Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 15.06.2021 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] . Її чоловік працював у АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», отримав професійне захворювання. [INFO] [PERSON] помер. Сумська обласна МСЕК встановила, що причиною смерті [PERSON] є професійне захворювання. За життя він перебував на обліку в Сумському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області та отримував відповідні страхові виплати. Позивач звернулася до відділення Фонду соціального страхування із заявою про призначення на її користь страхових виплат у зв`язку зі смертю чоловіка, проте відділення Фонду повідомило її про відсутність підстав для призначення відповідних виплат, оскільки нею не надано документів, які б підтверджували факт перебування її на утриманні померлого чоловіка. Позивач зазначала, що з моменту укладення шлюбу і до самої смерті її чоловіка вони проживали разом однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, піклувалися один про одного та мали один сімейний бюджет. Вона отримує пенсію за віком, а пенсія померлого чоловіка завжди була значно більшою. Станом з квітня по листопад 2020 року розмір її пенсії становив 2100 грн., а пенсія [PERSON] становила близько 4000 грн на місяць. Крім того, він у період з 01.01.2019 року по 14.11.2020 рік отримав 116562 грн 52 коп. страхових виплат та 14355 грн 56 коп. медико- соціальних послуг. Таким чином, основну частину сімейного бюджету позивача складали пенсія та страхові виплати, які отримував її чоловік. Фактично вона перебувала на його утриманні, адже отримувала від нього допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. За таких обставин просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що [PERSON] перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] у період з 01.01.2019 року по день його смерті [INFO] . Інші процесуальні\~дії у\~справі. Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 16.06.2021 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Заяви, клопотання. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, у його задоволенні просить відмовити через те, що позивач не може вважатись особою, яка перебувала на утриманні, оскільки її сукупний дохід перевищував встановлений державою прожитковий мінімум. Фактичні обставини, встановлені судом. З 22.09.1979 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] та [PERSON] із 26.01.1990 року зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). За життя [PERSON] перебував у трудових правовідносинах з АТ «Сумське НВО» та 30.04.2013 року його було звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах (а.с.12-13). Відповідно до повідомлення про професійне захворювання (отруєння) від 05.04.2006 року №151, Харківський науково-дослідний інститут гігієни праці та професійних захворювань за результатами обстеження встановив [PERSON] діагноз: хронічне обструктивне захворювання легенів токсико-пилової етіології 2 ст., емфізема легенів 1 ст., легенева недостатність 2 ст.; нейросенсорна приглухуватість. ДП НДІ ГП і ПЗ визнав дані захворювання професійними і пов`язав їхній розвиток з роботою в АТ «Сумське НВО» (а.с.14) 06.05.2006 року було проведене розслідування професійного захворювання [PERSON] , про що свідчить акт розслідування хронічного професійного захворювання №25. Згідно цього документа [PERSON] пропрацював 26 років в АТ «Сумське НВО» в умовах впливу шкідливих факторів, а професійне захворювання виникло у нього внаслідок недосконалості технологій, неефективності застосування засобів індивідуального захисту. Причиною захворювань названо проведення робіт в умовах підвищення рівнів запиленості та інтенсивного шуму. Згідно акту розслідування, винуватцем є АТ «Сумське НВО», яке порушило вимоги законодавства про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи (а.с.15) Довідкою МСЕК від 17.06.2015 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності встановлено, що ступінь втрати професійної працездатності склала 65 % безтерміново, встановлено третю групу інвалідності (а.с.16). [INFO] [PERSON] помер (а.с.9). 24.03.2021 року Спеціалізованою МСЕК встановлено причинний зв`язок смерті [PERSON] із професійним захворюванням (а.с.17). З січня по червень 2019 року розмір пенсії [PERSON] становив 1497 грн, з липня 2019 року пo березень 2020 року 2000 грн, з квітня по листопад 2020 року 2100 грн (а.с.20). А розмір пенсії [PERSON] з квітня 2020 року становив 3764 грн 99 коп. (а.с.62) Крім того, з відповіді Сумського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області вбачається, що у період з 01.01.2019 року по 14.11.2020 рік [PERSON] отримав 116562 грн 52 коп. страхових виплат та 14355 грн 56 коп. медико- соціальних послуг, а всього 130918 грн 08 коп. Середньомісячний розмір виплат від вказаної організації становив 5992 грн 09 коп. [PERSON] звернулася до Фонду соціального страхування України у Сумській області із заявою щодо призначення на її користь страхових виплат у зв`язку зі смертю чоловіка. Листом від 30.03.2021 року № 011-05/404 Сумське міське відділення Управління повідомило про неможливість призначення на її користь відповідних щомісячних страхових виплат, так як нею до заяви не було додано документів, якими підтверджується факт перебування на утриманні померлого відповідно до пункту 2 частини другої статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме: довідка житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідка виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, в тому числі про тих, хто перебуває на його утриманні, або копія відповідного рішення суду (а.с.18) Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно із ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до ч. 1 ст.\~41\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування» (далі - Закон) у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. Пунктом 2) ч. 2 ст.\~41\~Закону передбачено, що такими непрацездатними особами є особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якщо вони не працюють. Згідно ч. 2 ст.\~43\~Закону Фонд приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями у триденний строк з моменту звернення заявника: довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду. Факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для призначення страхових виплат, може бути встановлено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Частиною 1 ст.\~2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У даному випадку, отримання позивачем пенсії, не є підставою для відмови у встановленні факту перебування її на утриманні чоловіка. Хоча позивач і отримувала пенсію, але вона за розміром була меншою за прожитковий мінімум, встановлений законодавством, а тому допомога її чоловіка була постійним і основним джерелом її засобів до існування. Враховуючи, що померлий [PERSON] проживав разом із [PERSON] та отримував пенсійні та страхові виплати, що є значно більшими, а ніж у позивача, якій виплачується пенсія за віком, допомога надавалась [PERSON] своїй дружині систематично, носила постійний характер та була її основним джерелом до належного існування, що свідчить про перебування позивача на утриманні [PERSON] до дня його смерті. Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної заяви [PERSON] . Крім того, Верховний Суд таку ж позицію висловив по аналогічній справі за позовом [PERSON] до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в інтересах Сумського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Сумській області про встановлення факту, що має юридичне значення (справа №592/17552/18).

Outcome: approved