Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Сотмарі-Реваі Н.О. звернулася до суду з даним позовом, який мотивує тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло виданого Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради за №522 від 24.12.2008 року, ій, членам її сім'і та відповідачу, на праві приватної, спільної сумісної власності належить квартира, за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи те, що відповідач проживає в зазначеній квартирі, однак, жодних витрат по утриманню квартири не несе, комунальні та інші платежі пов'язані з утриманням квартири протягом 2013року у 2014років не сплачує, ремонт квартири не проводить, позивачка просить здійснити поділ квартири на рівні частки - по ?? кожному співласнику, стягнути з відповідача кошти в рахунок участі у витратах на утримання та збереження спільного майна сплачених нею за 2013 рік та 3 місяці 2014року в сумі 770,78 грн. та стягувати в подальшому з відповідача кошти в рахунок участі у витратах на утримання та збереження спільного часткового майна(квартири) в розмірі 10 % від пенсії відповідача. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про дату та час судового засідання була належним чином повідомлена судом. Однак, до суду надійшла письмова заява від [PERSON] , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON], у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути без участі позивача. [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено , що відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради за №522 від 24.12.2008 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого КП «Бюро технічної власності м.Ужгорода» від 17.02.2009р., квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], перебуває у приватній спільній сумісній власності - [PERSON] та членів її сім'ї : колишнього чоловіка [PERSON], дочки [PERSON], онучки [PERSON] Згідно ст.355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч.1 ст.368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Із матеріалів справи слідує, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 21.01.1993 року, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 21.01.1993р. Згідно ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Беручи до уваги те, що між сторонами відсутня домовленість про зміну розміру часток на квартиру, що адресою [ADDRESS], суд приходить до висновку, що слід встановити, що [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить по 1/4 частки у праві спільної часткової власності. Згідно довідки за №667 від 01.04.2014року виданої ТОВ «Житло-Сервіс» гр. [PERSON] підтверджується те, що в квартирі за адресою у [ADDRESS] проживає позивачка та [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує, а в силу ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Таким чином, суд вважає безпідставним покладення обов'язку щодо сплати за послуги по утриманню спільного майна тільки на одного співвласника. Відповідно, суд вважає, що за розрахунковий період 2013рік та січень-березень 2014 року відповідач у розумінні положень відповідного Закону «Про житлово-комунальні послуги» та Житлового кодексу України був споживачем послуг з водопостачання, водовідведення, послуг пов'язаних з управлінням, утриманням та збереженням спільного майна . З урахуванням наведеного, позовні вимоги про стягнення коштів в рахунок участі у витратах понесених позивачем на управління, утримання та збереження спільного майна за 2013рік та січень-березень 2014року в розмірі 770,78 грн. підлягають до задоволення. Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При цьому доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial