Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.05.2020 року у задоволенні позову [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Куїнджі 152», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про зобов`язання вчинити певні дії відмовлено. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що з даної справи слід ухвалити додаткове рішення, у зв`язку з тим, що при винесенні рішення суду від 26 травня 2020 року не було вирішено питання про витрати на професійну правничу допомогу. Згідно матеріалів цивільної справи 05.02.2020 року представником відповідача була подана заява про попередній розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12500 грн. 27.05.2020 року на адресу суду надійшла заява від адвоката Білозьорова О.Б. про стягнення суми судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 грн., які було переведено адвокату відповідачем по справі згідно платіжного доручення №12 від 28.01.2020 року. На підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу доданий договір про надання професійної правової допомоги, укладений 28 січня 2020 року між ОСМД «Куїнджі 152», в особі голови правління [PERSON] та адвокатом Білозьоровим О.Б., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Білозьорова О.Б. від 20 червня 2012 року № 68, ордер серії АН №1007008 від 05.02.2020, а також заява про розрахунок суми витрат на професійну правову допомогу, платіжне доручення № 12 від 28.01.2020 року сплачених ОСМД Куїнджі 152 Білозьорову О.Б. за адвокатські послуги згідно договору №1023 від 28.01.2020 року грошових коштів в розмірі 7500 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц визначила, що розмір компенсації витрат адвоката встановлюється договором про надання правничої допомоги на підставі доказів, сума компенсації визначається за детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і витрат, необхідних для надання правничої допомоги, заявлені витарти на адвоката мають бути співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу, за клопотанням іншої сторони. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим: рішення у справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року, «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року, «East/West Alliance Limited» проти України» (пункт 268) від 23 січня 2014 року, «Баришевський проти України» (пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат на підставі, наданих стороною доказів. Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача;2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки з боку позивача суду було подана письмова промова у дебатах, де зазначено, що відповідачем не доведено жодної з обставин, на які вона посилається, суд розцінює це як заперечення з боку позивача проти вимог відповідача, тобто у тому числі і про відшкодування витрат на правову допомогу, тому приходить до висновку про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідачу, враховуючи співмірність зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до матеріалів справи договір на правову допомогу між відповідачем та адвокатом Білозьоровим О.Б. укладено 28.01.2020 року вже під час перебування справи у провадженні суду, яке було відкрите ухвалою суду від 27.12.2019 року. Адвокат прийняв участь лише у двох судових засіданнях 06.02.2020 року та 25.02.2020 року, в подальшому надавав суду заяви про відкладення судового розгляду у зв`язку із карантиними заходами на території України. 26.05.2020 року надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача , 27.05.2020 року надав заяву про розрахунок суми витрат на правничу допомогу та квитанцію про сплату відповідачем адвокату 7500 грн. за адвокатськи послуги. При цьому суду не надано детально підтверджений список наданих послуг адвокатом (акт виконаних робіт). За таких обставин суд, враховуючи крім того встановлення дійсності та необхідності послуг адвоката, а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, приходить до висновку, що відшкодування 1000 грн. на правову допомогу буде розумним та співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved