Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 28.01.1998 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них народився син, який досяг повноліття. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що у них з відповідачем протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відповідач належним чином матеріально сім`ю не забезпечує, часто зловживає спиртними напоями, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім`ї, не може підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, дружби, допомоги. Крім того, відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в присутності сина влаштовує скандали, під час яких нецензурно принижує честь та гідність позивача, що негативно впливає на її стан здоров`я. Шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить інтересам позивача. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, а також залишити їй прізвище, набуте при реєстрації шлюбу, « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, 27.10.2020 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не з`явився, 05.10.2020 року подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а. с. 14). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] сторони одружилися 28.01.1998 року. Шлюб зареєстровано Верхньовербізькою сільською радою народних депутатів Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 (а. с.4). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved