Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В лютому 2021 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Шидзінський І.В., звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Позов обгрунтуваний тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. 16 липня 2009 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачу житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] . На час відкриття спадщини вона не проживала постійно із спадкодавцем. Вказує на те, що не була обізнана про наявність заповіту, а тому своєчасно не подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини . Відповідач заперечень проти позову не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 19 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Шидзінський І.В. подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Рогатинська міська рада Івано-Франківської області в особі голови Насалика С.С. подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій вказала, що визнає позов повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом . За змістом частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] склала заповіт у відповідності до якого належний їй житловий будинок, що розтащований в [ADDRESS] заповіла позивачу [PERSON] . Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Дегівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 16 липня 2009 року та зареєстрований в реєстрі за №15. Вказаний заповіт не змінений та не скасований. На день смерті [PERSON] проживала із зятем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 23 вересня 2019 року Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Постановою державного нотаріуса Рогатинської районної державної нотаріальної контори від 27 січня 2021 року №29/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском нею строку у шість місяців для прийняття спадщини. В позовній заяві позивач зазначає, що не була обізнана про наявність заповіту, а тому своєчасно не подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно правової позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 26 червня 2019 року № 61-38298св18, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, оскільки позивач не був обізнаний про наявність заповіту, що є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а також враховуючи те, що спадщина ніким не прийнята та не визнана судом відумерлою, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved