Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30.09.2015року позов задоволений. Визнано [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] народження, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Заявникизвернулися з заявою про перегляд вищезгаданого рішення, посилаючись на те, що відповідачі не могли бути присутніми в судовому засіданні. Вони не були повідомлені про розгляд справи належним чином, тому були позбавлені своїх законних прав та інтересів, а саме позбавлені можливості надати відповідні докази, як на підставу заперечень, проти звернених до нього позовних вимог. Окрім того при постановці рішення Оболонським районним судом було порушено принцип рівності перед законом і судом, принцип змагальності та принцип законності. В своїй заяві про перегляд заочного рішення відповідачі просили суд скасувати вказане заочне рішення, оскільки рішення було винесено у відсутність відповідачів, а про рішення вони взагалі дізналась лише в липні 2017 року та рішення раніше не отримували. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача, який повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло відомостей про причини неявки. Згідно ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. У відповідності з п. 3), 4) ч. 1 ст. 229 ЦПК України та ч. 1 ст. 232 ЦПК України підставами для скасування заочного рішення є сукупність таких обставин: поважність причин неявки в судове засідання; поважність причин, що перешкоджали повідомити про це суд; наявність доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Згідно з п.1) ч. 3 ст. 231 ЦПК України у разі відсутності зазначених вище підстав суд може своєю ухвалою залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі повідомлялись про дату і час розгляду справи у встановленому законом порядку, та зворотнє поштове повідомлення про виклик повернулось із поміткою «за закінченням терміну зберігання», що у відповідності до вимог ч.8 ст.76 ЦПК України є належним повідомлення про вручення. Жодних доказів існування обставин, які б мали значення для правильного вирішення справи, та їх не врахування судом при винесенні вказаного рішення відповідачем наведено не було . Оскільки, відповідач не повідомив суд про поважність причин неявки в судове засідання, і про причини, що перешкоджали повідомити про це суд, не вмотивував обставини для скасування заочного рішення і не надав жодних доказів на їх підтвердження, що могли б вплинути на зміст заочного рішення, заява відповідача про перегляд заочного рішення є необґрунтованою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява не підлягає задоволенню, оскільки відповідач неодноразово викликався на судові засідання шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу реєстрації та засоби масової інформації. Окрім того в судові засідання, які відбувалися 27.07.2015р. та 30.09.2015року відповідачі не з'являлися. Так, відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити неправомірність вимог позивача в стадії судового розгляду справи, з'явившись в судові засідання, надавши обґрунтовані письмові заперечення чи забезпечивши участь свого представника в судових засіданнях.

Outcome: dismissed