Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2013 року позовні вимоги [PERSON]О задоволено. Визнано за позивачем право власності на житловий будинок № 36 по вул. Леваневського у селищі Билбасівка Словянського району Донецької області. У теперішній час від [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового судового у даній цивільній справі. В обґрунтування зазначеної заяві позивач зазначає, що судом у своєму рішенні не зазначено державний реєстраційний номер відповідача, у звязку з чим виникли перешкоди у виконанні судового рішення. Тому просить суд ухвалити додаткове судове рішення, яким усунути недоліки допущені судом при ухваленні рішення. Сторони у судове засідання не зявились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи. Перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи заяви позивача, суд встановив наступне. Частиною першою статті 220 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Пунктом 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснено, що при невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 Закону про виконавче провадження, заявникові роз'яснюється право на звернення до суду, який видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність до закону. Зазначені питання вирішуються судом на підставі ст. 369 ЦПК України, а якщо відсутні відповідні відомості в судовому рішенні - то відповідно до вимог ст. 220 ЦПК України. Так, відповідно п. 3 ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (із змінами, внесеними згідно із Законом № 5037-VI від 04 липня 2012 року, редакція діє з 08 серпня 2012 року), у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище,власне імя та по батькові)( для фізичних осіб) стягувача і боржника,їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код субєкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб-платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб-громадян України,які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера,офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо . Суд звертає увагу на те, що в резолютивній частині рішення не вказано ідентифікаційний номер, а також ідентифікаційні ознаки обєкта нерухомості, що в подальшому робить неможливим виконання судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документу, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Згідно ч.ч.2, 3 ст. 369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не відповідає виконанню. Суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи : розяснює особам,які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом . За змістом норм цивільного процесуального законодавства,при розгляді судом справ, крім деяких категорій справ окремого провадження, судом може витребувана інформація не інакше як за клопотанням сторін у порядку витребування доказів відповідно до ст. 137 ЦПК України. Крім того, відповідно до ч. 70.15 ст. 70 Податкового кодексу України інформація про реєстраційний номер облікової картки платника податків є інформацією з обмеженим доступом, а тому може бути витребувана виключно на підставі закону . На підставі викладеного,

Outcome: approved