Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 20.09.2008 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що вона та відповідач виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не могли дійти згоди при вирішенні простих побутових питань. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між сторонами постійно виникали сварки, які негативно впливали на стан здоровя позивача. Він також не розуміє сутності проблем, які виникають в сімї, не може підтримувати нормальної моральної атмосфери, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги. Крім цього, відповідач зловживає спиртними напоями. Тому позивач просить цей шлюб розірвати, малолітніх дітей після розірвання шлюбу залишити проживати з нею та залишити їй прізвище «Мальцева». Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 16.12.2016 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 16.12.2016 року він подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в його відсутності. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 20.09.2008 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №449 (а.с.3). Згідно з даними свідоцтв про народження сторони є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільно не проживають, не вживають заходів для примирення та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом також встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і подальше його збереження суперечитиме їхнім інтересам. \~\~\~Згідно з правилами частин 1 та 2\~ ст.160 Сімейного\~\~кодексу України\~\~місце\~\~проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла\~\~десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. В звязку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання малолітньої дитини сторін суд вважає, що ця вимога заявлена безпідставно. Прізвища сторін в зв'язку з укладенням шлюбу не змінювались. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 161 Сімейного кодексу України та,

Outcome: partial