Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 3 лютого 2006 року по справі № 2-190/2006 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з 24 січня 2006 року і до повноліття дитини. З 24 січня 2006 року по 30 квітня 2013 року аліменти утримувались за місцем роботи позивача. З травня 2013 року [PERSON] перебуває на обліку в Головному УПФУ м. Черкаси як інвалід 2 групи. В звязку з цим, 21 червня 2013 року він направив заяву до Смілянського МВ ДВС про направлення виконавчого листа для виконання за територіальною належністю. Однак, 16 вересня 2013 року виконавчий лист був повернутий без виконання стягувачу за її заявою. З 16 вересня 2013 року по 6 квітня 2016 року виконавчий лист стягувачем до виконання не предявлявся. 6 квітня 2016 року [PERSON] подала до Смілянського МВ ДВС заяву про прийняття до виконання виконавчого листа про стягнення аліментів, в якій зазначила, що станом на день звернення з цією заявою заборгованість по аліментах відсутня. 10 травня 2016 року за заявою стягувача державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого листа. 16 травня 2016 року [PERSON] повторно подала заяву про прийняття виконавчого листа до виконання, в якій також просила стягнути борг по аліментах, починаючи з 31 березня 2013 року. 19 травня 2016 року державним виконавцем Смілянського МВ ДВС [PERSON] відкрито виконавче провадження за заявою стягувача, нараховано заборгованість по аліментах в сумі 25089 грн. 84 коп. та накладено арешт та заборону відчуження на все майно боржника. Посилаючись на те, що заборгованість по аліментах виникла внаслідок непредявлення [PERSON] виконавчого листа до виконання, і в цей період часу він добровільно виконував рішення суду, [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментах та зобовязати Смілянський МВ ДВС зняти арешт та заборону відчуження з належного йому майна. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов повністю та просили врахувати, що на даний час позивач є інвалідом 2 групи, єдиним джерелом його доходу є пенсія і на його утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей. Представник Смілянського МВ ДВС просила в позові відмовити як безпідставному. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з виконавчого листа № 2-190/2006 від 13 лютого 2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з 24 січня 2006 року і до повноліття дитини. 20 травня 2013 року постановою державного виконавця Соснівського відділу ДВС Черкаського МУЮ закінчено виконавче провадження з примусового виконання цього виконавчого листа у звязку із звільненням боржника з роботи, яка знаходилась в межах територіальної належності цього відділу ДВС. Згідно постанови, [PERSON] проживає в м. Смілі. Ця територія підпорядкована Смілянському МВ ДВС. Заборгованість по аліментах станом на 1 травня 2013 року відсутня. 21 червня 2013 року позивач звернувся до Смілянського МВ ДВС із заявою, в якій просив направити виконавчий лист в Головне УПФУ м. Черкаси, що підтверджується відповідною заявою. У відповідності із заявою, 6 квітня 2016 року [PERSON] повторно подала виконавчий лист про стягнення аліментів для виконання, зазначила, що заборгованість по аліментах станом на 6 квітня 2016 року відсутня. Судом встановлено, що за заявою стягувача виконавче провадження було закінчене 10 травня 2016 року. 16 травня 2016 року [PERSON] знову звернулась до Смілянського МВ ДВС із заявою про прийняття виконавчого документу до виконання. 19 травня 2016 року державним виконавцем Яшник М.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51186303. Як вбачається з розрахунку заборгованості, [PERSON] нараховано 25089 грн. 84 коп. заборгованості по аліментах за період часу з 31 березня 2013 року по 8 червня 2016 року. Згідно з постановою державного виконавця від 7 червня 2016 року та витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від цієї ж дати, з метою забезпечення повного та своєчасного виконання виконавчого документу на все майно позивача накладено арешт та заборону відчуження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам необхідно враховувати, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати,

Outcome: approved