Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін позиція позивача [PERSON] просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що вона з відповідачем спільно не проживають, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування. Примирення і подальше спільне проживання неможливе. позиція відповідача Відповідачем було подано відзив в якому він позовну вимогу про розірвання шлюбу визнав, не заперечив проти задоволення позову, просив витрати на професійно правничу допомогу та сплату судового збору, покласти в рівній мірі на обидві сторони. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18.08.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.18). 09.09.2021 представником відповідача подано відзив на позовну заяву. 23.09.2021 [PERSON] подала заяву про розгляд справи а її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила строк на примирення не надавати та залишити їй прізвище [PERSON] . 23.09.2021 представник відповідача - адвокат Магей І. В. подав заяву про розгляд справи за його та відповідача [PERSON] участі. Розгляд справи по суті проведено 23.09.2021. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, скористались своїм правом та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд відповідно до ч. 3 ст. 112 ЦПК України здійснює розгляд справи на підставі наявних в суду матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [PERSON] та [PERSON] одружились 10.10.2017, зареєструвавши шлюб у Дніпровському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2336. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про одруження від 10.10.2017 серії [NUMBER] (а.с. 5). При реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.01.2019 сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі - СК України). Так, за приписами частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак з липня 2021 не проживають як подружжя та не підтримують подружніх стосунків. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з висловленої нею позицією. Відповідач позов визнає. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставин того, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи, інтереси інших осіб, судом не встановлено, а тому підстави для постановлення ухвали про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову - відсутні. Зважаючи на позицію сторін, враховуючи, що вступ в шлюб та перебування в ньому повинні ґрунтуватись на вільній згоді жінки і чоловіка, враховуючи тривалість розладу в сім`ї сторін, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить їхнім інтересам, тому позов слід задовольнити повністю. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. В матеріалах справи наявна квитанція №N1D584793M від 05.08.2021 про сплату [PERSON] 908,00 грн судового збору. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку з визнанням відповідачем позову до ухвалення рішення 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачкою підлягає поверненню їй (908,00/2=454,00 грн). Також з відповідача, згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України на користь позивачки підлягає до стягнення 454,00 грн сплаченого нею судового збору. Крім того, позивачка просила стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу. Зокрема, в позовній заяві вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат 1759,00 грн та в підтвердження долучено Договір №23 від 03.08.2021 між адвокатом Животовською Г. М. та [PERSON] , відповідно до якого за складання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини оплата складає 1759,00 грн; долучено детальний опис робіт (наданих послуг) за яким попереднє опрацювання матеріалів 0,5 год - 351,85 грн., опрацювання законодавчої бази , консультування щодо отримання доказів 0,5 год 351,85 грн, підготовка процесуальних документів 1,5 год - 1055,7 грн, разом 1759,00 грн; та долучено акт №24/21 приймання передачі коштів за надання юридичних послуг від 05.08..2021 на суму 1759,0 грн між цими сторонами; долучено квитанцію №08/24 від 05.08.2021 про отримання адвокатом Животовською Г.М. від [PERSON] по договору №23 від 03.08.2021 коштів в сумі 1759,00 грн. В відзиві представник відповідача не заперечував проти розміру витрат на професійну правову допомогу, однак просив, враховуючи характер спору, розділити такі між сторонами порівну. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц, була викладена правова позиція де зокрема вказано «Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони». Отже судом встановлено, що позивач понесла витрати на професійну правову допомогу в розмірі 1759,00 грн. Суд вказує, що такі витрати підтверджені належними доказами, їх розмір є обґрунтованим, що у свою чергу, на переконання суду, також відповідає критерію розумності їх розміру, враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, витраченим адвокатом часом на надання послуг позивачу, ціну позову та значенням вирішення справи для позивача. Враховуючи викладене вище, зважаючи на відсутність заперечень з боку відповідача чи його представника щодо обґрунтованості та співмірності витрат, а також те, що судом позов задоволено повністю, суд вважає вірним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу повністю. На підставі статей 56, 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved