Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Районна адміністрація ЗМР по Комунарському району в інтересах малолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна над дитиною, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що до районної адміністрації ЗМР по Комунарському району звернулася [PERSON], [INFO], яка повідомила, що разом із нею за адресою: [ADDRESS], мешкає її малолітня онука [PERSON], [INFO]. Матір дитини [PERSON], відповідач по справі, залишила малолітню доньку у дворічному віці разом з її біологічним батьком [PERSON] та його матір'ю [PERSON] Вихованням та утриманням дитини займався її батько, який [INFO] помер. Малолітня [PERSON] залишилася мешкати разом із бабусею. [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків: не цікавиться фізичним та духовним розвитком доньки, не утримує дитину, що суперечить моральним засадам суспільства та вимогам чинного законодавства. На даний час вихованням та утриманням дитини займається [PERSON] та бажає взяти опіку над онукою. Посилаючись на зазначене, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], призначити [PERSON], [INFO], опікуном над малолітньою [PERSON], стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі ? частки усіх видів доходу (заробітку), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні представник позивача просила задовольнити позов у повному обсязі, обґрунтовуючи його обставинами, викладеними у позовній заяві. Додатково надала пояснення, з яких вбачається, що органом опіки та піклування вивчено наявні матеріали справи, обстежено житлово-побутові умови за місцем проживання дитини та її бабусі та встановлено, що матір з дитиною не проживає вже тривалий час, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться дитиною, не телефонує та не відвідує її, не турбується про її інтелектуальний, фізичний, духовний та психічний розвиток, не займається вихованням доньки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, причини неявки останньої суду невідомі. В судовому засіданні, що відбулося 18.07.2016 року позов визнала частково, вказавши, що вона не заперечує тільки відносно стягнення з неї аліментів. Надала пояснення, відповідно до яких вважає що вона виконує свої батьківські обов'язки незадовільно, але лише у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. На теперішній час вона не працює, мешкає у будинку що належить її другому чоловіку та не має можливості забрати до себе доньку, оскільки свобідного простору для неї в будинку не має. Приїздити до доньки або телефонувати їй також не має можливості, оскільки донька чекає на подарунки, які вона не має змоги їй придбати. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні просила задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на те, що її онука [PERSON] мешкає разом з неї із дворічного віку. Вихованням та утриманням дитини з цього часу займалися лише вона та батько дитини - [PERSON], який [INFO] помер. Онука повністю знаходиться на її утриманні, всі проблеми, пов'язані з її навчанням, лікуванням, вихованням, вирішує тільки вона, відповідач в цьому участі не приймає, посилаючись на тяжке матеріальне становище, хоча отримує на доньку у УПСЗН ЗМР по Шевченківському району державні соціальні види допомоги. [PERSON] доньку не відвідує, іноді спілкується з нею по телефону, у тому випадку коли остання їй дзвонить. Жодного разу не відвідала доньку ані в садочку, ані в школі, навіть не з'явилася на свято першого вересня, коли онука йшла до першого класу, хоча їй відомо де навчається її донька. Відмітила, що ніяких перешкод для спілкування та зустрічей онуки з матір'ю, з її боку не існує. Прокурор у судовому засіданні зазначив, що враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини та в інтересах дитини вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку, дійшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 08.08.2006 року (а.с. 5). Батько малолітньої [PERSON] - [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 04.06.2015 року (а.с. 5 зв.арк.). Згідно з довідкою, наданою головою квартального комітету № 21 Комунарського району м. Запоріжжя Захаровою З.І. від 19.10.2015 року, [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: [ADDRESS] з травня 2009 року разом із батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] (а.с. 9). Згідно з довідкою, наданою завідуючою ДНЗ (ясла-садок) № 90 «Волошка» ЗМР Запорізької області Дрозд А.І. за № 111 від 18.09.2015 року, [PERSON], [INFO], відвідувала даний заклад з 01.09.2011 року по 31.08.2012 року. За час перебування дитини в закладі вихованням та навчанням дитини займався [PERSON] та бабуся [PERSON] Дитину до закладу приводили та забирали батько чи бабуся, постійно цікавилися поведінкою, знаннями та здоров'ям дитини. Батьківські збори відвідувала бабуся. Оплату за харчування здійснювали батько чи бабуся (а.с. 7 зв.арк). Згідно з довідкою, наданою директором Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 83 ЗМР Запорізької області Овсейчук Л.Г. за № 237 від 02.10.2015 року, [PERSON], [INFO], навчається у даній школі з 01.09.2012 року і до теперішнього часу. За час навчання дівчинки в школі вихованням та навчанням дитини займався батько [PERSON] та бабуся [PERSON] До школи дитину проводили і забирали батько чи бабуся, завжди цікавляться успіхами дівчинки, допомагають у засвоєнні нових знань, піклуються її здоров'ям. Батьківські збори відвідувала частіше бабуся, батько також приходив за змогою - коли не був на роботі. Оплату за харчування в групі продовженого дня здійснювали батько чи бабуся (а.с. 8). Згідно з листом головного лікаря КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6» Літвінова В.В. від 09.10.2015 року за № 1083/02-8, дитина [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], знаходиться на обліку в амбулаторії № 8 КЗ «Центр ПМСД № 6» з 2010 року. З 08.04.2011 року дівчинка знаходиться на «Д» обліку з діагнозом «Інфекція сечових шляхів. Пієлоектазія з двох сторін. Неврозоподібний енурез». На протязі останніх двох років дитина на прийом до амбулаторії приходить у супроводі бабусі (а.с. 8 зв.арк.). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 15.04.2016 року малолітня [PERSON] мешкає разом із бабусею за адресою: [ADDRESS]. Для дитини у квартирі створені усі необхідні умови для відпочинку, розвитку, навчання та виховання. У акті зі слів малолітньої [PERSON] зазначено, що остання з 2 років мешкає з бабусею [PERSON], матір [PERSON] мешкає окремо, телефонує 1-2 рази на рік, матеріально не допомагає (а.с. 10). Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила, що вона працює психологом у центрі, в якій влітку 2015 року звернулася [PERSON] з проханням допомогти онуці, у якій помер батько. З [PERSON] вона працює вже більше року, на заняття до неї її приводить та забирає бабуся. Дівчина дуже прив'язана до бабусі, відзивається про неї з теплом і любов'ю. Тема матері для дитини дуже болюча. Зі слів дитини, скільки вона себе пам'ятає, стільки вона живе з бабусею, її навчанням, лікуванням та вихованням займається тільки бабуся, мати мешкає окремо та тривалий час з нею не бачиться, на її прохання іноді забирати її до себе остання відмовляється. Зазначила, що хвороба, на яку страждає дівчина має психологічний підтекст, а саме відсутність в житті дитини матері. Відповідно до висновку органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Комунарському району про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] за № 05/01-41/0789 від 27.07.2016 року, встановлено, що матір малолітньої дитини [PERSON] - [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не займається вихованням доньки, не цікавиться інтелектуальним, фізичним, духовним та психічним розвитком дитини (а.с. 36). Згідно з довідкою УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя від 20.04.2016 року за № 215 [PERSON] має постійний дохід, отримує пенсію за віком. Згідно із довідкою УІЗ МВС України від 20.04.2016 року № 375-14042016/23210/ [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 11-11 зв.арк.). Суд критично ставиться до заперечень відповідача проти позовних вимог щодо позбавлення її батьківських прав та пояснень з цього приводу, оскільки це спростовується встановленими в судовому засіданні обставинами, а саме: відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї дочки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, не бачиться з дитиною впродовж останнього року, що підтверджується наявними в матеріалах справи і дослідженими судом письмовими доказами, які ніким не оспорювалися. В судовому засіданні не встановлено будь-яких обставин, які перешкоджають відповідачу виконувати обов'язки по вихованню малолітньої дочки [PERSON] Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися зі своїми батьками поза їх бажанням, за винятком випадків, коли таке рішення суд приймає в її інтересах. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону здоров'я» батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виключною мірою відповідальності за невиконання батьківського обов'язку є позбавлення батьківських прав. Це допускається лише на підставі та в порядку, визначеному законом. Підстави для позбавлення батьківських прав визначені у ст. 164 СК України, зокрема, мати і батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ч. 2 п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Комунарському району про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], суд вважає доведеними у судовому засідання вимоги позивача, а заперечення відповідача такими, що не знайшли свого підтвердження, у зв'язку із чим, позовні вимоги позивача в частині позбавлення батьківських прав відповідача стосовно її малолітньої доньки, підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 СК України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька і (або) у твердій грошовий сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги інтереси малолітньої [PERSON], її стан здоров'я, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, той факт, що відповідач має змогу сплачувати аліменти, а також те, що відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дитини не виділяє, хоча отримує на [PERSON] в УПСЗН ЗМР по Шевченківському району державні соціальні види допомоги, враховуючи те, що відповідач не має на утриманні інших непрацездатних осіб, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини. Так як позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача відповідно до ст. 88 Цивільного-процесуального кодексу України повинен бути стягнений судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved