Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» (надалі за текстом - ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО») звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з вини [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб «Форд», державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] Вказаний транспортний засіб було застраховано власником в ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» та після настання страхового випадку власнику застрахованого майна позивачем було відшкодовано шкоду в розмірі 17610,93 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК ЛАфорт», яка із вказаної суми на регресну вимогу повинна була відшкодувати позивачу суму страхового відшкодування, у розмірі 16610,93 грн., тобто суму за вирахуванням франшизи страхувальника, яка відповідно до Полісу № АВ/3691369 складає 1000,00грн., яку мав сплатити позивачу відповідач та він її сплатив. Сума, яка залишилася до відшкодування позивачу відповідачем, або ПрАТ «СК ЛАфорт» в добровільному порядку не сплачується, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду. Так як відповідач доказів належного повідомлення ПрАТ «СК ЛАфорт» про страховий випадок не надав, позивач просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у сумі 16610,93 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи двічі повідомлявся належним чином, про свідчать поштові повідомлення про вручення йому судових повісток про виклик до суду, однак до суду не з'являвся, клопотання про розгляд справи у його відсутності не подавав, про причини неявки також не повідомляв. Враховуючи двічі належним чином повідомленого відповідача, який до суду не з'явився, згоду позивачки, що викладена у її письмовій заяві, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши надані письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позов в частині його уточнення підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із договору страхування, пов'язані з правом особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України. В судовому засіданні судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 23.11.2012р. між позивачем (а.с. 37-38, 39-40) та [PERSON] був укладений договір страхування транспортного засобу та супутніх ризиків, на підставі якого позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку виплатити страхову суму в порядку, визначеному договором (а.с. 9). Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу «Форд», державний реєстраційний номер [NUMBER], являється [PERSON] (а.с. 10). З довідки, виданої ВДАІ вбачається, що автомобіль «Форд», державний реєстраційний номер [NUMBER], в результаті ДТП отримав механічні пошкодження (а.с. 11, 12-13). Згідно звіту № 628 від 07.12.2012р. вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Форд», державний реєстраційний номер [NUMBER] станом на 23 жовтня 2008 року складає 17585,91 грн. (а.с. 17-35). Як вбачається з заяви про страховий випадок власник транспортного засобу «Форд», державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] звертався до позивача за виплатою страхового відшкодування (а.с. 6-7). Відповідно до страхового акту № 14/12-713/1042758/141379 від 29.12.2012р., страховиком вирішено відшкодувати за умовами страхування страхове відшкодування в розмірі 17610,93 грн. (а.с. 8). Згідно платіжного доручення № 1044 від 14.01.2013р. позивачем за проведення ремонту автомобіля «Форд», державний реєстраційний номер [NUMBER] перераховано [PERSON] 17610,93 грн. (а.с. 14). Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, до позивача перейшло право вимоги, до особи, відповідальної за завдані збитки. Постановою Арцизького районного суду Одеської області від 04 лютого 2013 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. в дохід держави (а.с. 15-16). ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» 17.01.2013р. за № 029 направлено [PERSON] вимога про добровільне відшкодування страхового відшкодування (а.с. 5). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, зазначена норма закону встановлює преюдиційні обставини, від доказування яких звільняються сторони та інші особи, які беруть участь у справі. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. [PERSON] доказів належного повідомлення свого страховика, тобто ПрАТ «СК ЛАфорт» про страховий випадок суду не надав, чим не виконав вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК України у зв'язку з чим відповідач перед позивачем має обов'язок щодо відшкодування завданої шкоди в розмірах визначених договором та законом, відповідно позивач має право вимагати відшкодування завданої шкоди від відповідача. На підставі вищезазначеного, суд, оцінивши в сукупності всі добуті в судовому засіданні докази, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки він заснований на законі та доведений відповідними доказами, наявними у матеріалах справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним дорученням (а.с. 1).

Outcome: approved