Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Районна адміністрація Запорізької міської ради по Ленінському району як орган опіки та піклування звернулась до суду в інтересах малолітньої [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В позові позивач зазначив, що на обліку у відділі по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської перебуває малолітня [PERSON], [INFO], як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. 27.07.2015 на підставі акту про підкинуту чи знайдену дитину сектору кримінальної міліції у справах дітей Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області малолітню [PERSON], [INFO], було виявлено на вулиці без нагляду законних представників та доставлено до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР. Батько дитини, [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], у житті дитини жодної участі не бере. Відділом по Жовтневому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було проведено бесіду з батьком, у якій він пояснив, що бачив дитину востаннє майже п'ять років тому, будь-яку допомогу на утримання дитини не надає, аліменти не виплачує. [PERSON] також зазначив, що не має можливості забрати дитину на виховання до себе в сім'ю оскільки мешкає разом з матір'ю в однокімнатній квартирі, умови для проживання малолітньої дитини відсутні. Батько вважає, що дитина його не пам'ятає, і не бажає з ним спілкуватися. Стосовно подальшої долі дитини жодних пропозицій не висловив. За час перебування дитини у КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР батько її не відвідує, життям, станом здоров'я не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає, свідомо самоусунувшись від виконання батьківських обов'язків. Батькові направлено письмові запорошення на засідання комісії з питань захисту прав дитини для вирішення подальшої долі малолітньої [PERSON], [INFO], але на комісію батько не з'явився, про причини неявки не повідомив. У зв'язку з цим, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини позивач просить суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на користь особи чи установи на утриманні якої буде знаходитися зазначена малолітня дитина у вигляді твердої грошової суми, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, уточнивши розмір аліментів -30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач проти позову заперечує, пояснив, що хоче забрати доньку додому. Прокурор вважає можливим не позбавляти відповідача батьківських прав і надати йому ще строк для прийняття мір повернути доньку в його сім»ю. Заслухавши пояснення сторін, прокурора,дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що на обліку у відділі по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської перебуває малолітня [PERSON], [INFO], як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. 27.07.2015 на підставі акту про підкинуту чи знайдену дитину сектору кримінальної міліції у справах дітей Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області малолітню [PERSON], [INFO], було виявлено на вулиці без нагляду законних представників та доставлено до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР. Батько дитини, [PERSON], [INFO], у житті дитини жодної участі не бере. Відділом по Жовтневому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було проведено бесіду з батьком, у якій він пояснив, що бачив дитину востаннє майже п'ять років тому, будь-яку допомогу на утримання дитини не надає, аліменти не виплачує. За час перебування дитини у КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР до подачі позову відповідач доньку не відвідував, життям, станом здоров'я не цікавився, матеріальної допомоги на її утримання не надавав, свідомо самоусунувшись від виконання батьківських обов'язків. На засідання комісії з питань захисту прав дитини для вирішення подальшої долі малолітньої [PERSON] відповідач не з'явився, про причини неявки не повідомив. У судовому засіданні пояснив, що бажає забрати доньку до себе. Суд з лютого 2016 р. по квітень 2016 р. оголошував перерву у справі за клопотанням відповідача, надавав йому час для вирішення питання про повернення малолітньої [PERSON] в сім»ю відповідача, проте, відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтвердив його бажання виховувати доньку. Відповідно до вимог статей 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Проживання дитини з одним із батьків або передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку піклування про неї. Відповідно до п. 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач самоусунувся від виконання своїх обов'язків по відношенню до власної дитини. Малолітня [PERSON], [INFO], знаходиться на повному державному утриманні в КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Виходячи з наведеного, суд вважає позов обґрунтованим, доказаним, вимоги законними, тому з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, суд позов задовольняє. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь на користь держави судовий збір.

Outcome: approved