Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: орган опіки та піклування Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області в особі комісії в справах дітей Долинської РДА, в якому просив позбавити відповідачку батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачкою він перебував у шлюбі, який був зареєстрований виконавчим комітетом Великотур'янської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області 16.01.2005 року. Від даного шлюбу в них народилося троє дітей: [INFO] року дочка [PERSON], [INFO] року син [PERSON] та [INFO] року дочка [PERSON]. Через рік після одруження він став помічати, що дружина часто вживає спиртні напитки, від яких ставала дедалі більш залежною. Вона перестала цікавитися сімейними справами, дітьми, перестала їх доглядати, готувати їсти, виконувати будь-які роботи по господарству. Відповідачка періодично пропадала з дому на декілька днів, тижнів і навіть місяців, зраджуючи йому в подружній вірності з іншими чоловіками. В лютому 2017 року відповідачка, будучи в нетверезому стані під час влаштованого нею скандалу, забрала дочку [PERSON] і пішла з дому. Згодом, у травні 2017 року вона забрала сина [PERSON] та дочку [PERSON] зі школи і разом з дітьми стала проживати в своєї матері [PERSON], продовжуючи вести аморальний спосіб життя. Він намагався забрати дітей, але не міг, оскільки відповідачка разом зі своєю матір'ю влаштовувала скандали в присутності дітей та не дозволяла їм піти з ним. Через неможливість спільно проживати разом з матір'ю діти повернулися до нього. Так, в жовтні 2017 року повернулася дочка [PERSON], в листопаді 2017 року прийшов син [PERSON], а в січні 2018 року він забрав дочку [PERSON]. Відповідачка продовжувала жити своїм життям, зловживаючи алкоголем та маючи зв'язки з іншими чоловіками. Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18.12.2017 року шлюб між ним та відповідачкою розірвано, а неповнолітніх дітей залишено на проживанні з ним. В липні 2018 року відповідачка народила дитину, однак хто є батьком цієї дитини йому не відомо. Таким чином, відповідачка самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться життям, здоров'ям та вихованням дітей, не провідує їх ні вдома, ні в школі, доля останніх їй взагалі байдужа. Неповнолітні діти знаходяться на повному його утриманні. Оскільки відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання своїх дітей, то він в їх інтересах змушений звернутися в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, зіславшись на вищевикладені обставини, просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. Відповідачка відзив на позов не подавала, однак в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в задоволенні позову [PERSON] відмовити, пояснивши, що всі факти, викладені відповідачем у позовній заяві, не відповідають дійсності. Вона за весь час спільного проживання з позивачем працювала на роботі на заводі фірми «Леоні» в м.Стрий Львівської області. Спиртними напоями вона ніколи не зловживала. Сімейні відносини з позивичаем у них не склалися, тому вона перейшла жити до своєї матері. Вже тривалий час вона проживає в цивільному шлюбі з [PERSON], від якого у них [INFO] року народився син [PERSON]. В зв»язку з народженням цієї дитини вона дійсно не мала змоги часто відвідувати їхніх з позивачем дітей. Про те, що їхній з позивачем шлюб розірвано рішенням Долинського районного суду, а неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] залишено на проживанні з останнім, вона не знала, оскільки [PERSON] умисно вказав в позовній заяві не ту адресу, де вона фактично проживає, тому про судовий розгляд вона не була повідомлена. З вересня 2018 року дочка [PERSON] повернулася до неї і вони проживають разом. Вона любить своїх дітей та хоче їм допомагати, брати участь у їх вихованні, спілкуватися з ними, однак позивач та колишня свекруха перешкоджають цьому. Просила не позбавляти її батьківських прав та відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник третьої особи за довіреністю № 12/01-09/55 від 04.01.2018 року [PERSON] також просила в задоволенні позову відмовити, оскільки позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є недоцільним і не відповідає інтересам дітей. Відповідачка в липні 2018 року народила сина [PERSON], а час, що пройшов з моменту розірвання шлюбу, не є достатнім, щоб можна було говорити про ухилення її від виконання батьківських обов'язків. Заяви та клопотання учасників справи: Сторони та третя особа заяв та клопотань не подавали. Процесуальні дії: Ухвалою суду від 07.08.2018 року відкрито провадження в даній справі. 22 серпня 2018 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який вони розірвали 18 грудня 2017 року, про що свідчить рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18.12.2017 року (а.с. 8-10). Про те, що батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є сторони по справі, свідчать свідоцтва про їх народження (повторні), видані Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області серії [NUMBER] від 04.05.2017 року, серії [NUMBER] від 04.05.2017 року та серії [NUMBER] від 04.05.2017 року (а.с. 11-13). Вказаним вище рішенням суду від 18.12.2017 року цих дітей залишено на проживанні з батьком [PERSON] Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.08.2018 року (а.с. 36), у відповідачки [PERSON] [INFO] року народився син [PERSON], батьком якого записано [PERSON] З акту обстеження житлово-побутових умов від 17.07.2018 року, складеного депутатом Великотур'янської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області Коник Л.В., в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] вбачається, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та не приймає участі у вихованні своїх неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. Характеристики неповнолітніх [PERSON], [PERSON] та [PERSON], видані Великотур'янською НВК (а.с. 15-18), підтверджують, що діти проживають в багатодітній сім'ї з батьком та бабусею, які цікавляться їх успіхами в школі та відвідують батьківські збори. Згідно з висновком органу опіки та піклування Долинської РДА про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] № 813/01-09/55 від 17.09.2018 року (а.с. 29-30), враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки і повинен застосовуватися в крайніх випадках виключно в інтересах дітей, орган опіки та піклування прийшов до висновку про недоцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], оскільки це не відповідає їх інтересам. Оцінка суду: Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Саттею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Позивач [PERSON], звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, вказує на те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що є підставою для позбавлення її батьківських прав відносно останніх. Відповідно до положень п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п.16 вказаної Постанови, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні позивачем не доведено фактів винної поведінки відповідачки та свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками, не надано суду доказів негативної характеристики відповідачки чи вчинення нею неправомірних дій. Натомість, в судовому засіданні відповідачка пояснила, що дочка [PERSON] з вересня 2018 року проживає разом з нею, а сина [PERSON] та дочку [PERSON] вона не відвідує за місцем їх проживання, оскільки позивач та колишня свекруха перешкоджають їй спілкуватися з дітьми. Орган опіки та піклування, обгрунтовуючи свій висновок про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, також зазначив, що з часу розлучення відповідачка намагалася налагодити стосунки з дітьми і позбавлення її батьківських прав не відповідатиме інтересам дітей. Таким чином, в судовому засіданні не здобуто доказів винної поведінки відповідачки та свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками відносно її неповнолітніх дітей, і як наслідок, необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав За таких обставин, враховуючи що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і застосовується виключно у випадках, коли особа свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, суд прийшов до висновку, що на даний час немає достатніх підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON], а тому в задоволенні позову про позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO],слід відмовити. Одночасно, пунктом 18 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Суд вважає за необхідне попередити відповідачку [PERSON] про необхідність змінити її ставлення до обов'язку по вихованню неповнолітніх дітей, а також покласти на орган опіки та піклування Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області в особі комісії в справах дітей Долинської РДА контроль за виконанням [PERSON] свого батьківського обов'язку відносно неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного, Конвенції про права дитини, ст.ст. 141,150,157,164-166 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: dismissed