Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник [PERSON] (позивачки) [PERSON] подав до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 15.07.2016 та стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі чверті заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з моменту набрання рішення законної сили і до досягнення повноліття. В обґрунтування вимог щодо предмета спору представник позивачки покликалася на те, що рішенням Жидачівський районний суд Львівської області від 15.07.2016 ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку із 01.07.2016 щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Виключно коштами позивачки не вдається у повній мірі забезпечити дитині якнайкращі її інтереси, а чинним законодавством покладено обов`язок на обох батьків утримувати дитину. Таким чином, з урахуванням сьогоднішнього стану економічної ситуації, рівня цін на товари та послуги необхідним є збільшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] до однієї чверті заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач 10.11.2020 подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.32-35), в обґрунтування якого покликаючись на те, що його місячний сукупний дохід на серпень 2020 року складає 4\~660,39 грн з вирахуванням податків (908,78 грн) та аліментів (930,00 грн). Крім цього, в період від 30.10.2018 по 12.04.2019 [PERSON] сплачував додаткові аліментні платежі у розмірі 500,00 грн щомісячно на користь [PERSON] , тому залишок коштів після сплати всіх аліментів і податків був меншим за прожитковий мінімум для працездатних осіб. Позивачка не надала жодних доказів на підтвердження обставин значного погіршення її матеріального стану та значного покращення його матеріального стану. Також, позивачкою не надано жодних доказів необхідності несення таких додаткових витрат на утримання чи лікування сина. Заборгованість по аліментах станом на 2019 рік у нього утворилась саме у зв`язку із значними витратами та складним матеріальним становищем. Позивачка 17.11.2020 подала до суду відповідь на відзив (а.с.44-46), обґрунтування якого покликаючись на те, що посилання відповідача на сплату ним аліментів на утримання дружини не впливають на суть правовідносин та результат розгляду справи, і є безпідставними, оскільки такі стягувалися за період з 13.07.2016 до 12.04.2019. Сімейне законодавство обмежень зі стягнення аліментів із платника таких платежів величиною прожиткового мінімуму для працездатних осіб не містить. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У такому випадку розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Мінімальна зарплата від дати призначення аліментів на дитину з липня 2016 до часу розгляду справи судом зросла на 344,8%. Проте, розмір аліментів на утримання дитини так і не змінився та не відповідає сучасним потребам та витратам на належне піклування і забезпечення якнайкращих інтересів дитини. Законом від 17.05.2017 №2037-VIII внесено зміни до статті 182 СК України та встановлено мінімальний розмір аліментів на одну дитину не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З фактичних обставин справи вбачається, що розмір аліментів на утримання дитини становить 1/4 заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що є меншим від існуючого зараз мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину. Викладені відповідачем мотиви та висновки не відповідають фактичним обставинам справи, викладені із неправильним застосуванням норм матеріального та тлумачення процесуального права, не підкріплені належними та допустимими доказами. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали повністю та просять суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви, клопотання учасників справи. Позивачкою подана заява про відкладення розгляду справи (а.с.40). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 27.08.2020 прийнято позов до розгляду та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.27-28). Ухвалою судового засідання від 13.11.2020 розгляд справи відкладено (а.с.41). Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, з`ясувавши обставини, на які сторони посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 29.09.2017 та свідоцтвом про народження від 21.04.2016 (а.с.6, 9). Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 15.07.2016 у справі №443/1083/16-ц ухвалено стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із 01 липня 2016 року щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.7-8, http://www.reestr.court.gov.ua/Review/58978373). За рішенням Жидачівського районного суду Львівської області у справі №443/1083/16-ц 08.08.2016 видано виконавчий лист (а.с.10). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] , 1983р.н., у [ADDRESS] (а.с.12). [PERSON] працює у ПП «Оліяр» на посаді слюсар з контрольно-вимірювальних приладів та автоматики (електроніка) та його загальна сума доходу за період з березня 2020 до серпня 2020 року становить 23\~624,52 грн: нараховано 28\~810,39 грн, податок з доходів фізичних осіб 5\~185,87 грн (а.с.36). Як вбачається із звітів про здійснення відрахування та виплат ПП «Оліяр» заборгованість [PERSON] по ВП №578180 погашено повністю (а.с.38). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із зміною законом мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України (далі СК України), Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII). Так, відповідно до приписів частини 2 статті 182 СК України (у редакції станом на 15.07.2016 (дату ухвалення рішення Жидачівського районного суду Львівської області у справі №443/1083/16-ц) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в новій редакції, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час видачі виконавчого листа за рішення Жидачівського районного суду Львівської області у справі №443/1083/16-ц) порядок стягнення аліментів визначається законом. Однак, Законом України від 03 липня 2018 року №2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. У частині 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Водночас, згідно з частиною 1 статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. У частинах 1, 2 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. У частині третій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд бере до уваги роз`яснення, викладені у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до яких розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині 2 статті 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , на утримання якого відповідно до рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 15.07.2016 стягуються із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із 01 липня 2016 року щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Надаючи оцінку аргументам сторін суд зазначає, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості. Ухваливши 03 липня 2018 року Закон України № 2475-VIII яким внесено зміни до частини 1 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» законодавець передбачив механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Наведені висновки суду повністю відповідають правовим висновкам, зробленим Великою Палатою Верховного Суду 04 березня 2020 року у справі №682/3112/18. Таким чином, суд зазначає, що отримання підвищеного мінімального розміру аліментів це безумовне право, визначене законом, яке повинно бути забезпечене саме виконавцем у відповідному виконавчому провадженні згідно з вимогами абзацу 2 частини 1 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», а не судом шляхом ухвалення відповідного рішення. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити повністю. На підставі статті 124 Конституції України, статей 8, 182, 192 Сімейного кодексу України, статей 1, 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження», статей 9, 11 Цивільного кодексу України та

Outcome: dismissed