Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін [PERSON] (позивач) подав до суду позов до [PERSON] (відповідачки), у якому просить розірвати укладений між ними шлюб. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета позову покликається на те, зокрема, що між сторонами у справі зникло взаєморозуміння та повага. Зазначає, що сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть оскільки сумісне проживання припинено. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.1-2). 20.10.2021 Відповідачкою подано відзив на позовну заяву, в якому остання просить суд не розривати між сторонами шлюб та надати їм термін для примирення строком на шість місяців. Сподівається, що їхні стосунки за цей час налагодяться і зникне потреба в розірванні шлюбу(а.с.32-33). 16 листопада 2021 року представницею позивача подано відповідь на відзив, у якому позивач заперечив щодо примирення між строноми та наполягає на розірванні шлюбу(а.с.42-43). 02 грудня 2021 відповідачкою подано заперечення на відповідь на відзив та клопотання про надання часу для примирення(а.с. 57-59, 60-63). У судовому засіданні Представниця позивача заперечила щодо надання строку на примирення, просила розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідачка просить суд відмовити у задоволенні позову. Заяви, клопотання учасників справи 09.08.2021 представницею позивача подано заяву про усунення недоліків позовної заяви (а.с.16-17). Позивачем 19.10.2021 подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд задоволити позов (а.с.28). 02.11.2020 відповідачкою подано заяву про відкладення розгляду справи(а.с.34). Процесуальні дії у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 27.07.2021 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків (а.с.13-14). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 04.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.24-25). 02 листопада 2021 року у судовому засіданні оголошено перерву строком на один місяць(а.с.38-39). Судове засідання, призначене на 02.12.2021, не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді(а.с. 55). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини 04.06.2002 виконавчим комітетом Бишівської сільської ради Радехівського району Львівської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що вчинено актовий запис №02. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб, виданим повторно від 08.07.2021 (а.с.4). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі(а.с.10). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачкою та наявності у сторін неповнолітніх дітей, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України). Так, згідно з положеннями частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Приписом частин 3 та 4 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 104, 110 та 113 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачкою, щодо наявності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не проживають разом та не підтримують жодних стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та не погоджується на примирення, що вбачається з висловленої ним позиції. Відповідачка проти задоволення позовних вимог заперечує, просить суд зупинити провадження у справі та надати сторонам час на примирення. Частиною 7 статті 240 ЦПК України встановлено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Суд зазначає, що надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком і примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства і якщо інша сторона немає заперечень щодо надання такого строку. Суд зауважує, що сторони тривалий час перебувають у шлюбі, мають спільних дітей, що вбачається з позовної заяви. Обставини, які слугували підставою для подання позовної заяви до суду, ґрунтуються, зокрема, на відсутності у позивача порозуміння з відповідачкою, а також на тому, що він тривалий час проживає з іншої жінкою у цивільному шлюбі та не бажає відновлювати відносини з відповідачкою. Відтак, зважаючи на позицію позивача, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідачки. Окрім цього, відповідачкою не надано суду жодних доказів у підтвердження обставин її намагання з літа 2021 року налагодити відносини з чоловіком. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити повністю. Розподіл між сторонами судових витрат З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору у сумі 908 грн підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved