Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У лютому 2021 року позивач [PERSON] , в особі свого представника [PERSON] , звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет» (далі - ТОВ «Фудмаркет», відповідач-1), акціонерного товариства «Рітейл Груп» (далі - АТ «Рітейл Груп», відповідач-2) про відшкодування майнової та моральної шкоди. Позов обґрунтований тим, що 21 січня 2021 року на вході до торгового приміщення магазину « Велмарт », що знаходиться за адресою: м. Київ. вул. Саперно-Слобідська, 10 та належить ТОВ «Фудмаркет», внаслідок невиконання працівниками даного магазину своїх трудових обов`язків, з позивачем стався нещасний випадок, причиною якого є, окрім іншого, груба недбалість адміністрації вказаного магазину та порушення встановлених законом вимог щодо забезпечення безпечного доступу відвідувачів до торгових приміщень. Так, 21 січня 2021 року приблизно о 12 год. 30 хв., прийшовши до приміщення вищевказаного магазину, позивач підійшла до головного входу з автоматично розсувними дверима та в межах дверного отвору, розсувні двері несподівано зачинилися, вдаривши та стиснувши останню з обох сторін одночасно, в тому числі у зв`язку з пошкодженням підлоги на вході до магазину. Позивач від удару та зачепившись за яму впала тілом на ліву руку, після чого відчула гострий біль та запаморочення. В результаті медичного обстеження позивача у травматологічному пункту комунального підприємства «Консультативно діагностичний центр» Голосіївського району м. Києва, останній був встановлений діагноз - закрита травма лівого передпліччя: перелом дистального епіметафізу променевої кістки зі зміщенням уламків та перелом шиловидного відростку ліктьової кістки зі зміщенням уламків, що підтверджується медичною довідкою № 608 від 21 січня 2021 року та висновком експертного дослідження № 043-76-2021 від 29 січня 2021 року Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. 04 лютого 2021 року Голосіївською РДА було надано відповідь № 100-100/ОП/С-53-197, відповідно до якої було встановлено, що АТ «Рітейл Груп» провела діагностику вхідних дверей, а також в термін до 28 лютого 2021 року зобов`язується провести ремонтні роботи на підлозі біля вхідних дверей. Також позивач зазначила, що в результаті травмування на території магазину «Велмарт», що за адресою: м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 10 , їй була нанесена моральна шкода, яка полягає у фізичному болю у травмованої руки, душевних стражданнях з приводу, безпорадного стану, необхідності турбувати своїх близьких. Зазначена травма унеможливила здатність позивача вести активний спосіб життя, належним чином організувати свій побут, змінився уклад її життя, що вимагає додаткових зусиль для відновлення нормального життя. Розмір компенсації моральної шкоди обчислюється виходячи з тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень, їх наслідків, тривалості лікування, інтенсивності фізичного болю, тривалості та глибини переживань потерпілої, страждань з приводу отриманих травм та свого стану після лікування, душевного стану потерпілої та тих змін, що відбулися у її житті тощо. У зв`язку з вищевикладеним, позивач оцінює нанесену їй моральну шкоду в розмірі 120 000,00 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд стягнути солідарно з АТ «Рітейл Груп» та ТОВ «Фудмаркет» на свою користь 1 338,60 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди та 120 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати. Процесуальні дії у справі Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23 лютого 2021 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 25 березня 2021 року через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача, якою недоліки позовної заяви усунуті, а тому відповідно ухвалою від 29 березня 2021 року відкрито провадження в указаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в судове засідання. Стислий виклад позиції сторін відносно позовних вимог 17 травня 2021 року на адресу суду надійшов відзив представника ТОВ «Фудмаркет» на позовну заяву, яким відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на наступне. У відповідності до загальних принципів відшкодування шкоди на позивача покладається обов`язок довести: факт завдання шкоди; її розмір; причинно-наслідковий зв`язок між діями/бездіяльністю відповідача. У той же час, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наступні обставини: коли (в який день та час) позивач зазнала ушкодження здоров`ю; факт завдання шкоди позивачу саме в магазині за адресою: м. Київ, вул. Сапперно- Слобідська, 10 ; факт, що в магазині за адресою: м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 10 свою господарську діяльність здійснює відповідач-1; причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та діями відповідача-1. В контексті вищевикладеного, зазначено, що ТОВ «Фудмаркет» не здійснює господарської діяльності в магазині за адресою: м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 10 . У ТОВ «Фудмаркет» відсутні ліцензії та інша дозвільна документація на право роздрібної торгівлі алкоголем та тютюном, а нерухоме майно в якому знаходиться вказаний магазин не належить (і ніколи не належав) відповідачу. Більш того, ТОВ «Фудмаркет» не має жодного відношення до АТ «Рітейл Груп». Останній не є засновником ТОВ «Фудмаркет», чи бенефіциарним власником останнього. За таких умов, позивачем не наведено жодних правових підстав пред`явлення позову до ТОВ «Фудмаркет» та не зазначено і не доведено чим саме товариство порушило законні права та інтереси позивача. 17 травня 2021 року на адресу суду надійшов відзив представника АТ «Рітейл Груп» на позов, яким представник позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення, виходячи із наступних міркувань. АТ «Рітейл Груп» не є власником або орендарем приміщення магазину за адресою м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 10 , також не є торговим оператором ринку роздрібної торгівлі товарам споживання та не здійснює господарську діяльність за вказаною адресою. АТ «Рітейл Груп» не має жодного відношення до ТОВ «Фудмаркет». Вказані юридичні особи не є засновниками (учасниками) один одного, а відтак, твердження позивача про те, що АТ «Рітейл Груп» є управляючою компанією мережі гіпермаркетів є хибним та таким, що не підтверджується жодним доказом. Так, позивачем не наведено підстав пред`явлення позову до відповідача-2 та не доведено, якими діями AT «Рітейл Груп» йому завдано шкоди. Саме тому, отримавши претензію позивача, AT «Рітейл Груп» у своїй відповіді зауважило, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на те, що до претензії не додано жодних документів, які б підтверджували ті події та обставини, на які позивач посилається. 05 липня 2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив AT «Рітейл Груп», якою представник позивача стверджує, що в свою чергу факт заподіяння позивачу шкоди саме відповідачем-2 підтверджується обставинами, описаними в тексті позовної заяви, а також доказами, доданими до позовної заяви, а відтак достовірність факту заподіяння позивачу шкоди саме відповідачем-2 наразі перебуває поза розумним сумнівом та є доведеним як матеріалами справи, так і твердженнями самого відповідача-2, викладеними, зокрема, в тексті його листа до адміністрації № 02-02-21//1 від 02 лютого 2021 року. Отже на думку представника позивача, заперечення відповідача-2, викладені в тексті відзиву, є безпідставними та такими, що не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Обгрунтовуючи підстави позову, позивач зазначила, що 21 січня 2021 року з нею трапився нещасний випадок, причиною якого стала бездіяльність працівників магазину «Велмарт», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 10, яка полягала у невиконання обов`язку з належного утримання стану автоматичних дверей, у зв`язку із технічної несправності останніх та підлоги поруч із ними, що містила нерівності, внаслідок чого позивачу було завдано фізичної шкоди. Довідкою КНП «Консультативно діагностичного центру» № 608 від 21 січня 2021 року, виданої на ім`я [PERSON] , встановлений факт перелому сміта зі зміщ. У зв`язку із складеними обставинами, позивач звернулась до Київського міського клінічного бюро судово - медичної експертизи із заявою від 27 січня 2021 року про складення експертного висновку. За результатом проведеного дослідження, лікарем судово-медичного експерту Нікоян А.А. складено висновок експертного дослідження № 043-76-2021, яким встановлено, що морфологія виявлених тілесних ушкоджень дозволяє вважати спроможним термін їх утворення у вказаний строк, тобто 21 січня 2021 року до 13-40. Рентгенологічні дані вказують на наявність перелому лівої променевої кістки, кістки, шиловидного відростку ліктьової кістки, що дозволяє стверджувати, що як відновлення анатомічної цілісності вказаних кісток так і власно функції даної анатомічної ділянки, буде перевищувати 21 добу (звичайні строки консолідації таких переломів та відновлення функції травмованої ділянки перевищують 21 добу, тому є підстави стверджувати, що дане тілесне ушкодження відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості. Надалі, на підставі звернення позивача до Голосіївської РДА, остання надала відповідь, що відповідно до положень статті 36 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», заборонено місцевим державним адміністраціям втручатися у господарську діяльність підприємств, установ та організацій, однак ТОВ «Рітейл груп» своїм листом від 02 лютого 2021 року вих. № 02-02-21//1 повідомило Голосіївську РДА, що обслуговуюча підрядна організація, яка приїхала за викликом за адресою: м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 10 провела діагностику дверей і встановила, що двері працюють в штатному режимі. В термін до 28 лютого 2021 року підрядна організація, що обслуговує супермаркет, на вхідній групі проведе ремонтні роботи на підлозі біля розсувних дверей та усуне незручності. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Так, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, з огляду на пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто, для відшкодування майнової шкоди найголовнішої умовою є встановлення особи, внаслідок дій (або бездіяльності) якої, іншій особі було завдано таку шкоду. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, з наступними змінами та доповненнями, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, під час вирішення спору про відшкодування шкоди в даному випадку суду необхідно з`ясувати: що стало причиною отримання травми, хто в цьому винен, тобто в результаті чиїх дій (бездіяльності) це сталося, причинний зв`язок між діями (бездіяльністю) та спричиненою шкодою, а також підлягає доведенню розмір збитків. На підтвердження неналежного технічного стану автоматичних дверей, що встановлені для входу в приміщення мазаину « Велмарт », за адресою вул. Саперно-Слобідська, 10 , стороною позивача не надано доказів, як і не надано доказу, який би засвідчував сам факт обставин, на які посилається позивач , за яких остання отримала тілесні ушкодження. Відповідно до частин першої-другої статті 82 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Разом з цим, слід також зазначити, що для настання цивільно-правової відповідальності у вигляді стягнення майнової та моральної шкоди необхідною є наявність таких елементів: винність дій особи, яка завдала шкоду, протиправність таких дій (в даному випадку бездіяльності), наявність шкоди, а також причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками, що настали. При цьому необхідною є одночасна наявність всіх вищезазначених елементів. Суд зауважує, що при розгляді даної справи в межах заявлених позивачем позовних вимог та їх обґрунтування для стягнення з відповідачів на користь позивача майнової та моральної шкоди обов`язковим є встановлення на підставі належних та допустимих доказів того, що шкоду позивачу було завдано саме через бездіяльність відповідачів, яка виразилась у незабезпеченні належного технічного стану автоматичних дверей чи підлоги поряд із ними, та саме через неналежний стан даних речей позивач отримала тілесні ушкодження, а також встановлення причинно-наслідкового зв`язку між тим, що незабезпечення відповідачем належного технічного стану призвело до травмування позивача. Однак, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вказаних фактів. Усі доводи позивача з цього приводу зводяться виключно до її особистих припущень, що шкоду було завдано внаслідок неналежного стану автоматичних дверей. При цьому, стороною позивача не доведено належними, достатніми та переконливими доказами, що шкоду позивачу завдано саме через бездіяльність відповідачів, яка виразилась у незабезпеченні належного технічного стану автоматичних дверей. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України). Оскільки для встановлення обставин, які входять до предмету доказування у даній справі, а саме - для встановлення незадовільного технічного стану автоматичних дверей та причино-наслідкового зв`язку між їх станом та отриманою позивачем травмою, необхідним є наявність спеціальних знань. При цьому, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених ЦПК України, про що зазначено у частині сьомій статті 81 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, усі доводи сторони позивача в обгрунтування заявлених позовних вимог ґрунтуються на особистих переконаннях та поясненнях позивача. Однак для ухвалення у справі обґрунтованого рішення, такі факти повинні бути встановлені належними та допустимими доказами (висновками експертів, відповідними письмовими доказами тощо), а не ґрунтуватися на припущеннях. Слід зауважити, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Крім того, позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що ТОВ «Фудмаркет» або АТ «Рітейл Груп» є власниками або особами, що відповідно до певних обставин зобов`язані утримувати в належному технічному стані автоматичні двері та/ або підлогу біля них, що розміщені для входу до магазину « Велмарт », за адресою вул. Саперно-Слобідська, 10 . Дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що належних доказів на підтвердження факту спричинення позивачу шкоди саме внаслідок винної протиправної бездіяльності відповідачів позивачем суду надано не було. Дійсна причина отримання позивачем травми також не була встановлена та ґрунтується виключно на пояснення позивача з приводу обставин, що мали місце 21 січня 2021 року, не доведено і причинний зв`язок між діями (бездіяльністю) відповідачів та спричиненою шкодою, оскільки не доведено, що отримання позивачем травми сталось з вини відповідачів та в результаті не забезпечення належного технічного стану автоматичних дверей. Усі обставини отримання позивачем травми відомі суду виключно із письмових пояснень позивача, а при складанні висновку експерт керувався медичною документацією та обставинами, що наведені зі слів позивача, при цьому будь-яких переконливих доказів на підтвердження зазначених нею обставин матеріали справи не містять. Наведена ситуація зводить процес вирішення даної справи на підставі здогадок та припущень, покладення яких в основу законного та обґрунтованого рішення є недопустимим. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що вина відповідачів щодо незабезпечення належного стану автоматичних дверей та/або підлоги поруч із ними та причино-наслідкового зв`язку між станом дверей та отриманою позивачем травмою є недоведеною, та враховуючи, що точної причини і механізму отримання позивачем травми не встановлено, підстави вважати, що саме відповідачі є відповідальною за завдану шкоду особою, відсутні. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача про солідарне стягнення з відповідачів майнової та моральної шкоди. Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог [PERSON] слід відмовити в повному обсязі за недоведеністю. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки під час розгляду справи суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] , то судові витрати позивача у даній справі підлягають віднесенню на сторону позивача.

Outcome: dismissed