Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Буг» (надалі ТОВ «Буг») звернулось до суду з позовом до Фермерського господарства «Західний Буг» (надалі ФГ «Західний Буг») та [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору товариство з обмеженою відповідальністю «Захід-Трейд», про визнання договору оренди землі недійсним. В позовній заяві покликається на ту обставину, що 02 січня 2008 року між СГ ТОВ «Буг» та [PERSON] було укладено договори оренди землі строком на 15 років. Предметом даного договору є земельні ділянки площею 2,1294 га (кадастровий номер 0720584000050010105), та площею 1,1514 га (кадастровий номер 0720584000050010276), які знаходяться на території Микитичівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. З 2008 року дані земельні ділянки фактично було прийнято позивачем у володіння та користування, що підтверджується актом прийому-передачі обєкта оренди. Право позивача на оренду вищевказаної земельної ділянки було зареєстроване у 2008 році у Володимир-Волинському реєстраційно-виробничому офісі Волинської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис. Зазначений договір є дійсним, сторонами у встановленому законом порядку достроково не розривався, а його реальність підтверджується належними діями: користуванням, сплатою орендної плати та податків. Однак, до закінчення терміну дії договору оренди із СГ ТОВ «Буг» первісний відповідач [PERSON] уклав 07 серпня 2015 року новий договір оренди на земельну ділянку (кадастровий номер 0720584000050010105) із ТОВ «Захід-Трейд», а пізніше з ФГ«Західний Буг». Внаслідок цього, без розірвання у встановленому порядку попереднього договору з позивачем, було здійснено непропорційне втручання у належне останньому право користування спірними земельними ділянками і володіння ними. Оскільки, одностороння відмова від договору не допускається в період строку його дії, просить суд визнати недійсним договір оренди землі, укладений між відповідачами. Ухвалами Володимир-Волинського міського суду від 19 травня 2017 року було відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі та було відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду у попередньому судовому засіданні, а ухвалою суду від 14 листопада 2017 року справу було призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 27 листопада 2017 року за заявою представника позивача було забезпечено витребування доказів, ухвалою суду від 23 січня 2018 року провадження у справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступника співвідповідача [PERSON] у звязку із його смертю, ухвалою суду від 03 березня 2018 року провадження у справі за заявою позивача було відновлено а справу було призначено до судового розгляду, ухвалою від 06 червня 2018 року було залучено правонаступника первісного співвідповідача [PERSON], який помер, його правонаступником [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, суду в своїх поясненнях послався на обставини, викладені у тексті позовної заяви. Просить позов задовольнити. Після дачі пояснень для участі у розгляді справи не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. В судове засідання відповідач ФГ «Західний Буг» свого представника для участі у розгляді справи повторно не направив, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON] для участі у розгляді справи повторно не зявився, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Захід-Трейд», свого представника для участі у розгляді справи не направила. За таких обставин справи з урахуванням думки представника позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що первісний співвідповідач [PERSON] являвся власником земельних ділянок площею 2,1294 га (кадастровий номер 0720584000050010105), та площею 1,1514 га (кадастровий номер 0720584000050010276), які знаходяться на території Микитичівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Як вбачається з оглянутого судом договору оренди землі, 02 січня 2008 року між попереднім власником [PERSON] та ТОВ «Буг» укладено договори оренди вказаних земельних ділянок строком на 15 років. Умовами договору передбачена орендна плата за користування орендованою землею, цільове призначення земельної ділянки. Зазначено також, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у пятиденний строк після державної реєстрації договору оренди за актом приймання-передачі. Відповідно до п. 36 договору зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, а у разі недосягнення такої згоди спір вирішується в судовому порядку. Пунктом 39 договору оренди встановлено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Дані договори оренди землі зареєстровані у Володимир-Волинському реєстраційно-виробничому офісі Волинської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідні записи. Як вбачається з акту прийомки-передачі об'єкта оренди від 02 січня 2008 року, [PERSON] передав в оренду СГ ТОВ «Буг» належні йому земельні ділянки. \~В ході\~розгляду справи\~було встановлено,\~що [PERSON]\~до закінчення\~дії вказаних\~договорів оренди,\~уклав 07 серпня 2015 року новий договір оренди на земельну ділянку (кадастровий номер 0720584000050010105) із ТОВ «Захід-Трейд», а пізніше з ФГ«Західний Буг». Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка означає, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору, тощо (ст.ст. 6, 627 ЦК України). Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно вимог статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Частиною 4статті 124 Земельного кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем, який укладається у письмовій формі. Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. У відповідності до Порядку державної реєстрації договорів оренди, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 2073 від 25 грудня 1998 року (який втратив чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 791 від 20.07.2011 року) у редакції станом на 02 січня 2008 року, державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. Державна реєстрація договорів оренди проводилася виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки. Договір оренди спірної земельної ділянки за кадастровим номером 0720584000050010105, укладений 02 січня 2008 року між СГ ТОВ «Буг» та [PERSON] був належним чином зареєстрований у Державному реєстрі земель шляхом внесення запису до відповідної книги реєстрації, що стверджується матеріалами справи. Чинним на момент укладення договору законодавством, зокрема, пункту 8-1 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» передбачено, що під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому законом порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації. Однак, всупереч наведеним нормам державним реєстратором було здійснено повторну реєстрацію договору оренди вказаної земельної ділянки, укладеного 07 серпня 2015 року між [PERSON] та ФГ «Західний Буг», хоч мали місце підстави для відмови у здійсненні державної реєстрації, що визначені пунктом 6 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» про те, що у державній реєстрації права може бути відмовлено в разі, якщо заявлене право вже зареєстроване. У такому випадку відмова в державній реєстрації прав позбавляє особу права реєструвати договори оренди землі. За таких обставин первісний відповідач [PERSON], не розірвавши у встановленому законом порядку договір оренди земельної ділянки, який був укладений 02 січня 2008 року між ним та СГ ТОВ «Буг», не мав права укладати договір оренди тієї ж самої земельної ділянки з іншими суб'єктами підприємницької діяльності, а тому позов СГ ТзОВ «Буг» про визнання недійсним договору оренди підлягає до задоволення. Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Стаття 31 Закону України «Про оренду землі» встановлює умови припинення договору оренди землі, а саме: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Як вбачається з актового запису про смерть, первісний відповідач [PERSON] помер 10 березня 2017 року, а копією рішення Володимир-Волинського міського суду від 22 березня 2018 року стверджується, що власником спірної земельної ділянки після смерті [PERSON] є його син, [PERSON] Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати при задоволенні позову підлягають стягненню з відповідачів в рівних частинах.

Outcome: approved