Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 15.01.2014 року позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житлом було задоволено у повному обсязі, у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні жилим приміщення та вселення відмовлено. Зазначене судове рішення було оскаржене [PERSON] до Апеляційного суду Донецької області. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 27.01.2014 року зазначену цивільну справу було повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення, оскільки в рішенні Пролетарського районного суду м. Донецька від 15.01.2014 року не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а також щодо вимоги позивача про зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Частина 1 ст. 220 ЦПК України передбачає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що не заперечують проти винесення додаткового рішення стосовно судових витрат. Разом з тим немає підстав для розгляду вимог про зняття з реєстрації відповідача [PERSON] Так під час судового засідання під час розгляду справи по суті ними було чітко визначені вимоги та зазначено, що позовна заява, яка підлягає розгляду викладена у друкованій формі. Рукописна заява не є юридично грамотною, а тому її вимоги стороною не підтримувались. Всі позовні вимоги [PERSON] судом розглянуто, а тому підстав для винесення додаткового рішення в цій частині не має. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] заперечували проти винесення додаткового рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Так, рішенням суду від 15.01.2014 року не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позовну заяву було подано до Пролетарського районного суду м. Донецька 30.10.2013 року. Тому, оскільки позивач є інвалідом першої групи та на підставі п. 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати у розмірі встановленому ст. 4 того ж закону в редакції, яка діяла з 23.10.2013 року до 01.01.2014 року за подання позову немайнового характеру у сумі 229,40 грн. підлягають стягненню з відповідача до доходу держави. Що стосується розгляду вимоги, зазначеної судом апеляційної інстанції в ухвалі від 27.01.2014 р. то суд виходить з наступного. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Позивачем під час судового розгляду було чітко визначено обсяг позовних вимог, судом було з'ясовано питання про суперечність двох позовних заяв, після чого позивач уточнив, які саме вимоги ним пред'явлені. Враховуючи позицію позивача суд вважає, що підстав для винесення додаткового рішення в даному випадку не вбачається, оскільки судом при винесенні рішення від 15.01.2014 р. були вирішені всі позовні вимоги, заявлені сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved