Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У березні 2019 року до суду звернувся [PERSON] із вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що йому на праві власності належить 248/1000 часток житлового будинку [ADDRESS] , які він успадкував після смерті свого батька. Інші 752/1000 часток вказаного будинку належить відповідачу [PERSON] (249/1000 він успадкував після смерті батька, а 503/1000 часток після смерті матері). У травні 2017 року із позовної заяви [PERSON] позивачу стало відомо, що земельна ділянка площею 0,1400 га, на якій розташований даний будинок, у 2011 році на підставі рішення Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області № 84-7-6 від 15.07.2011 року передана у приватну власність матері сторін [PERSON] , про що останній видано відповідний державний акт на земельну ділянку серії ЯМ №739161. Вказану земельну ділянку відповідач [PERSON] 12 лютого 2016 року успадкував після смерті матері. Однак, такі дії Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області щодо передачі у приватну власність [PERSON] вказаної земельної ділянки є незаконними та такими, що порушують права позивача з огляду на наступне. На земельній ділянці площею 0,12 га, яка відведена у лютому 1975 року на підставі акту про відведення в натурі присадибної ділянки, та нині має адресу: [ADDRESS] , батько позивача та [PERSON] [PERSON] здійснив будівництво житлового будинку. Рішенням Броварського народного суду від 18 вересня 1978 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (батьки позивача та [PERSON] ). Також, вказаним рішенням вирішено питання щодо поділу майна подружжя, зокрема за [PERSON] визнано право власності на 503/1000 часток житлового будинку [ADDRESS] , та на 1/3 частину господарського сараю, а за [PERSON] визнано право власності на 497/1000 частин будинку і виділено йому у натурі приміщення 1-1 площею 9,6 кв.м., 1-3 площею 12,3 кв.м., 1-4 площею 19,3 кв.м., а також 2/3 частини господарського сараю. Рішенням суду від 09 грудня 2011 року установлено факт прийняття позивачем спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі рішення суду від 12 вересня 2013 року у порядку спадкування після смерті батька [PERSON] визнано за [PERSON] право власності на 249/1000 житлового будинку та 1/3 частину сараю, а за [PERSON] право власності на 248/1000 часток житлового будинку й 1/3 частину сараю за адресою: [ADDRESS] . Тобто, з травня 1994 року житловий будинок з надвірними будівлями перебував у власності трьох осіб: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Оскільки 248/1000 часток житлового будинку вважаються належними позивачу з 07 травня 1994 року, то і право користування 248/1000 частинами земельної ділянки, на якій розташований будинок, перейшло до позивача з цього часу. Проте, на час розгляду вищевказаних справ у суді позивачу не було відомо, що земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області №84-7-6 від 15 липня 2011 року. При ухваленні такого рішення Бобрицька сільська рада Броварського району Київської області не врахувала рішення суду від 18 вересня 1978 року про те, що [PERSON] належить на праві власності лише 503/1000 часток житлового будинку, який розташований на вказаній земельній ділянці. Крім того, державний акт підписний головою сільської ради 10 травня 2012 року, тобто після набрання рішенням суду законної сили від 29 грудня 2011 року про встановлення факту прийняття позивачем спадщини після смерті батька [PERSON] та про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08 квітня 2011 року, яке видане на ім`я [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . З огляду на викладені обставини, позивач звертається із позовними вимогами, в яких просить: визнати незаконним рішення Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області від 15 липня 2011 року за № 84-7-6 у частині передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1400 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] ; визнати недійсним державний акт серії ЯМ № 739161 про право власності на земельну ділянку площею 0,1400 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3221280401:01:036:0023, який виданий [PERSON] на підставі рішення Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області від 15 липня 2011 року за № 84-7-6; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12 лютого 2016 року, видане державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори на ім`я [PERSON] про спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , земельної ділянки площею 0,1400 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] на підставі державного акту серії ЯМ № 739161, виданого на підставі рішення Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області від 15 липня 2011 року за № 84-7-6, зареєстрованого у Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договір оренди землі 11 червня 2012 року за № 322120001019911, кадастровий номер земельної ділянки 3221280401:01:036:0023. