Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 108.41524 від 05.10.2012 року, згідно з яким Банк надав відповідачу кредит у розмірі 24000,00 грн., зі сплатою 36,00% річних за користування кредитом, а відповідач зобов'язаний повертати кредитні кошти, сплатити за їх користування проценти в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Свої зобов'язання Банк належним чином виконав, оскільки відповідачем не були виконані зобов'язання, встановлені Кредитним договором, ПАТ «ПроКредит Банк» просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, яка станом на 04.02.2014 року складає 32121,85 грн, з яких: капітал - 19446,20 грн; проценти - 3133,07 грн; проценти за неправомірне користування кредитом - 836,35 грн; пеня - 8706,23 грн. 06.06.2014 року до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій зазначено, що позовні вимоги останній підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду судом повідомлений (а.с.34), за даних обставин суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, причин своєї неявки в судове засідання не повідомив, за таких обставин суд визнав причини його неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 05.10.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав кредит з цільовим призначенням в розмірі 24000,00 грн (а.с.6-8). Відповідно до п. 1.2 умов кредитного договору, строк користування кредитом становить 24 місяці від дати видачі кредиту (а.с.6). Пунктом 3.2 кредитного договору передбачено, що кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту у випадку прострочення погашення грошових зобов'язань понад 1 календарний місяць. Згідно з п. 5.4 кредитного договору, у випадку прострочення встановлених договором строків погашення грошових зобов'язань Позичальник сплачує кредитору штрафну пеню в розмірі 0,5 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше ніж 15 грн у еквіваленті кредиту за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу направлялася вимога про повне дострокове погашення кредиту від 05.09.2013 року №1202 (а.с.20). Однак, станом на дату подання позовної заяви, зазначена вимога не була виконана відповідачем та відповідна сума не була сплачена. Таким чином, судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені Кредитним договором не виконує. Станом на 04.02.2014 року складає 32121,85 грн, з яких: капітал - 19446,20 грн; проценти - 3133,07 грн; проценти за неправомірне користування кредитом - 836,35 грн; пеня - 8706,23 грн (а.с.11-19). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 321,22 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved