Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.05.2021 року позов [PERSON] задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 26.12.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем та зареєстрований в реєстрі за № 6827, за яким запропоновано стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість з боржника [PERSON] в сумі 14227 грн. 87 коп. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь [PERSON] 1362 грн. 00 коп. у відшкодування сплаченого судового збору. Представником позивача 07.05.2021 року надано заява в порядку ст.270 ЦПК України про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3500 грн. у відшкодування понесених витрат на правову допомогу. В судове засідання сторони не з`явились, представник позивача просив справу розглянути за його відсутності, відповідач про прчининеявки суд не повідомив. Стаття 270 ЦПК України в п. 3 ч. 1 передбачає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати: 1) на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи до закінчення судових дебатів доказів на понесення витрат на правову допомогу (договору, акту прийому-передачі виконаних робіт, опис робіт, квитанції тощо) до суду не надано, відповідної заяви про надання доказів протягом п`яти днів строною позивача не заявлено. Копія договору про надання правової допомоги, копія акту, копія квитанцію про оплату було надано до суду лише з заявою про ухвалення додаткового рішення. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 3500 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу.

Outcome: dismissed