Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін позиція позивача [PERSON] просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що він з відповідачем спільно не проживають, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування. Примирення і подальше спільне проживання неможливе. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй дошлюбне прізвище [PERSON] . позиція відповідача Відповідач правом подачі відзиву не скористався. Позивачка у судове засідання, не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Надала суду письмову заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов підтримує, просить не надавати строк для примирення. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає. Відповідно до вимог п. 1 ч. 3, ч. 4 ст.223, ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вважає за можливим провести розгляд справи за відсутності учасників справи за наявними матеріалами. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі Ухвалою від 13.08.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.10). Ухвалою від 17.09.2021 після усунення недоліків відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.18). 19.10.2021 позивач [PERSON] через канцелярію суду подала письмову заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов підтримує, просить не надавати строк для примирення. 19.10.2021 відповідач [PERSON] через канцелярію суду подав письмову заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає. Розгляд справи по суті проведено 19.10.2021. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [PERSON] та [PERSON] одружились 09.09.2008, зареєструвавши шлюб у Сальківській селищній раді Гайворонського району Кіровоградської області, актовий запис № 2. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про одруження від 09.09.2008 серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.01.2009 [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачкою. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі - СК України). Так, за приписами частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак не проживають як подружжя та не підтримують подружніх стосунків. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з висловленої нею позицій. Відповідач позов визнав та підстав вважати, що таке визнання суперечить закону чи порушує права , свободи, інтереси інших осіб - в суду немає. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить їхнім інтересам, тому позов слід задовольнити повністю. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. В матеріалах справи наявна квитанція №N1D583068M від 12.08.2021 про сплату [PERSON] 908,00 грн судового збору. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку з визнанням відповідачем позову до ухвалення рішення 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачкою підлягає поверненню їй (908,00/2=454,00 грн). Також з відповідача, згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України на користь позивачки підлягає до стягнення 454,00 грн сплаченого нею судового збору. На підставі статей 56, 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved