Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 листопада 2015 року, ухваленим за позовом [PERSON] до відділу ДВС Бердянського МРУЮ в Запорізькій області, [PERSON] про визнання недійсними та скасування акту про уцінку майна, акту про проведення електронних торгів, прилюдних торгів з реалізації житлової квартири, були визнані недійсними прилюдні торги від 20 жовтня 2014 року з реалізації житлової квартири за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON], з поверненням сторін цього правочину до первісного стану; визнано недійсним акт відділу ДВС Бердянського МРУЮ Запорізької області про проведені електронні торги житлової квартири за адресою: [ADDRESS] від 30 червня 2015 року. До суду звернувся представник [PERSON], адвокат [PERSON], із заявою про ухвалення додаткового рішення, яку він під час розгляду справи уточнив. Вказана заява мотивована наступним. За оскаржуваним по даній справі правочином [PERSON] було перераховано 148\~473,50 грн. Після письмового звернення Бердянський міський відділ ДВС Бердянського МРУЮ у Запорізькій області частково повернув вказані грошові кошти в частині нерозподіленої суми, що перебувала на їх депозитному рахунку, однак, частина грошових коштів була перерахована на задоволення вимог стягувачів. Рішенням Бердянського міськрайсуду від 11 листопада 2015 року та додатковим рішенням від 04 березня 2016 року судом застосовано наслідки недійсності договору двосторонню реституцію. Однак, судом не зазначено чітко суму грошових коштів, що повинна бути перерахована [PERSON] для приведення його як сторони правочину до первісного стану. В звязку із зазначеним просив ухвалити додаткове рішення, в якому зазначити суму грошових коштів, яка повинна бути повернута [PERSON], а саме зазначити: стягнути з Бердянського МРВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області на користь [PERSON] сплачені за договором купівлі-продажу спірної квартири від 20 жовтня 2014 року грошові кошти в розмірі 189\~006,77 грн. Заявник в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник заявника просив заяву задовольнити з викладених в ній підстав, надав суду заяву, відповідно до якої при винесенні додаткового рішення просив врахувати, що згідно протоколу № 7624 проведення електронних торгів від 20 жовтня 2014 року спірна квартира була виставлена на реалізацію за стартовою ціною 148\~473,50 грн., переможцем торгів став [PERSON], який запропонував найвищу цінову пропозицію 198\~954,49 грн. Після скасування електронних торгів грошові кошти в сумі 77\~229,75 грн. були добровільно повернуті [PERSON] виконавчою службою, що підтверджується відповідним розпорядженням, тому грошова сума, яка не була повернута заявнику дорівнює 121\~724,74 грн. Позивачка в судове засідання не зявилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивачки в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заяву просив вирішити на розсуд суду. Представник відділу ДВС в судовому засіданні зазначила, що суму боргу, стягнуту в примусовому порядку в результаті реалізації квартири, що належить [PERSON], при проведенні прилюдних торгів, згідно розпорядження державного виконавця 25 червня 2015 року перераховано на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Відділ ДВС звертався до банку із пропозицією повернути вказану суму, однак, до теперішнього часу перерахована банку сума до відділу ДВС не надійшла. Перевіривши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази та давали пояснення, не ухвалив рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка зверталась до суду з вимогами про визнання недійсними та скасування акту про уцінку майна, акту про проведення електронних торгів, прилюдних торгів з реалізації житлової квартири. Звертаючись із вимогою про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації житлової квартири, позивачка просила застосувати цивільно-правовий наслідок такої недійсності повернення сторін правочину до первісного стану. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 11 листопада 2015 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково визнані недійсними прилюдні торги від 20 жовтня 2014 року з реалізації житлової квартири за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON], з поверненням сторін цього правочину до первісного стану; визнано недійсним акт відділу ДВС Бердянського МУЮ Запорізької області про проведені електронні торги житлової квартири за вказаною адресою. Додатковим рішенням Бердянського міськрайонного суду від 04 березня 20106 року визнано недійсним укладений на торгах правочин купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 11 травня 2016 року рішення Бердянського міськрайонного суду від 11 листопада 2015 року залишено без змін. Із змісту вказаних рішень вбачається, що переможцем електронних торгів від 20 квітня 2014 року з реалізації квартири [ADDRESS] став [PERSON], який запропонував найвищу цінову пропозицію 198\~957,49 грн. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у ст. 16 ЦК України, згідно з пунктом 2 частини другої якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним. Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а у разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданні послуг, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до розяснень постанови Пленуму ВСУ від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», за змістом ст. 216 ЦК України та виходячи із засад цивільного законодавства, суд може застосувати з власної ініціативи реституцію, як наслідок недійсності оспорюваного правочину. Вирішуючи питання про те, хто є продавцем за укладеним за результатами торгів договором, необхідно виходити з умов договору, що укладається між ДВС та спеціалізованою організацією. У випадку якщо на підставі укладеного спеціалізованою організацією з відділом ДВС договору ця організація під час укладення на торгах договору виступає представником відділу ДВС, то стороною такого договору, а відтак і продавцем, є ДВС. Якщо ж спеціалізована організація виступає на торгах від власного імені на підставі укладеного з відділом ДВС договору, який за своїм змістом є договором комісії, то стороною такого договору, а відтак і продавцем, є спеціалізована організація. Оскільки судовим рішенням по даній справі при визнанні недійсними прилюдних торгів з реалізації житлової квартири було зазначено про повернення сторін цього правочину до первісного стану, відповідачу [PERSON] повинна бути повернута сума, сплачена ним під час проведення торгів, в розмірі 198\~954,49 грн. Згідно розпорядження державного виконавця відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області грошові кошти в сумі 77\~229,75 грн., що надійшли 31 жовтня 2014 року, стягнуті при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого Бердянським міськрайонний судом 12 грудня 2012 року про стягнення грошових коштів з [PERSON], повернуті останньому. Таким чином, на теперішній час поверненню [PERSON] підлягає сума в розмірі 121\~724,74 грн. (198\~229,75 грн. 77\~229,75 грн.). Як вбачається з матеріалів справи, до теперішнього часу вказана сума заявнику не повернута. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення про стягнення з відділу ДВС на користь [PERSON] суми, сплаченої останнім при проведення електронних торгів з реалізації житлової квартири, з урахуванням повернутої йому суми.

Outcome: approved