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 47) Ухвалою суду від 19 серпня 2019 року задоволено клопотання представника позивача, вирішено витребувати у Великодимерської\~селищної ради\~Броварського району\~Київської області\~належним чином\~засвідчену копію\~рішення Бобрицької\~сільської ради\~Броварського району\~Київської області\~від 15\~липня 2011\~року за\~№ 84-7-6\~про передачу\~у приватну\~власність [PERSON] \~земельної ділянки\~площею 0,1400\~га,\~для будівництва\~й обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ (а.с. 72-74). Ухвалою суду від 07 жовтня 2019 року задоволено клопотання представника позивача, вирішено витребувати у [PERSON] : оригінал (належним чином засвідчену копію) державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №739161, виданий [PERSON] на підставі рішення Бобрицької сільської ради №84-7-6 від 15.07.2011р., про право власності на земельну ділянку площею 0,1400га, розташовану за адресою: [ADDRESS] ,; оригінал (належним чином засвідчену копію) свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 лютого 2016 року, виданого державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Юхтою Л.М. на ім`я [PERSON] про спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , земельної ділянки площею 0,1400 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] (а.с. 85-86). Ухвалою суду від 21 листопада 2019 року задоволено клопотання представника позивача, вирішено витребувати від Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області належним чином засвідчену копію спадкової справи щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 97). Ухвалою суду від 25 червня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 180). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Боярова А.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засіданні не з`явився, проте направив до суду заяву про застосування строків позовної давності. У вказаній заяві проти задоволення позовних вимог заперечує, вважає, що позивачем пропущені строки для звернення із такими позовними вимогами до суду, тому просив застосувати до вимог наслідки спливу строків позовної давності. В обґрунтування заяви про застосування позовної давності [PERSON] зазначає, що у своїй позовній заяві позивач стверджує про те, що у 2014 році уповноважений працівник повідомив останньому про відсутність необхідності у сплаті земельного податку, оскільки позивач звільнений від сплати такого податку як такий, що має інвалідність 3-ї групи. Станом на 2014 рік державний акт на спірну земельну ділянку вже як півтора роки був виготовлений на ім`я [PERSON] , про це також повинно бути відомо уповноваженому працівнику Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області. Тому, строк позовної давності сплив ще у 2017 році. Також, у 2013 році проходили судові процеси, в яких представником позивача була адвокат Боярова А.В., яка, надаючи професійну правову допомогу, не могла не знати про правовий статус спірної земельної ділянки. За таких обставин, строк позовної давності сплив ще у 2017 році. Представник Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання направив клопотання, в якому просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Обставини справи, що встановлені судом. Установлено, що [PERSON] відповідно до Акту, складеного у липні 1975 року, відведено в натурі присадибну земельну ділянку площею 0,12 га для будівництва індивідуального жилого будинку. На вказаній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] здійснив будівництво житлового будинку (а.с. 23). Рішенням Броварського районного суду від 18 вересня 1978 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Визнано право власності за [PERSON] на частину будинку [ADDRESS] (503/1000), приміщення по плану: 1-1 (4,2 кв.м.), 1-2 (5,6 кв.м.), 1-5 (16,5 кв.м.), 1-6 (11,9 кв.м.), 1-7 (5,8 кв.м.), а також 1/3 частина сараю. Визнано право власності за [PERSON] на 497/1000 частин вказаного будинку й виділено в натурі приміщення: 1-1 (9,6 кв.м.), 1-3 (12,3 кв.м.), 1-4 (19,3 кв.м.), а також 1/3 частина сараю. 25 березня 2011 року виконавчий комітет Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області прийняв рішення № 47 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна», яким вирішив оформити право власності на житловий будинок загальною площею 130,4 м2, житловою площею 78,5 м2, 1973 року побудови, із господарськими будівлями та спорудами: гараж, сарай, сарай, літній душ, сарай, вбиральня, вбиральня, колонка та огорожа за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] та 08 квітня 2011 року видано [PERSON] свідоцтво на вказаний житловий будинок. 15 липня 2011 року на VII сесії VI скликання Бобрицькою сільською радою Броварського району Київської області прийнято рішення № 84 щодо передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1400 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] (а.с. 80). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області, ухваленого 29\~грудня 2011\~року у\~цивільній справі\~2-1807/11,\~встановлено факт\~прийняття [PERSON] \~спадщини за\~заповітом від\~17\~грудня 1992\~року після\~смерті батька\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~у вигляді\~частки житлового\~будинку [ADDRESS] ,\~яка складається\~із житлової\~кімнати площею\~12,3\~м2,\~веранди площею\~9,6\~м2\~та 1/3\~частки сараю\~за цією\~ж адресою;\~визнано протиправним\~і скасовано\~рішення виконавчого\~комітету Бобрицької\~сільської ради\~Броварського району\~Київської області\~від 25\~березня 2011\~року №\~47\~«Про оформлення\~права власності\~на об`єкти\~нерухомого майна»\~у частині\~оформлення на\~ім`я [PERSON] \~права власності\~на житловий\~будинок загальною\~площею 130,4\~м2,\~житловою площею\~78,5\~м2,\~1973\~року побудови,\~із господарськими\~будівлями та\~спорудами:\~гараж,\~сарай,\~сарай,\~літній душ,\~сарай,\~вбиральня,\~вбиральня,\~колонка та\~огорожа,\~що розташовані\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~та доручення\~КП КОР\~Броварське\~МБТІ\~видати свідоцтво\~про право\~власності на\~вищевказані об`єкти\~нерухомого майна;\~визнано недійсним свідоцтво\~про право\~власності на\~нерухоме майно\~від 08\~квітня 2011\~року, видане виконкомом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області на ім`я [PERSON] на житловий будинок А, 1973 року побудови, загальною площею 130,4 м2, житловою площею 78,5 м2, гараж Б, сарай В, сарай Г, літній душ\~Д, сарай\~Ж, вбиральня\~З, вбиральня\~І, колонка\~К\~та огорожа\~N\~за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25-30). 10\~травня 2012\~року на підставі оспорюваного позивачем рішення Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області № 84-7-6 від 15.07.2011 року сільською радою видано на ім`я [PERSON] державний акт серії ЯМ №739161 про право власності на земельну ділянку 0,1400 га, кадастровий номер 3221280401:01:036:0023, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] (а.с. 119). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області, ухваленого 12 вересня 2013 року у цивільній справі 361/2623/13-ц, визнано за [PERSON] право власності на 249/1000 частин житлового будинку (загальною площею - 90,52 кв.м., житловою площею - 63,71 кв.м.) й 1/3 частину сараю, за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом від 17 грудня 1992 року, посвідченого секретарем Бобрицької сільської ради народних депутатів Броварського району Київської області 17 грудня 1992 року й зареєстрованого в реєстрі за № 75, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; визнано за \~ [PERSON] право власності на 248/1000 частин житлового будинку (загальною площею - 90,52 кв.м., житловою площею - 63,71 кв.м.) й 1/3 частину сараю, за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом від 17 грудня 1992 року, посвідченого секретарем Бобрицької сільської ради народних депутатів Броварського району Київської області 17 грудня 1992 року й зареєстрованого в реєстрі за № 75, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 31-33). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13 квітня 2015 року виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 111). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на усе належне їй майно, до складу якого увійшла і вищевказана земельна ділянка. 12 лютого 2016 року державним нотаріусом Броварського районного державного нотаріального округу Юхтою Л.М. на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину, яка складається із земельної ділянки площею 0,1400 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] на підставі державного акту серії ЯМ № 739161, виданого на підставі рішення Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області від 15 липня 2011 року за № 84-7-6, зареєстрованого у Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договір оренди землі 11 червня 2012 року за № 322120001019911, кадастровий номер земельної ділянки 3221280401:01:036:0023 (а.с. 35). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У частинах 2, 4 статті 41 Конституції України\~визначено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як передбачено частиною 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Відповідно до частини 10 статті 54 Закону України «Про місцеве самоврядування» Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Згідно із частиною 3 статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Так, із вищевикладених обставин установлено, що житловий будинок [ADDRESS] , який розташований на спірній земельній ділянці, на підставі рішення Броварського районного суду від 18 вересня 1978 року поділений між [PERSON] (503/1000 часток) та [PERSON] (497/1000 часток). Проте, не врахувавши