Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачки. [PERSON] (позивачка) подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 2 500,00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликалася на те, що від шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею і знаходиться повністю на її утриманні. Вважає, що відповідач має можливість надавати регулярну матеріальну допомогу на утримання сина у вигляді сплати аліментів, оскільки час від часу працює за кордоном, інших утриманців не має, тому вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в сумі 2 500,00 грн. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляду справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоч належним чином повідомлений про дату, час і місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Заяви та клопотання учасників справи. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову (а.с.20). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 25.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.14-15). Ухвалою судового засідання від 15.04.2021 відкладено розгляд справи (а.с.21). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/63/21 відповідача [PERSON] (а.с.24). Ухвалою від 10.06.2021 судом постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.26). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.06.2008 у с. Млиниська Жидачівського району Львівської області, актовий запис №4. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 16.06.2008 серії [NUMBER] (а.с.2). Згідно з свідоцтвом про народження від 18.02.2009 сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання свого сина до досягнення ним повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України (далі - СК України) та Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон №2402-III) Так, утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України та стаття 180 СК України) Відповідно до положень частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з приписами частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім цього, суд враховує норми статей 8, 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» (26 квітня 2001 року № 2402-III), які передбачають право дітей на достатній життєвий рівень, рівність батьків у правах та обов`язках щодо дитини та права, обов`язки і відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. Відповідач як батько дитини належним чином не виконує обов`язок щодо утримання своєї дитини. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання дитини покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] , а відповідач [PERSON] є його батьком і на нього покладено однаковий з [PERSON] обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, тому суд доходить переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Надаючи оцінку аргументам позивачки суд зазначає, що позивачка просить стягувати з відповідача аліменти в сумі 2 500,00 грн мотивуючи це тим, що відповідач час від часу їздить на роботу у Польщу, однак доказів на підтвердження цих аргументів суду не надано. Крім цього, судом не здобуто жодних фактичних даних на підтвердження майнового стану відповідача, належності йому нерухомого чи рухомого майна, що у своїй сукупності дозволяли суду дійти висновку про спроможність відповідача сплачувати аліменти у визначеній позивачкою сумі. Суд також позбавлений можливості надати оцінку аргументам відповідача, оскільки такі ним не наведені. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, зважаючи на розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та встановлений законом мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, відсутність фактичних даних, які б свідчили про непрацездатність відповідача або його незадовільний стан здоров`я, та беручи до уваги приписи статті 13 ЦПК України, суд вважає, що на утримання та виховання сина [PERSON] , [INFO] , створення для нього такого рівня життя, який був би достатнім для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку необхідно стягнути з батька дитини [PERSON] аліменти у сумі 1 500,00 грн щомісячно, відтак позов слід задовольнити частково. Розподіл між сторонами судових витрат. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (908,00 грн). На підставі статей 55, 150, 180-182, 183 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial