Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], Перший міський відділ державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області про звільнення майна з-під арешту. На обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що 02.07.2007 року між ПриватБанком та [PERSON] укладено кредитний договір №HMVPGА00007512, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 110000 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПриватБанк та [PERSON] 02.07.2007 року уклали договір іпотеки. Згідно договору іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: 3-кімнатну квартиру, загальною площею 167,80 кв.м, що розташована [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Корніловою О.М. від 13.06.2001 року №4508. 12 жовтня 2015 року державним виконавцем відділу примусового виконань рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області Ніколовим А.В. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №48989822 накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. 24 листопада 2015 року державним виконавцем Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Топольніцьким В.В. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 49216978 накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 року на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернуто стягнення для задоволення вимог стягувачеві, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задоволити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимогам яких не передані в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Крім того рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07.05.2014 року звернуто стягнення на квартиру загальною площею 167,80 кв.м., що розташована в [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмета іпотеки з укладенням від імені її власника [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» позбавлений можливості реалізувати свої права іпотекодержателя за договором іпотеки, він просить звільнити нерухоме майно, а саме 3-кімнатну квартиру загальною площею 167,80 кв.м., житловою площею 72,1 кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS] з під наступних арештів: арешту накладеного 12.10.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області Ніколовим А.В. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 48989822 та зареєстрованого в єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 13.10.2015 року; арешту накладеного 24.11.2015 року державним виконавцем Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Топольніцьким В.В. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №49216978 та зареєстрованого в єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 24.11.2015 року; Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, підтримання позову та не заперечує проти постановлення заочного рішення суду. Відповідач та треті особи до суду не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, оголошення в пресі, причина неявки відповідача суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено що 02.07.2007 року між ПриватБанком та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з яким позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 110000 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПриватБанк та [PERSON] 02.07.2007 року уклали договір іпотеки. Згідно договору іпотеки [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: 3-кімнатну квартиру, загальною площею 167,80 кв.м, що розташована в [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Корніловою О.М. від 13.06.2001 року №4508. 12 жовтня 2015 року державним виконавцем відділу примусового виконань рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області Ніколовим А.В. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №48989822 накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. 24 листопада 2015 року державним виконавцем Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Топольніцьким В.В. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 49216978 накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07.05.2014 року звернуто стягнення на квартиру загальною площею 167,80 кв.м., що розташована в [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмета іпотеки з укладенням від імені її власника [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 61 ЦПК України - обставини, встановленні судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» та ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Статтею 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжував з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що слід звільнити нерухоме майно, а саме 3-кімнатну квартиру загальною площею 167,80 кв.м., житловою площею 72,1 кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS] з під наступних арештів: арешту накладеного 12.10.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області Ніколовим А.В. та арешту накладеного 24.11.2015 року державним виконавцем Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Топольніцьким В.В.

Outcome: approved