Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 18.12.2019\~ [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що відповідач у вказаній квартирі не проживає більше десяти років.\~\~ На обґрунтування позову вказала, що на підставі договору купівлі-продажу від 18.04.2000 вона є власником житла за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є її сином та більше десяти років не проживає у її квартирі. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 17.01.2020 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивачки [PERSON] у наданій суду заяві підтримала позов, просила розглянути справу в її відсутності. Надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не надав. Причин неявки не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до\~статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, зі згоди позивачки, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.04.2000 [PERSON] є власником житла за адресою: [ADDRESS] ( а.с.8). З довідок МК ВЖРЕП №7 від 17.07.2019 за №2177 та № 500 від 14.02.2020 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований син [PERSON] [PERSON] , який не проживає за вказаною адресою ( а.с.6). Із акту МК ВЖРЕП №7 від 16.07.2019 вбачається, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , більше [ADDRESS] років (а.с.7) Норми права, які застосував суд Відповідно до частини першої\~статті 156 ЖК України, з урахуванням положень частини першої\~статті 405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Права власника житлового будинку квартири визначені\~статтями 383 ЦК України\~та 150\~ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями частини першої\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. За положеннями частини другої\~статті 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~передбачено, що рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття його з реєстраційного обліку. Оцінка аргументів сторін, висновки суду Оскільки доказів про поважність причин не проживання відповідача у квартирі, належній на праві власності позивачці понад один рік суду не надано, а позивачка заперечує проти реєстрації відповідача в її житлі, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved