Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 грудня 2020 року частково задоволено позов [PERSON] до Комунального підприємства «Тернопільелектротранс» про стягнення моральної шкоди, трьох відсотків річних та інфляційних втрат. Стягнуто з Комунального підприємства «Тернопільелектротранс» в користь [PERSON] 2000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди, 1077 (одну тисячу сімдесят сім) гривень 38 копійок інфляційних втрат, 1828 (одну тисячу вісімсот двадцять вісім) гривень 63 копійок трьох відсотків річних. У задоволені решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Комунального підприємства «Тернопільелектротранс» в користь [PERSON] 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок сплаченого судового збору. Призначено судове засідання для вирішення питання про стягнення понесених витрат на правничу допомогу адвоката на 18 лютого 2021 року на 10 годину. Встановлено строк для подання доказів щодо розміру цих витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі. 30 грудня 2020 року від позивача надійшла заява про подання доказів витрат на професійну правничу допомогу, до якої долучено акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 29 грудня 2020 року на підставі договору про представництво та надання правничої допомоги від 04 червня 2020 року на суму 5021, 90 грн. У судовому засіданні представник позивача просив стягнути з відповідача зазначену суму судових витрат, зазначивши, що відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки в рішенні від 28 грудня 2020 року суд дійшов до переконання про заподіяння відповідачем позивачу моральної шкоди, то незалежно від часткового задоволення позову, з урахуванням ч. 9 ст. 141 ЦПК України, понесені судові витрати, в тому числі витрати на правничу допомогу, підлягають стягненню в повному розмірі. Про наведене свідчить і стягнення з відповідача в користь позивача 840 гривень 80 копійок сплаченого судового збору. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що вважає правомірним стягнення з відповідача в користь позивача витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про стягнення судових витрат суд враховує такі обставини. Як убачається з договору про представництво та надання правничої допомоги від 04 червня 2020 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Александровим В.В., розмір гонорару за надану професійну правничу допомогу сторони визначають у фіксованій сумі, яка становить 5000 грн. для суду першої інстанції. Відповідно до акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 29 грудня 2020 року на підставі договору про представництво та надання правничої допомоги від 04 червня 2020 року вартість витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги становить 5000 грн., поштові витрати за надсилання відповіді на відзив - 21, 90 грн. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №1/2020 від 17 червня 2020 року адвокатом Александровим В.В. отримано від [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 грн. за договором про представництво та надання правничої допомоги від 04 червня 2020 року. Відповідно до фіскального чека від 17.07.2020р. за пересилання відповіді на відзив до Комунального підприємства «Тернопільелектротранс» сплачено ТД АТ «Укрпошта» 21, 90 грн. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 140 ЦПК України розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України. Зокрема, згідно з ч. ч. 1, 2 цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пред`являючи позов, позивач просив стягнути 10000 грн. моральної шкоди, 2935,02 грн. інфляційних втрат, 2443,19 грн. трьох відсотків річних. Рішенням від 28 грудня 2020 року з відповідача в користь позивача стягнуто 2000 гривень моральної шкоди, 1077 гривень 38 копійок інфляційних втрат, 1828 гривень 63 копійок трьох відсотків річних. Відтак, оскільки позов задоволено на 31,9 %, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України до стягнення підлягає 1601,99 грн. витрат, які складаються з витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги та поштових витрат за надсилання відповіді на відзив. При цьому суд вважає необґрунтованими посилання представника позивача на ч. 9 ст. 141 ЦПК України, оскільки нею передбачено лише право суду покласти судові витрати, незалежно від результатів вирішення спору, повністю або частково на сторону у випадку зловживання нею процесуальними правами або в разі виникнення спору внаслідок неправильних дій сторони. Однак, за загальним правилом судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторону пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо посилання представника позивача на те, що рішенням від 28 грудня 2020 року з відповідача в користь позивача 840 гривень 80 копійок сплаченого судового збору, то така сума судового збору є мінімальним розміром судового збору, передбаченим законом за позов майнового характеру, і ця сума судового збору стягнена за правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, про що зазначено у мотивувальній частині рішення. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved