Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] - про стягнення заборгованості. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідач порушує свої зобов'язання за кредитним договором № 46/АК-00109.08.2 від 12. 08. 2008 року, в зв'язку з чим станом на 01. 10. 2014 року утворилась заборгованість в сумі 20 422,94 дол. США та 5 201 406,50 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву в якій просить суд розгляд справи провести у відсутність представника позивача в якій також зазначив, що позовні вимоги з урахування уточнень підтримує в повному обсязі, просить суд про задоволення позову та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 12. 08. 2008 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 46/АК-00109.08.2, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 14 303,30 дол. США, строком до 12. 08. 2013 року, під процентну ставку 7,70 % річних. Також судом встановлено, що з метою забезпечення виконання кредитних зобовязань боржником за кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу №46/АК-00109.08.2-3 від 12. 08. 2008 року. Вбачається, що в порушення своїх зобов'язань, позичальник не виконує свої зобов'язання щодо сплати щомісячних платежів, в зв'язку з чим станом на 01. 10. 2014 року утворилась заборгованість в сумі 20 422,94 дол. США та 5 201 406,50 грн., яка складається із: суми заборгованості за кредитом - 18504,93 дол. США, суми простроченої заборгованості за платою по кредиту - 16984,73 грн., суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 4837767,32 грн., суми пені за несвоєчасне погашення за платою за обслуговування кредиту - 341 591,98 грн., суми трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості 1918,01 дол. США, суми трьох процентів річних від суми прострочень плати по кредиту - 1753,77 грн., суми інфляційних втрат від суми простроченої плати за кредитом - 3308,70 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика). Встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання за кредитним договором № 46/АК-00109.08.2 від 12. 08. 2008 року, в зв'язку з чим станом на 01. 10. 2014 року утворилась заборгованість в сумі 20 422,94 дол. США та 5 201 406,50 грн., яка не погашена відповідачем. Відповідно до 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 3654 грн.

Outcome: approved