Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 10.03.2012 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них 10.04.2012 року народилася дочка - [PERSON]. Крім того, в позивача є син від першого шлюбу [PERSON], [INFO]. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що вона та відповідач виявилися людьми різних характерів та поглядів на сім'ю. Сторони неодноразово робили спроби налагодити сімейні відносини, однак, виявилося, що подальше проживання однією сімєю є неможливим, між ними продовжують виникати сварки в присутності малолітніх дітей, протиріччя в питаннях побуту та ведення домашнього господарства. В звязку з цим сторони як подружжя спільно не проживають та не підтримують будь-яких сімейних відносин. Із вказаних причин сім'я сторін розпалася, шлюб носить формальний характер, збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому остання просить розірвати даний шлюб, залишити проживати з нею вказану дитину сторін, а також залишити їй прізвище «Соботяк». Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, та пояснила, що вони з відповідачем не примирилися в призначений судом строк і вважає, що таке примирення і в подальшому є неможливим. Тому вона наполягає на задоволенні її позовних вимог. Відповідач в судове засідання 08.07.2016 року не зявився, про час і місце розгляду справи належно повідомлений, причин своєї неявки суду не повідомив та не звернувся із заявою про продовження розгляду справи у його відсутності. В судовому засіданні 01.06.2016 року відповідач проти позовних вимог в частині розірвання шлюбу заперечував та просив вжити заходів щодо примирення з позивачкою. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 10.03.2012 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №58 (а.с.4). Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.7 ). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та з 30.06.2016 року проживають окремо, вони не примирилися в призначений судом строк, і позивач категорично не бажає примирення з відповідачем та поновлення вказаних відносин. Тому суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, а тому подальше його збереження суперечитиме інтересам позивача. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище «Соботяк», оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. Вищевказану малолітню дитину сторін після розірвання шлюбу слід залишити проживати з позивачем, оскільки відповідач проти цього не заперечив. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved