Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON], третя особа - [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 22 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір № 11336930000 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 20 000,00 доларів США, зі сплатою 13,5 відсотків річних, строком до 22.04.2015 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки від 22.04.2008 року, відповідно до умов якого в іпотеку банку передано домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS]. Свої зобов'язання за договором банк виконав повністю, однак у зв'язку з порушенням відповідачем умов договору станом на 04.02.2015 року виникла заборгованість в сумі 6133,05 доларів США, що за курсом НБУ складає 99609,62 грн. В зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору позивач просить ухвалити рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення вищевказаного боргу, встановити спосіб реалізації предмета іпотеки, що належить [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому просив позовні вимоги задовольнити, звернути стягнення на предмет іпотеки та відстрочити виконання рішення суду до припинення дії мораторію на звернення стягнення. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилися повторно, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що 22 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір № 11336930000 про надання споживчого кредиту (а.с. 7-14). Відповідно до умов даного договору банк надав відповідачу кредит в сумі 20 000,00 доларів США, зі сплатою 13,5 відсотків річних, строком до 22.04.2015 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та громадянкою [PERSON] було укладено договір іпотеки від 22.04.2008 року, відповідно до умов якого в іпотеку банку передано домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 15-18). Свої зобов'язання за договором банк виконав повністю, однак у зв'язку з порушенням позичальником [PERSON] умов кредитного договору виникла заборгованість перед банком в сумі 6133,05 доларів США, що за курсом НБУ складає 99609,62 грн. Таким чином, судом встановлено, що договір іпотеки від 22.04.2008 року, згідно якого в іпотеку банку передано домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS], укладено саме з громадянкою [PERSON]., а не з відповідачем [PERSON], як вказує позивач у позовній заяві. Як вбачається з матеріалів справи, позов заявлено до громадянки [PERSON] При цьому, у справі відсутні будь-які дані про те, що [PERSON] є власником домоволодіння, на яке позивач просить звернути стягнення, що між нею та позивачем укладалися будь-які договори. Статтею 33 ЦПК України передбачено, що якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, або залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача. Під час розгляду даної справи представник позивача не заявляв клопотання про заміну відповідача чи залучення до участі в справі іншу особу як співвідповідача, а вирішення даного питання з ініціативи суду нормами ЦПК України не передбачено. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed