Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін [PERSON] (позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та до [PERSON] (відповідачі), в якій просить: встановити факт, що [PERSON] постійно проживав по [ADDRESS] разом з [PERSON] до дня його смерті, тобто до [INFO] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] , у порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування\~своїх вимог\~щодо предмета\~спору позивач\~покликається на\~те,\~зокрема,\~що [INFO] \~помер [PERSON] .\~Після його\~смерті відкрилася\~спадщина, до складу якої окрім іншого, увійшла 1/2 квартири, загальною площею 31,6 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт в користь [PERSON] . Останній проживав разом зі спадкодавцем без реєстрації в [ADDRESS] до дня його смерті - [INFO] . При зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у зв`язку з тим, що [PERSON] пропустив строк у шість місяців для прийняття спадщини. Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. У підготовче судове засідання сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Заяви та клопотання учасників справи Позивач подав на розгляд суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити (а.с.38). Відповідачка [PERSON] подала на розгляд суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивача (а.с.39). Відповідачка [PERSON] відзиву на позов не подала, у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.36). Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 1, 3 статті 211, частини 1 статті 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Процесуальні дії у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 29.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.2-3). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.11). 03.03.1990 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №00026463493(а.с.12). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть за №00026561462, [PERSON] померла [INFO] (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 27.03.2013, [PERSON] помер [INFO] в м. Радехів Львівської області(а.с.10). Довідкою №158 від 26.05.2020 виданою Синьківським старостинським округом Радехівської міської ради Львівської області встановлено, що [PERSON] до дня смерті [INFO] проживав без реєстрації в [ADDRESS] , разом з ним проживав без реєстрації [PERSON] , його дружина і діти та співмешканка - [PERSON] . Виконком посвідчував від імені померлого заповіт за реєстраційним номером 12 від 13.04.2012(а.с.15). [PERSON] проживав у [ADDRESS] з 1997 року і вів спільне господарство зі [PERSON] до дня його смерті. Співмешканка [PERSON] здійснила поховання [PERSON] за власний кошт. Дані обставини підтверджуються довідками №159 від 01.06.2020 та №160 від 27.05.2020 (а.с.16, 17). Згідно Технічного паспорта на квартиру, виготовленого станом на 14.12.2020, по [ADDRESS] знаходиться квартира загальною площею 31,6 м. кв (а.с.21-24). Свідоцтвом про право власності на квартиру від 15.05.2001 встановлено, що [PERSON] належить право власності на 1/2 квартири [ADDRESS] , що вбачається також і з довідки №2654, виданої КП ЛОР «Червоноградське міське бюро технічної інвентаризації(а.с.19,20). Відповідно до заповіту, складеного 30.04.2012 у с. Синьків Радехівського району Львівської області, [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належатиме йому на день смерті і на що за законом матиме право [PERSON] (а.с.14). [PERSON] (відповідачці) на праві спільної часткової власності належить 1/2 квартири [ADDRESS] (а.с.26). З витягу зі Спадкового реєстру №65211432 від 16.06.2021 вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заводилася (а.с.28). [PERSON] 16.06.2021 звертався до Приватного нотаріуса Юрченко О.В. з заявою про прийняття спадщини за заповітом(а.с.27). Листом від 16.06.2021 Приватний нотаріус Юрченко О.В. відмовив у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно через те, що він пропустив піврічний термін, передбачений цивільним законодавством, на подання заяви (а.с.29). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за заповітом і неможливістю реалізації цього права через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту. Водночас, нормою частини 2 цієї статті ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Норми статей 293 та 294 ЦПК України, визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення та визначають обсяг суб`єктивних прав і юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах. Окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм процесуального закону, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі Постанова Пленуму ВСУ). Так, у пункті 1 Постанови Пленуму ВСУ звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 16 постанови звернуто увагу на те, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію. Спірні правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] регулюються нормами ЦК України. Так, відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з положеннями частиною 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] помер [INFO] у м. Радехів Львівської області. На час відкриття спадщини [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] разом зі [PERSON] . Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Водночас, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт постійного проживання позивача [PERSON] разом з [PERSON] на час смерті останнього повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами (письмовими доказами), які відповідають критеріям належності і допустимості, у своїй сукупності є достатніми та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Таким чином, суд доходить обґрунтованого переконання про наявність достатніх підстав вважати доведеність факту постійного спільного проживання позивача разом з [PERSON] на час відкриття спадщини - [INFO] . Встановлення зазначеного факту породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в одержанні ним у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Також, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] був власником 1/2 квартири [ADDRESS] . Відтак, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] і не заявляв відмови від спадщини, а останній за життя зробив особисте розпорядження щодо нерухомості на користь позивача. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право на 1/2 частини квартири) не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. З огляду на обґрунтованість та підставність заявлених вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1261-1265, 1268, 1270 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved