Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що житловий будинок з нижчевказаними господарськими будівлями та спорудами, що в с.Товмачик, по вул.Франка, 20, Коломийського району, належав на праві власності колгоспному двору, головою якого був батько сторін - [PERSON], який на час ліквідації колгоспних дворів проживав у спірному будинку разом із позивачем, відповідачами [PERSON], [PERSON], а також із дружиною [PERSON]. Тому кожен з них має (мав) право на 1/5 частину вказаного будинку. 18.04.2007 року [PERSON] помер, а 14.08.2011 року померла [PERSON] Після смерті батьків сторін відкрилась спадщина за законом, в тому числі і на 2/5 частини вказаного будинку, яку прийняв позивач, вступивши в управління вказаним спадковим майном, проживаючи в спадковому будинку на час відкриття спадщини. Однак, державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки свідоцтво про право власності на вказаний будинок видано тільки на імя голови колгоспного двору, а частки померлих та інших членів колгоспного двору не виділено. Відповідачі від часток в зазначеному колишньому колгоспному дворі відмовилися на користь позивача. Інших спадкоємців, які б претендували на вказану спадщину, немає. Тому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на зазначені житловий будинок, господарські будівлі і споруди. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 04.02.2016 року він звернувся до суду з письмовою заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявилися, подали до суду письмові заяви, в яких зазначають, що позовні вимоги визнають та просять справу розглядати в їх відсутності. В цих заявах вони також зазначили про свою відмову від часток в колишньому колгоспному дворі. Крім того, відповідачі подали до суду письмові заяви, посвідчені 08.11., 15.11.2012 року, 17.01.2013 року, 22.12.2015 року секретарем Товмачицької сільської ради Коломийського району та нотаріусом нотаріального округу Ольховатського району Воронезької області, Російської Федерації, в яких вказують, що їм відомо про відкриття спадщини після смерті їх батьків, відповідачі вважають себе такими, що не прийняли спадщини, не мають наміру звертатися з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, та відмовляються від своїх часток в майні колгоспного двору (а.с.19, 22, 26, 52). В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] одружилися 17.10.1960 року. У зв'язку з одруженням остання змінила прізвище на «Ославська» (а.с.13). Відповідно до свідоцтв про народження всі сторони народилися в с.Товмачик Коломийського району Івано-Франківської області. Їх батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.13, 16, 20, 23). У зв'язку із одруженням 14.02.1997 року відповідачка [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище «Ославська» (а.с. 24). Згідно з даними свідоцтв про смерть серії І-НМ №047018 та серії І-НМ №134210, виданих відповідно 19.04.2007 року та 15.08.2011 року виконкомом Товмачицької сільської ради, батько сторін помер 18.04.2007 року, а мати - 14.08.2011 року в с.Товмачик Коломийського району (а.с. 11, 12). Відповідно до довідок №№284/02-34/07, 285/02-34/07, 286/02-34/07, виданих Товмачицькою сільською радою 26.09.2011 року, батькові сторін належав житловий будинок в с.Товмачик, по вул. Франка, 20, Коломийського району, в якому він проживав з жовтня 1966 року по день смерті (18.04.2007 року). Дане господарство станом на 01.07.1990 року належало до колгоспного двору. На вказану дату в цьому господарстві проживали [PERSON] - голова двору, [PERSON] дружина, діти - [PERSON], [PERSON], [PERSON] На час смерті [PERSON] в зазначеному будинку були зареєстровані дружина та сини померлого - [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач). На час смерті [PERSON] в зазначеному будинку проживали сини померлої [PERSON] та [PERSON] Заповіти від імені батьків сторін у виконкомі вказаної ради не посвідчувалися (а.с. 8-10). Право власності на вказаний житловий будинок на підставі свідоцтва про право власності, виданого 10.09.1989 року згідно з рішенням виконкому Коломийської районної ради №125 від 14.06.1989 року, зареєстровано за [PERSON] - головою колгоспного двору (а.с.6). Згідно з довідкою - технічною характеристикою №43508 та технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданими ОКП «Коломийське МБТІ» відповідно 08.10. та 11.10.2012 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 55,7 кв.м. житловою площею 21,2 кв.м., та господарських будівель і споруд: літньої кухні літера Е, сараю літера К, сараю літера Л, навісу літера М, вбиральні - літера Н, огорожі - №1, №3, №5, криниці - №4 ( а.с. 7, 29-31). 03.10.2011 року позивач звернувся до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері (спадкова справа №417, а відповідач [PERSON] - із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті матері (а.с.15, 18). Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса вказаної нотаріальної контори від 17.09.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за померлим [PERSON] як за головою колгоспного двору, правовстановлюючий документ на нерухоме майно, що підтверджує право власності померлого на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, виданий тільки на голову двору, частки померлого голови колгоспного двору та інших членів колгоспного двору не виділено (а.с.32). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи визнання позову відповідачами, суд приходить до висновку, що позивач як єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину після смерті своїх батьків, не взмозі оформити свої права на вказане спадкове майно. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за позивачем права власності на спірне майно. На підставі наведеного, ст.392, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved