Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (м. Дніпропетровськ) просить стягнути з [PERSON] (смт. Петропавлівка, Петропавлівського району Дніпропетровської області) заборгованість у розмірі 17100,06 грн. за кредитним договором № б/н від 24.06.2008 року, яка складається з наступного: 2796,81 грн. заборгованість за кредитом; 10900,87 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2350,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг; 250,00 грн. штраф (фіксована частина) 802,38 грн. штраф (процентна складова). Судові витрати у розмірі 1378,00 грн.. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 24.06.2008 року [PERSON] (далі-Відповідач) отримала кредит у розмірі 2800,00 грн. у розмірі встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з « Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». ПАТ КБ»ПриватБанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за Договором. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним Договором Відповідач станом на 31.01.2016 року має заборгованість 17100,06 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашається, що є порушенням законних прав ПАТКБ «ПриватБанк». Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника банку. Відповідач в судове засідання не зявилась, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в звязку з застосуванням строків позовної давності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 256 даного кодексу, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 даного кодексу, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові. В судовому засіданні встановлено, що 24.06.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н , згідно якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується письмовою заявою відповідача від 24.06.2008 року (а.с. 6), в якій він висловив згоду з тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Через невиконання своїх зобов'язань за вказаним Кредитним договором у відповідача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за період з 24.06.2008 р. по 31.01.2016 р. утворилась заборгованість по відсоткам за кредитним договором у розмірі 17100,06 грн.. Згідно наданих позивачем тарифу і порядку погашення кредиту відповідачу був визначений строк внесення щомісячних платежів. Отже, починаючи з моменту укладення договору 24.06.2008 року, почав свій перебіг трирічний строк, протягом якого позивач мав право пред'явити до [PERSON] вимогу про повернення боргу. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. При цьому, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Суд враховуючи, що позивач звернувся в суд із вимогою про захист свого порушеного права на стягнення заборгованість по відсотках за кредитним договором, які є щомісячними платежами, з пропуском трьохрічного строку позовної давності, не просить поновити даний строк та не вказує поважних причин його пропуску, в задоволенні його позову слід відмовити на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України в зв'язку зі спливом строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі. На підставі викладеного, ст.ст. 256-257, 260-261, 266, 267, 526-527, 530, 625, 629, 1046, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed