Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 29.09.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 2007 року вона перебувала фактично у шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] . У 2013 році відносини припинилися. Від стосунків у незареєстрованому шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо. Син проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У зв`язку з цим, просить стягнути на її користь із відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення ним повноліття. У судове засідання сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання. Позивач надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 14.12.2020 року провадження у справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задовленню з наступних мотивів. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 26 травня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області (а.с.3). Згідно довідки ОСББ «Мрія» № 202 від 17.09.2020 року неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю, і знаходиться на її утриманні (а.с.7). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту ч.1 ст. 183 СК України вбачається, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Висновки суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, натомість відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття,з моменту звернення позивачки до суду, тобто з 29.09.2020 року.

Outcome: approved