Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «МетаБанк» звернулось з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої уточнені позовні вимоги позивач мотивує тим, що 26.09.2008р. між Акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «МетаБанк», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 638001198898А, згідно з умовами якого позичальнику був наданий кредит в сумі 68208 грн. на термін до 26.09.2015 р. включно, зі сплатою відсотків відповідно до умов кредитного договору. Банк свої обов'язки за кредитним договором виконав та надав позичальнику грошові кошти на рахунок продавця автомобіля ТОВ «УкрАвтоЗАЗ-Сервіс». Також, відповідно до п.1.4 кредитного договору сторонами було погоджено надання додаткового кредиту у рамках кредитної лінії на оплату витрат зі страхування автомобіля у сумі 1482,83 грн. Згідно з п.1.2 кредитного договору, позичальник взяв на себе зобов'язання повністю погасити отриманий кредит та сплатити банку відсотки за користування кредитом відповідно до умов договору. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між Банком та [PERSON] як поручителем було укладено договір поруки № 9380011988902 від 26.09.2008р., згідно з яким поручитель [PERSON] зобов'язався перед кредитором відповідати по зобов'язанням позичальника [PERSON], які виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобов'язань. Відповідачем [PERSON] було порушено умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 23.03.2015 року виникла заборгованість по договору у розмірі 79 629,73 грн., що складається із заборгованості за кредитом - 44 177,12 грн., пені - 35 452,61 грн. Оскільки позичальником та поручителем належним чином не виконувалися грошові зобов'язання, передбачені умовами кредитного договору та умовами договору поруки, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості у розмірі 79 629,73 гривень та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача ПАТ «МетаБанк» присутній не був, надав заяву, у котрій просив справу розглянути у його відсутність, позов підтримав. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, однак надали письмові заперечення. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов ПАТ «МетаБанк» підлягає частковому задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 26.09.2008 року між Акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «МетаБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 638001198898А на термін до 26.09.2015 р., згідно з умовами якого позивач надав відповідачу на споживчі цілі, а саме придбання транспортних засобів (автомобіля), кредит у сумі 68208,00 грн. на строк 84 (вісімдесят чотири) місяці по 26.09.2015 року включно, зі сплатою 16,75 відсотків річних та комісії за надання кредиту в сумі 0 грн. (а.с.5-8). Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав повністю та відповідно до п.1.3 кредитного договору надав позичальнику грошові кошти шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця автомобіля ТОВ «УкрАвтоЗАЗ-Сервіс». Відповідно до п.1.4. кредитного договору сторонами було погоджено надання додаткового кредиту у рамках кредитної лінії на оплату витрат зі страхування автомобіля у сумі 1482,83 грн. Згідно з п.2.1 позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати Банку відсотки за користування Кредитом та Кредитною лінією, погашати частину Кредиту та Кредитної лінії, та інші платежі на користь банку, передбачені додатком №1 до цього договору. У разі, якщо сума фактично нарахованих відсотків відрізняється від зазначеної у додатку № 1, позичальник зобов'язаний погасити всю суму фактично нарахованих відсотків за цей період Згідно п. 1.2 кредитного договору, кредит надається на придбання автомобілю марки: Chevrolet, модель: Aveo SF48Y, вартість: 69600,00 грн. Відповідно до кредитного договору, [PERSON] (позичальник) взяла на себе зобов'язання повністю погасити отриманий кредит та сплатити банку відсотки за користування кредитом, відповідно до умов договору. Згідно до п. 1.4 кредитного договору, банк відкриває позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності відновлювальну траншеву кредитну лінію на споживчу ціль - оплату витрат страхувальника на страхові платежі згідно з договором страхування. Початковий ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 1482,83 грн., а в подальшому дорівнює залишку заборгованості по кредитній лінії, в порядку і на умовах, визначених цим договором на строк 84 місяці по 26.09.2015 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 0,0001 відсотків річних Пунктом 1.5 кредитного договору передбачено, що позичальник здійснює погашення частини кредиту та кредитної лінії та сплату відсотків за користування кредитом і кредитною лінією шляхом внесення на картрахунок [NUMBER] суми згідно з додатком № 1 до цього договору, щомісячно в період з 1 по 26 число кожного місяця. Сума нарахованих відсотків, зазначених у додатку 1 до цього договору відповідно змінюється у випадках, коли день погашення кредитної лінії і відсотків припадає на святковий чи вихідний, або у разі дострокового часткового або повного погашення суми заборгованості по кредитній лінії, а також у разі настання високосного року. Відповідно до п.1.7 кредитного договору, забезпеченням виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором є застава транспортного засобу, що придбається, та порука [PERSON] Застава оформлюється відповідним договором, що укладається між сторонами на умовах банку. В забезпечення повернення кредитних коштів був укладений договір поруки № 9380011988902 від 26.09.2008 року, згідно з яким поручитель [PERSON] зобов'язався перед кредитором відповідати по зобов'язанням позичальника [PERSON], які виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобов'язань (а.с.9). Згідно з п. 1 договору поруки поручитель, у разі невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, зобов'язується в порядку, передбаченому цим договором, погасити борг позичальника Банку в сумі наданого кредиту 69690,83 гривень, сплатити відсотки за кредитом, комісії, суми неустойки і нанесених збитків та інші платежі за кредитним договором, виходячи з умов кредитного договору, за весь період користування позичальником кредитом. Згідно з п. 3 договору поруки у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором по погашенню кредиту, сплаті відсотків за кредитом, комісій, сум неустойки і нанесених збитків та інших платежів за кредитним договором, поручитель, як солідарний боржник банку, зобов'язується погасити заборгованість позичальника. Відповідно до п. 4 договору поруки поручитель зобов'язаний самостійно слідкувати за виконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором. Пунктом 10 договору поруки передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами - 26.09.2008 року та діє до виконання у повному обсязі зобов'язань позичальником за кредитним договором, або поручителем за цим договором. Згідно з п. 6.1 кредитного договору, в разі невиконання чи неналежного виконання сторонами зобов'язань, передбачених цим договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні завдані нею збитки, у т.ч. пов'язані з наданням позичальником недостовірної інформації. Збитки стягуються в повній сумі понад суми неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з положеннями ст.ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 6.5 кредитного договору передбачена пеня у розмірі 0,2% від простроченої суми за кожен день прострочення. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка [PERSON] зобов'язання за кредитним договором № 638001198898А від 26.09.2008 року належним чином не виконала, у зв'язку із чим станом на 23.03.2015 року виникла заборгованість на загальну суму - 79 629,73 гривень, яка складається з: - заборгованості по простроченому кредиту - 44177,12 гривень; - пені - 35452,61 гривень; Будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідачі суду не надали, як і відсутні докази належного виконання відповідачами умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки відповідачка [PERSON] порушила зобов'язання, встановлені кредитним договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи немає, суд дійшов до висновку про наявність обґрунтованих підстав щодо стягнення заборгованості. При цьому підстав для застосування позовної давності немає, оскільки відповідачка здійснювала платежі періодично, в тому числі з березня 2013 року. Відповідно до вимог п.3.1 кредитного договору банк звертався до боржника [PERSON] та поручителя [PERSON] з повідомленням про невиконання зобов'язань №76/11101 від 26.11.2010 року (а.с.12). Суд вважає законними вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості, враховуючи, що відповідач [PERSON] в забезпечення виконання відповідачкою [PERSON] своїх зобов'язань за договором кредиту виступив її поручителем. Суд критично оцінює посилання представника відповідача [PERSON] на те, що порука по даному кредитному договору на час звернення позивача до суду у травні 2012 року припинилась відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За таких обставин, суд вважає, що відповідачем та його представником не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх заперечень. Фактів, що спростовують обставини, якими обґрунтовано позовні вимоги та наявність яких була встановлена судом, а також заперечень по суті позовних вимог, - відповідачем та його представником не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст. 553 ЦК України). За змістом ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Враховуючи, що укладеним договором кредиту передбачено, що поручитель безвідзивно та безспірно зобов'язується відповідати перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з цього договору, поручитель відповідає перед банком в тому ж об'ємі, що і позичальник, позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банка вимагати виконання зобов'язань, вказаних у цьому договорі, повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо, вимоги позивача про солідарне стягнення заборгованості в тому числі з поручителя є законними та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як видно з матеріалів справи - строк виконання основного зобов'язання - 26.09.2015 року, позивач звернувся з позовом до суду до боржника [PERSON] та поручителя [PERSON] 11 травня 2012 року, тобто шестимісячний строк від дня настання строку виконання основного зобов'язання позивачем не пропущено, тобто вимоги до поручителя пред'явлені вчасно. Згідно із наданим позивачем розрахунком у даному конкретному випадку розмір пені за прострочення виконання відповідачами зобов'язання щодо повернення грошових коштів за кредитним договором складає 35 452,61 грн. При цьому ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено право суду своїм рішенням зменшити розмір неустойки у разі, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема ступінь виконання боржником його зобов'язань; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання. Приймаючи до уваги, що інтереси банку достатньо захищені процентною ставкою, а також те, що відповідачкою виплачено тіло кредиту у розмірі 24031,75 грн., вона фактично не вклоняється від оплати кредиту, а також відсутність доказів, що несплатою кредиту банку завдано суттєвої шкоди, суд вважає, що визначений позивачем розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 35 452,61 грн. слід зменшити до 17 726,30 грн. Враховуючи порушення відповідачами умов договору кредиту, договору поруки та взятих на себе зобов'язань, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з них заборгованості за кредитом в сумі 61 903, 42 грн. ( 44 177,12 грн. заборгованості по простроченому кредиту та 17 726,30 грн. пені). Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому суд вважає, що з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 61 903, 42 гривень, а також в рівних частках витрати по сплаті судового збору в розмірі 619,03 гривень.

Outcome: partial