Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Рішенням Ставищенського районного суду від 29 квітня 2020 року позовні вимоги [PERSON] про зобов`язання повернути земельну ділянку задоволено. Також стягнуто з приватного підприємства «Терен» судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 1222 гривні 52 копійки та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15800 гривень. До суду від позивача надійшла заява про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу адвоката в сумі 7625 грн., так як подати в судовому засіданні 29.04.2020 року докази їх витрат на професійну правничу допомогу на стадії розгляду справи по суті (судові засідання 17, 24 та 29 квітня 2020 року) не мала можливості, оскільки відповідні документи було оформлено після закінчення судового засідання 29.04.2020 року з врахуванням його тривалості та фактичної сплати гонорару представнику з отриманням відповідних квитанцій. Сторони в судове засідання не викликались. Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Адвокат Невгод О.В. представляв інтереси позивача [PERSON]. на підставі договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2020 року. Відповідно до копій акту №2 про виконання умов Договору №2 від 11.02.2020р. про надання правової допомоги (а. с. 3), Розрахунку розміру винагороди адвоката за Договором №2 від 11.02.2020р. про надання правової допомоги (а. с. 4), квитанцій №4 від 24.04.2020 року та №5 від 04.05.2020 року, позивач сплатила адвокату Невгаду О . В. 7625 ( 5000+2625 ) грн. за надані юридичні послуги. Із поданих документів вбачається, що зазначений розмір витрат не в повній мірі є обґрунтованим. Зокрема, в наданій позивачем копії розрахунку від 29.04.2020 року розміру винагороди адвоката за договором №2 від 11.02.2020 року (а. с. 4) містяться витрати часу на дорогу в сумі 900 грн. та витрати на придбання палива в сумі 525 грн.. Проте, відсутнє документальне підтвердження щодо: розміру таких витрат і, що ці витрати було здійснено саме в зв`язку із розглядом даної справи. Відтак, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання позивача щодо відшкодування з відповідача витрат понесених на професійну правничу допомогу, а саме на суму 6200 грн., тобто (7625 грн. - 900 грн. - 525 грн. = 6200 грн.). З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та її обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання відзиву на позов та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому стягненню з відповідача, а саме на суму 6200 грн..

Outcome: partial