Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (надалі банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 18063 гривень 14 коп., посилаючись на те, що 15 червня 2011 року між банком та [PERSON] , укладено кредитний договір № б/н (надалі кредитний договір), відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим, станом на 30 вересня 2014 року за нею утворилась заборгованість в сумі 18063,14 грн.. Просить суд стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості, а також судові витрати у справі - судовий збір в сумі 243,60 грн.. Представник позивача Романенко Т.М. в судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог, просить уточнені позовні вимоги задовольнити, оскільки за час розгляду справи у суді загальна заборгованість зменшилась у зв'язку зі списанням з дебетної картки відповідачки заборгованості, таким чином залишок суми заборгованості станом на 28 лютого 2015 року складає 5879,04 грн. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, пояснивши, що не сплачувала кредит у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти і відповідні правовідносини. 15 червня 2011 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 8, 9, 10-33). Позичальник зобов'язалась повернути позивачу суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до заяви, умов та Правил надання банківських послуг, з якими вона була ознайомлена під підпис. Проте, в порушення взятих на себе за кредитним договором зобов'язань умов та Правил надання банківських послуг та вимог чинного Цивільного кодексу України, відповідачка не виконує їх належним чином. Під час розгляду справи загальна заборгованість відповідачки зменшилась, шляхом списання банком з дебетної картки відповідачки коштів на погашення заборгованості, відповідно до п.2.1.1.3.5 Умов та правил надання банківських послуг, в зв'язку з чим, станом на 28 лютого 2015 року відповідачка, згідно наданого банком розрахунку, який суд перевірив та вважає правильним, має заборгованість в сумі - 5879,04 грн., що складається: - 4840,03 грн. - заборгованість за кредитом; 282,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф - фіксована частина, 256,14 грн. - штраф процентна складова. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Оскільки, у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, щомісячних погашень кредиту не здійснювала, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та суду надані докази, що підтверджують існування вказаної заборгованості, тому суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягає задоволенню, оскільки підтверджується відповідним платіжним дорученням. На підставі викладеного та

Outcome: approved