечанського споживчого товариства від 15 вересня 2015 року [PERSON] прийнято на посаду буфетниці кафе «Чарівниця» с. Тхорин Овруцького району з 16.09.2015 року на трьохгодинний робочий день з повною матеріальною відповідальністю. 16 вересня 2015 року між роботодавцем та [PERSON], [PERSON] укладено Договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність б/н, відповідно до умов якого сторони взяли на себе колективну матеріальну відповідальність за зберігання майна та інших цінностей, переданих їм для роздрібної торгівлі. 06 липня 2016 року голова правління Словечанського СТ видав розпорядження № 15 на проведення інвентаризації товарів, тари та грошових засобів в кафе «Чарівниця» с. Тхорин Овруцького району. За результатами інвентаризації товарно-матеріальних цінностей було виявлено недостача товарів на загальну суму 41868,14 грн., причини виникнення якої відповідач не змогла пояснити. [PERSON] в добровільному порядку відшкодувала збитки, а [PERSON] кошти по даний час не повернула. З приводу виявленої недостачі товарно-матеріальних цінностей Словечанське СТ зверталось до правоохоронних органів. Постановою старшого слідчого слідчого відділення СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області [PERSON] від 18.08.2016 року кримінальне провадження №12016060250000598 закрите, у зв»язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, роз»яснено потерпілому право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства. В добровільному порядку відповідачка не відшкодувала завдані збиткі в сумі 28392,26 грн., а тому позивач просить стягнути з їх з відповідача, посилаючись на ч.1 ст.130, п. 1, 2 ст.134, ст.135-1, ч.1, 3 ст.135-2, ч.1, 2, 5 ст.135-3, ч.3 ст.136 КЗпП України. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги. Відповідач визнала , що відпускала товар відвідувачам під запис на суму понад 17 тис. грн.. звідки взялася інша заборгованість пояснити не може. Суд вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, з»ясував наступні обставини. Судом встановлено, що розпорядженням №25 голови правління Словечанського споживчого товариства від 15 вересня 2015 року [PERSON] прийнято на посаду буфетниці кафе «Чарівниця» с. Тхорин Овруцького району з 16.09.2015 року на трьохгодинний робочий день з повною матеріальною відповідальністю. Дані обставини визнала у судовому засіданні відповідачка та вони стверджуються копіями розпорядження про прийняття на роботу, договором про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність. Відповідно до п.8 даного договору члени колективу (бригади) зобовязані дбайливо ставитись до цінностей і вживати заходів до запобігання шкоди; в установленому порядку вести облік, складати і своєчасно подавати звіти про рух та залишки цінностей; своєчасно інформувати власника про всі обставини, які загрожують зберіганню цінностей. 06 липня 2016 року голова правління Словечанського СТ видав розпорядження № 15 на проведення інвентаризації товарів, тари та грошових засобів в кафе «Чарівниця» с. Тхорин Овруцького району. По результатах інвентаризації, проведеної 06 липня 2016 року, виявлено недостачу товарно-матеріальних цінностей в розмірі 41868,14 грн. Інвентаризація проводилась в присутності продавців [PERSON] та [PERSON] , про що стверджує їх пояснення від 15.07.2016 року. Продавці [PERSON] та [PERSON] окремо писали пояснюючі про те, що станом на 06 липня 2016 року під час інвентаризації виявлена недостача 41868,14 грн., яку пояснити не можуть. (а.с.10, 11). Відповідно до вимог ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами. 6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків. За змістом ст. 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.135-2 КЗпП України при спільному виконанні працівниками окремих видів робіт, зв'язаних із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей, коли неможливо розмежувати матеріальну відповідальність кожного працівника і укласти з ним договір про повну матеріальну відповідальність, може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність. Відповідно до вимог ст. 135-3 КЗпП України розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. У разі розкрадання, недостачі, умисного знищення або умисного зіпсуття матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди. Відповідно до ч.3 ст.130 КЗпП України за наявності підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Пояснююча записка від 01.09.2014 року говорить, про те, що відповідачка брала товар в борг, а також в борг давала товар жителям села (а.с.21). Відповідно до п.12 розділу 1У Договору про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність підставою для притягнення членів колективу (бригади) до матеріальної відповідальності є матеріальна шкода, заподіяна розкраданням, нестачею, умисним знищенням або зіпсуттям матеріальних цінностей, а також їх знищенням або зіпсуттям через недбалість, що підтверджується інвентаризаційними документами. Відповідно до ч.2 ст. 135-3 КЗпП України у разі розкрадання, недостачі, умисного знищення або умисного зіпсуття матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди. З наведеного слідує, що матеріальна відповідальність наступає у випадку розкрадання товарно-матеріальних цінностей і у випадку допущення недостачі, що підтверджується інвентаризаційними документами. В матеріалах справи маються чорнові записи, як свідчать про те, що відповідачка давала в борг товар жителям села (а.с.12). З приводу виявленої недостачі товарно-матеріальних цінностей Словечанське СТ зверталось до правоохоронних органів. Постановою старшого слідчого слідчого відділення СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області [PERSON] від 18.08.2016 року кримінальне провадження №12016060250000598 закрите, у зв»язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, роз»яснено потерпілому право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства. Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що по результатах інвентаризації в кафе «Чарівниця» с.Тхорин виявлено недостачу товарно-матеріальних цінностей, частина недостачі допущена шляхом привласнення та розтрати. Суд приймає до уваги результати інвентаризації, яка проведена в присутності продавців, та акт часткової ревізії від 06 липня 2016 року. Розмір недостачі, встановлений інвентаризацією, відповідає розміру недостачі, встановленому ревізією. З відповідача на користь позивача слід стягнути 28392,26 грн. матеріальної шкоди, виявленої внаслідок інвентаризації. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач звернувся до суду з позовною заявою 10 квітня 2017 року і згідно платіжного доручення № 227 від 12.04.2017 року сплатив 1600,00 грн. судового збору. Суд вважає, що цей розмір слід стягнути на користь позивача з відповідача.

Outcome: approved