вищевказане рішення суду, Бобрицькою сільською радою Броварського району Київської області 15 липня 2011 року прийнято рішення № 84-7-6 про надання [PERSON] у приватну власність всієї земельної ділянки, на якій розміщений житловий будинок [ADDRESS] , де лише 503/1000 часток якого належало [PERSON] . Оскільки [PERSON] мала право лише на 503/1000 часток житлового будинку [ADDRESS] , передача їй у власність всієї земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, суперечить вимогам закону і порушує права позивача [PERSON] , якому належать 248/1000 часток такого житлового будинку, набутих при прийнятті спадщини за заповітом від 17 грудня 1991 року після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . За таких обставин, рішення Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області від 15 липня 2011 року за № 84-7-6 є незаконним. Відтак, державний акт серії ЯМ№739161 про право власності на земельну ділянку площею 0,1400 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3221280401:01:036:0023, підлягає визнанню його недійсним, оскільки виданий на підставі вищевказаного рішення, яке визнається судом незаконним. З огляду на те, що рішення Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області від 15 липня 2011 року за № 84-7-6 є незаконним, а виданий на підставі вказаного рішення державний акт про право на спірну земельну ділянку є недійсним, тому суд вважає за необхідне визнати недійсним свідоцтво право на спадщину за заповітом від 12 лютого 2016 року, видане державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори на ім`я [PERSON] про спадкування після смерті [PERSON] спірної земельної ділянки, яка належала останній на підставі такого державного акту та рішення Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області від 15 липня 2011 року за № 84-7-6. З огляду на викладені обставини, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню. Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У відповідність до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Заперечуючи проти застосування строків позовної давності, позивач повідомив, що відомості про те, що вся земельна ділянка, на якій розташовано будинок [ADDRESS] , була приватизована [PERSON] ще у 2011 році, йому стали відомі у травні 2017 року, коли він, як третя особа у цивільній справі № 361/1707/17, отримав з Броварського міськрайонного суду Київської області копію позовної заяви з додатками. Зі змісту рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2017 року у цивільній справі №361/1701/17 видно, що при розгляд судом даної справи встановлено факт спадкування [PERSON] після смерті матері [PERSON] земельної ділянки площею 0,1400 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3221280401:01:036:0023. Відповідач вказує на те, що адвокат Боярова А.В., надаючи професійну правову допомогу позивачу ще при розгляді цивільної справи №361/2623/13-ц, не могла не знати про правовий статус спірної земельної ділянки. Разом з тим, з судового рішення від 12 вересня 2013 року видно, що об`єктом спадкування у цивільній справі №361/2623/13-ц була належна батькові [PERSON] та [PERSON] [PERSON] частка у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] , при цьому суд встановив, що будинок побудовано на земельній ділянці площею 0,12 га, яка була виділена під забудову [PERSON] як працівнику радгоспу, але ніякої інформації про те, що земельна ділянка приватизована [PERSON] на час розгляду цієї справи не було. Більше того,\~державний нотаріус\~Броварської районної\~державної нотаріальної\~контори Падучак\~-Коваль\~Л.Л.\~26\~березня 2014\~року листом\~за вихідним\~номером 896/02-14\~при оформленні\~спадщини після\~смерті [PERSON] \~звернулася з\~запитом до\~Управління Держземагенства у Броварському районі, в якому зазначила, що «просить повідомити про те, чи виготовлявся та реєструвався державний акт на право власності на земельну ділянку, що знаходиться на території [ADDRESS] , наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.». Управління Держземагенства на вказаний запит повідомило, що державні акти на ім`я [PERSON] в Управлінні відсутні, при цьому не повідомило про те, що земельна ділянка по [ADDRESS] приватизована ще у 2011 році [PERSON] . У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували обізнаність позивача до травня 2017 року про існування оспорюваного рішення Бобрицької сільської ради від 15 липня 2011 року за № 84-7-6 та, виданого на підставі вказаного рішення, державного акту серії ЯМ № 739161 на ім`я [PERSON] . Отже, враховуючи те, що позов поданий до суду у березні 2019 року, а позивачу стало відомо про оскаржуване рішення та державний акт у травні 2017 року, то строк на пред`явлення даного позову позивачем не пропущений, тому відсутні підстави для застосування наслідків спливу строків позовної давності. На підставі викладеного, та

Outcome: approved