Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2014 року позов ДП «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» було задоволено частково; стягнуто з [PERSON] на користь ДП «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» суму франшизи в розмірі 1000,00 грн. та судовий збір в сумі 10,04 грн. ( десять гривень 04 коп.); в задоволенні решти позовних вимог було відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2015 року вищезазначену справу повернуто до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська для ухвалення додаткового рішення, оскільки питання про розподіл судових витрат вирішено не в повному обсязі та стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 10,04 грн., сума якого менше ніж передбачена законодавством. Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи сторони та треті особи в судове засідання не зявилися, представників не направили, про причини неявки суд не повідомили, що не перешкоджає суду розглянути питання у відсутності осіб, що беруть участь у справі згідно з ч.3 ст. 220 ЦПК України. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч.1, п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору становить за подання до суду заяви майнового характеру - 1 % ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243,60 грн.) та не більше трьох розмірів мінімальної заробітної плати (3654,00 грн.) встановленої законом на 1 січня календарного року. Одночасно суд приймає до уваги розяснення, надані в п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» про те, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Як вбачається з матеріалів справи судом 02 грудня 2014 року ухвалене рішення про часткове задоволення позову, проте питання про розподіл судових витрат вирішене не в повному обсязі, оскільки зважаючи на викладені норми ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн., тому відповідно до положень ст. 220 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити в цій частині додаткове рішення та стягнути з [PERSON] на користь ДП «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» судовий збір в розмірі 233,56 грн. (243,60 грн. 10,04 грн. =233,56 грн.).

Outcome: approved