Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Український [PERSON]» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УкрБізнесБанк» [PERSON] звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, щоміж ПАТ «УкрБізнесБанк» та [PERSON] С.І.05.06.2013 року був укладений кредитний договір№КИПНФ/1012314.1, згідно з яким банк надав позичальникукредитні кошти у розмірі 50000,00гривень, на споживчі цілі строком з 05.06.2013р. до 04.06.2023р. зі сплатою 18,2% річних, а відповідач зобовязалася повернути наданий кредит і сплатити проценти за його користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором.Проценти за договором нараховуються за кожний календарний день по методу «факт/факт», тобто для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці та році. Відповідно до пункту 4.1 кредитного договору, позичальник зобовязалась в процесі користування кредитом дотримуватись принципів кредитування: строковості, зворотності, платності, забезпеченості, цільового використання та при погашенні заборгованості дотримуватись графіка погашення, приведеного у Додатку № 1, який є невід»ємною частиною кредитного договору. У пункті 4.3 кредитного договору сторони домовились, що позичальник зобовязується сплатити банку щомісячно не пізніше останнього числа поточного місяця комісію за супровід кредитного договору у розмірі 0,25% від суми кредиту. Згідно п.4.4 кредитного договору боржник зобовязався у разі виникнення простроченої заборгованості сплатити банку проценти у розмірі 36,4% річних на суму простроченої заборгованості від дати виникнення такої заборгованості до моменту її погашення. Пункт 6.3 кредитного договору передбачає, що банк має право вимагати від позичальника дострокового розірвання кредитного договору та/або дострокового погашення суми кредиту, процентів, комісій, неустойки та збитків, зокрема, у випадку недотримання умов цього договору. На виконання п.3.1 кредитного договору з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязань за кредитним договором боржник передав, а банк прийняв в іпотеку нерухоме майно: трикімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 50,1 кв.м, що підтверджується укладеним 05.06.2013 року між банком та позичальником договором іпотеки №ОБП/1012314.2, який зареєстрований в реєстрі за №441 та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] Також, 05.06.2013 року між ПАТ «Укрбізнесбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №ОБП/1012315.1. Відповідно до договору поруки відповідач [PERSON], як поручитель, поручився за виконання відповідачемІвановою([PERSON]) С.І. обовязків, які виникли на підставі кредитного договору. Позичальник і поручитель, відповідно до договору поруки, відповідають перед банком, як солідарні боржники. ПАТ «УкрБізнесБанк» свої зобовязання за кредитним договором виконало в повному обсязі належним чином. Однак, боржником [PERSON] належним чином зобовязання за кредитним договором не виконуються, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 07.12.2015 року у загальній сумі 54967,01грн., з яких: заборгованість по кредиту 46107,11грн., у т.ч. прострочена заборгованість 1477,08грн.; сума заборгованості за процентами - 7484,90грн., у т.ч. прострочена сума - 7318,97грн.; сума заборгованості по сплаті щомісячної комісії 1375,00грн., у т.ч. прострочена сума 1250,00грн.. 28.07.2015 року за вих.№4094 на адресу відповідача [PERSON] направлено вимогу з проханням погасити заборгованість за кредитним договором протягом 30 днів. Також, 27.07.2015 року за вих. №4141 на адресу відповідача [PERSON] направлено вимогу з проханням погасити заборгованість по кредиту в повному обсязі, включаючи нараховані проценти за користування кредитом та штрафні санкції за прострочення виконання зобовязань протягом 35 днів, але вимоги не були виконані, внаслідок чого у банку виникло право звернення до суду. Просять суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість по кредитному договору у загальному розмірі54967,01грн., а також стягнути судовий збір у розмірі 1218,00грн., сплачений при зверненні до суду. Представник позивача ПАТ «УкрБізнесБанк»в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суду надана заява з проханням справу розглянути у відсутності їх представника. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку і не заперечувала проти розгляду справи у її відсутності, що було підтверджено суду відповідачем [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та суду пояснив, що вони з дружиною [PERSON], яка змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] внаслідок реєстрації шлюбу, не відмовляються від виконання взятих на себе кредитних зобовязань, але не погоджуються із загальною сумою заборгованості у розмірі 54967,01грн., а погоджуються лише із сумою заборгованості по кредиту у розмірі 46107,11грн.. Грошові кошти за кредитним договором дійсно були отримані від банку і вони погашали кредит, а також брали на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом, але у зв»язку зі зміною реквізитів банку, про що їм не було повідомлено письмово, а лише повідомлено у телефонній розмові, вони не знали про те, на який рахунок потрібно продовжувати сплачувати кредит та проценти, оскільки банк перебуває у стадії ліквідації. Особисто вони не звертались до банку з питання того, куди потрібно в подальшому сплачувати кредит, а банк їм письмово про це не повідомив і утворилась заборгованість по сплаті кредиту. Вони з дружиною не відмовляються від виконання взятих на себе зобовязань за кредитним договором і мають намір в подальшому погашати кредит як і раніше, але заперечують з приводу його повної сплати негайно. Крім того, вважає, що відсутні докази того, що на їх адресу були надіслані вимоги щодо дострокового погашення кредиту, оскільки немає опису того, що саме було вкладено у конверти, які надсилалися на їх адресу банком, а отже відсутні докази досудового врегулювання спору. Суд, заслухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ПАТ «Український [PERSON]» включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України(а.с.25). На підставі постанови Правління Національного банку України від 23 квітня 2015 року № 265 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Український [PERSON]» прийнято рішення виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.04.2015 року № 87 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «УкрБізнесБанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25.08.2015 року № 155/10 всі повноваження ліквідатора ПАТ «Український [PERSON]» делеговані [PERSON], на час здійснення процедури ліквідації банку(а.с.30,31,32). На теперішній час процедура ліквідації ще не є завершеною і триває. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до кредитного договору №КИПНФ/1012314.1 від 05 червня 2013 року встановлено, що між ПАТ «Український [PERSON]» та відповідачкою [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Іванова»,був укладений кредитний договір, відповідно до умов якогосторонами були прийняті на себе взаємні зобовязання, а саме: кредитор надав позичальнику кредитні коштидля придбання житлової нерухомостів сумі 50000,00 гривень з кінцевим терміном погашення до 04.06.2023 рокую Процентна ставка за користування кредитом становить 18,200% річних без ПДВ, а остання зобовязаласяв процесі користування кредитом дотримуватись принципів кредитування: строковості, зворотності, платності, забезпеченості, цільового використання. При погашенні заборгованості за даним договором дотримуватись графіка погашення, приведеного у Додатку № 1, який є невідємною частиною цього договору. Щомісячно не пізніше останнього числа поточного місяця сплачувати банку комісію за супровід кредитного договору у розмірі 0,25% від суми кредиту(а.с.4-7). Згідно до вимог ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та [PERSON], яка на час розгляду справи має прізвище [PERSON] після реєстрації шлюбу. Факт укладання кредитного договору та отримання суми кредиту у розмірі 50000,00грн. в судовому засіданні не оспорювався, а також цей факт підтверджено наданою позивачем заявою на видачу готівки № TR.324636.33004.427 від 05 червня 2013 року, в якій мається підпис його отримувача(а.с.15). В забезпечення виконання зобовязань за вище вказаним кредитним договором був укладений договір поруки №ОБП/1012315.1 між позивачем та відповідачем [PERSON], згідно до умов якого відповідач [PERSON] зобовязався солідарно нести відповідальність перед банком за виконання зобовязань за кредитним договором №КИПНФ/1012314.1 від 05 червня 2013 року, укладеним між банком та [PERSON] на суму 50000,00грн. зі сплатою 18,200% річних, із встановленим строком погашення до 04 червня 2023 року. Поручитель зобовязався у разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобовязань перед банком за кредитним договором, в триденний термін з моменту отримання письмового повідомлення банку про це погасити заборгованість боржника по сумі платежів(сума кредиту і відсотків за користування кредитом) і штрафним санкціям у разі їх застосування до боржника. Поручитель підтвердив, що ознайомлений з кредитним договором, всі умови йому відомі та зрозумілі. Договір набуває чинності з моменту його підписання. Дія договору припиняється з моменту повного виконання боржником або поручителем боргових зобовязань перед банком. У разі невиконання або неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники(а.с.13). Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Відповідальність поручителя також передбачена ст. 554 ЦК України, відповідно до якої, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.Одностороння відмова від зобовязання не допускається(ст. 525 ЦК України). Відповідно до довідки про заборгованість та детального розрахунку заборгованості, наданих позивачем, заборгованість за кредитним договором №КИПНФ/1012314.1 від 05 червня 2013 року укладеним з відповідачкою [PERSON], станом на 07 грудня 2015 року складає 54967,01грн., з яких: заборгованість по кредиту 46107,11грн., у т.ч. прострочена заборгованість 1477,08грн.; сума заборгованості за процентами - 7484,90грн., у т.ч. прострочена сума - 7318,97грн.; сума заборгованості по сплаті щомісячної комісії 1375,00грн., у т.ч. прострочена сума 1250,00грн. (а.с.16, 80-84). Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість і у позивача виникло право вимагати дострокового повернення кредитних коштів. Розрахунок заборгованості наданий позивачем відповідачами не спростований і докази в обґрунтування його неправильності суду не надані. У відповідності до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами/з простроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до п. 6.3 вище вказаного кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового розірвання кредитного договору та дострокового погашення та повернення виданих кредитних коштів, сплати процентів, нарахованих за кредитом комісій, неустойок і збитків у випадку непогашення позичальником процентів та/або щомісячного внеску по кредиту згідно графіка. Про намір дострокового розірвання кредитного договору та/або дострокового погашення суми кредиту, процентів, комісій, сплати неустойок і збитків, банк письмово повідомляє позичальника. Позичальник зобовязаний протягом 30 днів з моменту отримання письмової вимоги банку достроково повернути кредит, сплатити проценти,комісії, неустойку, передбачені цим договором. З вимог від 24.07.2015 року № 4094 та від 27.07.2015 року № 4141, надісланих на адресу відповідачів, вбачається, що вони попереджалися банком про необхідність повного погашення заборгованості за кредитним договором, а у разі незадоволення вимог банку розяснювалась можливість звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості(а.с.23,24). Підтвердженням факту відправлення цих вимог рекомендованими листами є список № 2757від 03.08.2015 року та список № 2707 від 28.07.2015 року згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих та штампи Укрпошти, що підтверджують факт відправки вимог. Але, конверти з вимогами були повернуті на адресу позивача з довідкою поштового відділення про неможливість вручення поштового відправлення внаслідок закінчення терміну зберігання. Отже, на думку суду, відповідачі ухилилися від отримання вимог банку. Як розяснено у п. 29 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішені спорів, що виникають із кредитних правовідносин» із змінами і доповненнями, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Таким чином, в судовому засіданні встановлено і підтверджено належними письмовими доказами той факт, що відповідач [PERSON] дійсно отримала кредитні кошти, але належним чином не виконувала свої зобовязання за укладеним договором, у зв»язку з чим утворилась заборгованість, а тому у позивача виникло право вимагати задоволення своїх вимог шляхом предявлення позову про дострокове стягнення суми заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку з відповідачів [PERSON] та [PERSON] з урахуванням процентів нарахованих за користування кредитом та комісії. Таким чином, банк скористався правом на захист своїх порушених прав у спосіб, передбачений законодавством України, звернувшись з позовом до суду. Крім того, після отримання позовної заяви і до цього часу відповідачі не виконали вимоги банку та дострокового не погасили кредит. При цьому суд оцінює доводи відповідача [PERSON] в тій частині, що на його думку, вони повинні сплатили лише несплачену ними суму заборгованості по основній сумі кредиту без урахування процентів і не може взяти ці доводи до уваги, оскільки відповідно до умов укладеного кредитного договору, відповідач [PERSON] також взяла на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитними коштами у розмірі визначеному договором. При цьому, суд враховує, що відповідач [PERSON] була ознайомлена з умовами кредитного договору, зокрема, з розміром процентів, які нараховуються банком, та за власним бажанням погодилася з запропонованими банком умовами договору. Посилання відповідача [PERSON] на ту обставину, що були змінені реквізити, за якими необхідно було сплачувати кредитні кошти, і банк у письмовій формі не повідомив про їх зміну, також не можуть бути взяти судом до уваги, оскільки у вимогах, які надсилалися на адресу відповідачів, було зазначено, що у зв»язку з переходом ПАТ «УкрБізнесБанк» до ліквідаційної процедури були змінені реквізити для переказу коштів у національній валюті та повідомлялося про те, за якими реквізитами необхідно перераховувати кошти, але відповідачі, як було зазначено раніше, ухилилися від отримання цих вимог і в подальшому, якщо вони мали намір сплачувати кредит та дотримуватися умов кредитного договору, ними не було вжито заходів щодо отримання цієї інформації шляхом звернення до банку. Заперечення відповідача [PERSON] про те, що позивач не набув права дострокової вимоги повернення кредиту, оскільки вимоги банку ними не були отримані і не надано доказів, що ним в конвертах надсилалися саме ці вимоги, які долучені до матеріалів справ є безпідставними з наступних підстав. Як зазначалося вище, право на дострокове повернення кредиту передбачено приписами ч.2 ст. 1050 ЦК України та пунктом 6.3 кредитного договору. Дійсно, матеріали справи не містять доказів отримання відповідачами досудових вимог, що були надіслані банком на їх адресу, оскільки конверти повернуті за закінченням терміну зберігання. Проте, відповідачі після отримання копії позовної заяви впродовж 30 днів також не сплатили прострочену заборгованість за кредитом. Відповідно до розяснень, викладених в п. 24 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішені спорів, що виникають із кредитних правовідносин», предявлення вимоги є як направлення/вручення вимог про погашення боргу(залежно від умов договору), так і предявлення позову. Банк скористався правом на захист своїх порушених прав у спосіб, передбачений законодавством України, звернувшись з позовом до суду. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідачів у солідарному порядку,на користь позивача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 54967,01грн.,оскільки банк, як позивач по справі, при звернені до суду обрав для себе саме такий спосіб захисту порушеного права, як дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, що не суперечить вимогам діючого цивільного законодавства. При цьому суд виходить з вимог ст. 10,60 ЦПК України, відповідно до яких, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачами в судовому засіданніне було надано належних та допустимих доказів, які спростовують доводи позивача. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачів на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1218,00грн. сплачена позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved