Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 13.02.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання спадкового договору, в якій просить розірвати спадковий договір від 11.07.2008, укладений між нею та [PERSON] , який було посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Лігута Л.В. та зареєстровано в реєстрі за №4338, оскільки [PERSON] близько десяти років зобов`язання за договором не виконує. В обґрунтування позову позивач [PERSON] вказує, 11.07.2008 між нею та [PERSON] було укладено спадковий договір, який посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Лігутою Л.В. та зареєстровано в реєстрі №4338. За умовами цього договору, вона виступила як відчужувач, а [PERSON] - набувачем. Відповідно до п. 1 Спадкового договору, набувач зобов`язується виконувати передбачені в ньому розпорядження відчужувача і в разі його смерті набуває право власності на належне відчужувачу майно: квартиру за [ADDRESS] . Згідно умов Договору, відповідач повинна була сплачувати їй 600 грн. щомісячно, а вона повинна надавати відповідну розписку, виконувати поточний дрібний ремонт, купувати ліки на її лікування та інші обов`язки, які передбачені п.2.1. Договору. Зазначає, що [PERSON] останні десять років зобов`язання за Договором не виконує, зв`язок з нею не підтримує, внаслідок чого вона змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно отриманого повідомлення, а.с. 20, а також повернутого за закінченням терміну зберігання поштового повідомлення, а.с. 33-34, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність до суду не надходили, відзив на позов до суду не надавала. Третя особа приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Лігута Л.В. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 11-00 год. 11.03.2020, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 11.03.2020 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 10-00 год. 08.04.2020, у зв`язку з неявкою відповідача, яка про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Ухвалою суду від 08.04.2020 відкладено розгляд справи до 10-00 год. 06.05.2020, у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якої у суду відсутні відомості про вручення їй повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, 06.05.2020 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, оскільки існує сукупність умов, передбачених нормами ч.1 ст. 280 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 28.12.2002, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Бикановою І.М., та зареєстрований у реєстрі за №4110 (а.с. 7). 11 липня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено спадковий договір, який посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Лігутою Л.В. та зареєстровано в реєстрі за №4338, що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 4, 5). Відповідно до п.1.1 розділу 1 Договору, набувач зобов`язується виконувати передбачені в ньому розпорядження відчужувача і в разі його смерті набуває право власності на належне відчужувачу майно: квартиру за [ADDRESS] (а.с. 4) Згідно 2.1 Договору, передбачено обов`язки набувача, а саме не пізніше десятого числа кожного місяця виплачувати відчужувачу грошову суму у розмірі 600 грн.; виконувати дрібний ремонт квартири; надавання побутових послуг; витрати на придбання для відчужувача лікарських засобів; забезпечення надання відчужувачеві медичної допомоги вдома лікарем загального профілю, а також лікарями-спеціалістами; забезпечення відчужувача у разі потреби, визначеної висновком МСЕК, відповідними технічними та іншими засобами реабілітації, та інші (а.с. 4). Відповідно до п.3.1. Договору, право власності на майно, що є предметом цього договору, у набувача виникає в разі смерті відчужувача. Пунктом 6.3 спадкового Договору визначено, що у разі невиконання набувачем розпоряджень відчужувача на його вимогу цей договір може бути розірваний у судовому порядку. Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 статті 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Згідно ч. 2 ст. 1303 ЦК України, набувачем у спадковому договорі може бути фізична або юридична особа. Відповідно до ст. 1304 ЦК України, спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Статтею 1308 ЦК України передбачено, що спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільними відповідати його внутрішній волі. Ст. 214 ЦК України передбачено, що особи, які вчинили дво- або багатосторонній правочин, мають право за взаємною згодою сторін, а також у випадках, передбачених законом, відмовитися від нього, навіть у тому разі, якщо його умови повністю ними виконані. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст. 1302, 1305 ЦК України, та умовами укладеного між сторонами Спадкового договору, обов`язки з вчинення певних дій, передбачених договором, покладено на набувача, а відчужувач у спадковому договорі не має обов`язків, він наділяється лише правом вимоги, тому набувач повинен довести належне виконання ним зобов`язань за договором. Крім того, ч. 2 ст.651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У абзаці 2 п. 11 Постанови №14 Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» від 18грудня 2009 року Верховний Суд України роз`яснив, що, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Таким чином, суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб і, залежно від встановленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно норм ч. 3 ст.12 та ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що передбачено ч. 5 ст. 81 ЦПК України. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідачем [PERSON] не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження виконання нею розпоряджень позивача та умов договору, які перелічені у Спадковому договорі. Аналізуючи зазначені норми права, та враховуючи, що [PERSON] не виконує свої зобов`язання відповідно до умов спадкового договору, існування правочину без згоди позивача на це та волевиявлення відповідача на його виконання, є порушенням принципу свободи укладення і розірвання договорів, тому суд вважає необхідним розірвати спадковий договір від 11 липня 2008 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Лігутою Л.В., зареєстрований в реєстрі за № 4338. На підставі ст.ст. 203, 214, 526, 626, 1302-1305, 1308 ЦК України,

Outcome: approved