overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 13.01.1996 року він перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому в них народилася дочка, яка вже повнолітня. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що в сторін різні погляди на подальше спільне життя та обов`язки. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, внаслідок чого часто виникають протиріччя, що робить неможливим подальше спільне проживання. Таким чином, ведення спільного господарства та проживання сторонами припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини, надії на примирення немає, шлюб носить формальний характер. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, 14.09.2021 року подав до суду заяву, в якій просить позов задовольнити, справу розглядати в його відсутності (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не з`явилася, 21.09.2021 року подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує, після розірвання шлюбу відповідач просить залишити їй прізвище « [PERSON] » (а.с.21). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 13.01.1996 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Джурківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 (а.с. 4). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. Тому вказаний шлюб слід розірвати та залишити відповідачу прізвище, набуте при реєстрації шлюбу « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 13.11.1986 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них народилися троє дітей, які є повнолітніми. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що у них з відповідачем різні інтереси та погляди на життя, він впродовж останніх 15 років утримував сім`ю на низькому рівні. Крім того, позивач запідозрила його в подружній зраді, у зв`язку з чим їхні відносини погіршилися. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Тому вона просить вказаний шлюб розірвати, а також залишити їй прізвище, набуте при реєстрації шлюбу, « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, 05.09.2020 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 14). Відповідач в судове засідання не з`явився, 14.09.2020 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав про призначення строку на примирення, а справу просить розглядати в його відсутності (а. с. 21). Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 24.09.2020 року призначиено подружжю [PERSON] та [PERSON] 1 місяць строку на примирення (а.с. 24). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] сторони одружилися 13.11.1986 року. Шлюб зареєстровано в Палаці урочистих подій м. Львів, актовий запис № 4229 (а. с.4). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення, не примирилися в призначений судом термін, позивач і надалі наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 14.02.2009 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі. Від спільного проживання дітей у сторін немає. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що у них з відповідачем різні характери та погляди на сім`ю, між ними виникали сварки та скандали на побутовому грунті. Крім того, відповідач зловживає спиртними напоями. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть. Із вказаних причин сім`я сторін розпалася, збереження цього шлюбу носить формальний характер та суперечить інтересам позивача. Тому вона просить вказаний шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач в підготовче засідання не з`явилася, про його час та місце повідомлена належним чином, 05.02.2020 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності (а. с. 12). Відповідач в\~підготовче засідання\~не з`явився,\~про його\~час та\~місце повідомлений\~належним чином,\~05.02.2020\~року подав письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в його відсутності (а. с. 13). Тому відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України наявні підстави для ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні. В зв`язку з неявкою в підготовче засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 14.02.2009 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Корницької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 03 (а. с. 4). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

свої \~вимоги \~позивач \~обґрунтовує \~тим,\~що з\~15.04.2000\~року він\~перебуває з\~ відповідачем\~в \~шлюбі,\~в \~якому \~народилося троє\~дітей:\~[PERSON],\~[INFO],\~[PERSON],\~[INFO],\~та [PERSON],\~[INFO].\~Причинами \~для \~розірвання \~шлюбу \~позивач \~вважає те,\~що між\~ним та\~відповідачем \~впродовж тривалого\~часу виникали\~суперечки,\~скандали,\~що призводили\~до неможливості\~спільного проживання.\~Кожен з\~них має\~протилежні погляди\~на шлюб\~та сімю.\~Спільно вони\~не проживають\~близько року,\~сімейні стосунки\~припинені,\~спільного господарства\~не ведуть.\~Подальше збереження\~сімї вважає\~неможливим.\~Ними неодноразово\~вживалися заходи\~для досудового\~врегулювання спору,\~однак,\~компромісу у\~вказаному спорі\~не досягли.\~Тому він\~просить вказаний\~ шлюб\~розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 02.04.2019 року він подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 02.04.2019 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 18). В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про одруження сторони одружилися 15.04.2000 року. Шлюб зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харків, актовий запис № 347 (а.с.4). Згідно з даними свідоцтв про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.8-10). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати. Згідно з ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 15.05.2019 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, дітей у них немає. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що в сторін різні погляди на подальше спільне життя та обов`язки. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, внаслідок чого часто виникають протиріччя, що робить неможливим подальше спільне проживання. Ведення спільного господарства та проживання сторонами припинено. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить справу розглядати за її відсутності (а.с. 1). Відповідач в судове засідання не з`явився, 04.02.2021 року подав заяву про розгляд справи в його відсутності, щодо розірвання шлюбу не заперечив (а.с.17). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 15.05.2019 року. Шлюб зареєстровано Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, актовий запис № 310 (а.с. 3). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини та не вживають заходів для примирення.За таких обставин шлюб слід розірвати. Прізвищ сторони внаслідок укладення шлюбу не змінювали. На підставі ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 15.09.2017 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі. Дітей від шлюбу немає. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що у них з відповідачем відсутнє взаєморозуміння, він зневажливо ставиться до неї як до дружини та на неодноразові прохання змінити свою поведінку не реагує. Сторони з жовтня 2020 року припинили спільне проживання, шлюб носить формальний характер, надій на його поновлення не має. Згоди на розірвання шлюбу через органи ДРАЦС вони не досягли. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, а також відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві вказала про те, що розгляд справи просить проводити в її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 2). Відповідач в судове засідання не з`явився, 01.04.2021 року він подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в його відсутності (а. с. 17). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 15.09.2017 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Стопчатівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3 (а. с.4). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини з жовтня 2020 року, не вживають заходів для примирення та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. За таких обставин шлюб слід розірвати та відновити позивачу дошлюбне прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 15.10.2010 року він перебуває з відповідачем в шлюбі. Дітей від шлюбу у них немає. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що на час одруження і на час подання даної заяви ( 04.07.2016 року ) він відбував покарання у Коломийській ВК (№41) Управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області, в звязку з чим однією сімєю з відповідачем не проживав. З грудня 2010 року сторони не спілкуються, не ведуть спільного господарства, відповідач не приїжджала на побачення до позивача. Крім того, у відповідача склалися відносини з іншим чоловіком, внаслідок чого вона народила 2 дітей. Шлюб сторін носить формальний характер, збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому він просить розірвати даний шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав із зазначених підстав та просить його позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечила. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 15.10.2010 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по Коломийському району Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №49 (а.с.3). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини в грудні 2010 року, проживають окремо, не вживають заходів для примирення та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом також встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і подальше його збереження суперечитиме їхнім інтересам. Прізвища сторін в зв'язку з укладенням шлюбу не змінювались. На підставі ст.ст.104, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 15.12.2012 року він перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них 26.02.2013 року та [INFO] народилися дочки [PERSON] та [PERSON] відповідно. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що між сторонами часто виникали непорозуміння, сварки та скандали. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю, вони виявилися людьми з цілковито різними характерами. Ведення спільного господарства та проживання сторонами припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Із вказаних причин сім`я сторін розпалася, надії на примирення немає, шлюб носить формальний характер. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати та залишити проживати з відповідачем вказаних дітей. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи належно повідомлений. 13.10.2021 року, його представник адвокат Ломничук Ю.Ю. подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не з`явилася, 04.08.2021 року подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.14). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 15.12.2012 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Воскресинцівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 (а.с. 4). Внаслідок укладення шлюбу прізвищ сторони не змінювали. Згідно з даними свідоцтв про народження сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7,8). Відповідно до ч.2 \~ст.104 Сімейного кодексу України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2\~ ст.112 цього Кодексу\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не примирилися в наданий судом двомісячний термін, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнає позов. Згідно з правилами частин 1 та 2\~ст.160 Сімейного кодексу України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1\~ст.161 СК України\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання дітей сторін суд вважає, що останніх слід залишити проживати з відповідачем. На підставі ст.ст.\~104,\~110,\~112,\~113,\~160, 161 Сімейного кодексу України\~та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 16.02.1991 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі. Неповнолітніх дітей у сторін немає.Протягом останніх років спільне життя сторін поступово погіршувалось. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю, вони виявилися людьми з різними характерами. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини і надії на примирення немає, шлюб носить формальний характер. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати та залишити їй прізвище, набуте при реєстрації шлюбу, « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, 05.05.2020 року подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, справу розглянути в її відсутності (а.с. 22). Відповідач в судове засідання не з`явився. 05.05.2020 року подав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує щодо розірвання шлюбу, справу просить розглянути в його відсутності (а.с. 23). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу сторони одружилися 16.02.1991 року. Шлюб зареєстровано Хмельницьким будинком урочистих подій, актовий запис № 254 (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони, не вживають заходів для примирення та наполягають на розірванні шлюбу. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved