Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 10 лютого 2012 року [PERSON] було поновлено на роботі на посаді начальника караулу 34-ї державної пожежно-рятувальної частини Головного територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Одеській області та стягнено з Головного територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Одеській області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 13496 грн. 98 коп. та 1000 грн. моральної шкоди. Посилаючись на те, що відповідач затримав виконання рішення суду на 444 робочих дні і поновив його на роботі лише 21 листопада 2013 року, позивач звернувся до суду з наведеним позовом. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позовну заяву задовольнити . Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримав. Представник ГУ ДСНС України в Одеській області Колпіков А.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, стверджуючи, що позивач посилається на неіснуюче рішення суду, що указане рішення було скасоване і тому вини відповідача в несвоєчасному виконанні рішення суду та у вимушеному прогулі позивача, немає, а також на те, що розрахунок середнього заробітку зроблено невірно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, суд приходить до наступного. Із матеріалів цивільної справи № 1518/588/2011 видно, що дійсно в лютому 2012 року позивач [PERSON] був поновлений на попередньому місці роботи, рішення залишилось в силі, хоча і було скасоване апеляційним судом (а.с.3-7). Ухвалою Любашівського районного суду від 16 квітня 2013 року замінена сторона виконавчого провадження (а.с.8). Приймаючи рішення про стягнення на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 13496 грн. 98 коп., суд виходив із того що розмір його середньоденної заробітної плати складав 126,14грн. а кількість робочих днів вимушеного прогулу з 09 вересня 2011року по 10 лютого 2012 року складає 107 днів. У відповідності з ч. 5 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Не зважаючи на те, що рішення суду 10 лютого 2012 року в частині поновлення на роботі підлягало негайному виконанню, відповідач затримав виконання рішення суду і не поновив його на роботі до 23.11.2013 року. У разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган, згідно із ст. 236 КЗпП України, виносить рішення про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Розмір середньоденної зарплати був встановлений рішенням суду і ніким не оспорювався. Виходячи з цього, за період з 10 лютого 2012 року по 23.11.2013 кількість робочих днів вимушеного прогулу складає 444 дні, відповідач зобов'язаний сплатити йому середній заробіток в сумі 56006 грн. 16 коп., виходячи їз розрахунку: 444 дні вимушеного прогулу x на 126,14 грн. - розмір середньоденної заробітної плати = 56006, 16 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved