Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що їхнє спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на шлюб, сім`ю, ведення спільного господарства. Вважає, що примирення між ними неможливе, зважаючи на постійні сімейні сварки між ними. У теперішній час відповідач відбуває покарання у виді позбавлення волі строком на сім років у виправному закладі. Збереження шлюбу між ними неможливе та суперечить її інтересам. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 10 жовтня 2019 року судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 27 листопада 2019 року судом закінчено підготовче провадження по справі, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі у зв`язку з віддаленістю місця проживання, позовні вимоги підтримує (а.с.16). Відповідач [PERSON] про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав (а.с. 22, 24, 29). Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 20 грудня 2016 року між сторонами зареєстровано шлюб, прізвище після державної реєстрації шлюбу прізвища чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.17). Від шлюбу сторони дітей не мають. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу розірвання шлюбу, які регулюються Сімейним кодексом України. Норми права, застосовані судом: Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ч. 1 ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Мотиви суду. Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позову. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження їхнього шлюбу суперечило б їхнім інтересам, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5,12,13,76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України. Суд

Outcome: approved