Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила позбавити останнього батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що батько дитини ухиляється від виконання обов'язків по утриманню та вихованню своєї дитини, долею дитини не цікавиться, не піклується про її здоров'я, не займається фізичним, духовним та моральним розвитком. Після розірвання шлюбу, дитина проживає з нею. Батько жодного разу не навідував дитину, не цікавився розвитком дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, має заборгованість по сплаті аліментів. Вказане в сукупності свідчить про необхідність позбавлення батьківських прав відповідача. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов з підстав, передбачених в позові. Додатково зазначила, що відповідач з дитиною не бажає зустрічатися, навіть коли донька просить його про зустрічі. На протязі останніх 10 років зустрічався з донькою декілька разів, не цікавився її життям, не питав про стан її здоров'я, жодної матеріальної допомоги не надавав. В судовому засіданні відповідач [PERSON] просив в задоволенні позову відмовити, виходячи з того, що з дитиною зустрічається рідко, оскільки він має іншу сім'ю, в нього є дружина та двоє дітей. Зазначає, що його колишня дружина чинить перешкоди в зустрічі з дитиною. Вважає, що теперішня дружина не буде схвалювати його зустрічі з донькою від попереднього шлюбу. Вказав, що з донькою зустрічався останній раз півтора роки тому. В судове засідання представник Деснянської районної у місті Чернігові ради в судові засідання не з'являвся, надав заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов просять задовольнити. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] та відповідач [PERSON]: - перебували у шлюбі, який був розірваний 06.02.2007 року; - являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останньої (серія [NUMBER]). Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] в [ADDRESS]. Згідно акту обстеження умов проживання від 03 січня 2018 р. вбачається, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] створені всі умови для проживання неповнолітньої [PERSON], оскільки остання має окреме спальне місце та місце для дозвілля та навчання. З довідки від 27.12.2017 року № 583, виданої директором Чернігівської ЗОШ І-ІІІ ст. №19, вбачається, що [PERSON], навчається в Чернігівській ЗОШ І-ІІІ ст. №19 Чернігівської міської ради Чернігівської області. Батько дитини не бере участі у вихованні дитини, не відвідує школу, не спілкувався з учителями та адміністрацією школи, не відвідує батьківські збори. Згідно висновку, затверджений рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради 22 січня 2018 р. № 11, визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], з тих підстав, що батько дитини вихованням та матеріальним утриманням [PERSON], [INFO] не займається, не цікавиться її життям, здоров'ям, успіхами в навчанні. Мотивована оцінка аргументів сторін, встановлення порушень прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, норми права, які застосовує (не застосовує) суд, та мотиви їх застосування (не застосування). У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. (принцип 6), проголошено, що дитина повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків. Частиною 1 статті 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), передбачено, що Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини, яке може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. За змістом ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані: - виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; - піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; - забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; - поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказано, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п. 16 даної Постанови вказано, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони, маючи реальну можливість, свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання: не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками У справах «Савіни проти України», «МакМайкл проти Сполученого Королівства», «Ньяоре проти Франції», Європейським судом з прав людини зазначається, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя» і що «заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Наведені вище матеріали справи, законодавчі приписи, міжнародні акти не дають суду підстав ставити під сумнів висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради 22 січня 2018 р. № 11. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У справі не встановлено що [PERSON] звертався до будь-яких органів з приводу того, що колишня дружина [PERSON] чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною [PERSON] В судовому засіданні була вислухана думка дитини [PERSON] з приводу позовних вимог. Дитина вказала, що з батьком бачиться рідко, лише коли йому щось потрібно. Вважає, що батько уникає зустрічей з нею, не телефонує їй та не питає як справи. Оскільки [PERSON], систематично ухиляється від виконання своїх обов'язків, передбачених ст. 150 СК України, по вихованню дитини, а саме: свідомо не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, що свідчить про наявність такої підстави позбавлення батьківських прав, як ухилення від виконання обов'язку по вихованню дитини та є винятковими обставинами для розірвання між дитиною та батьком родинних зв'язків. Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, безпосередньо допитавши позивачку та відповідача, вислухавши думку дитини [PERSON], суд приходить до висновку, що в діях [PERSON] вбачаються ознаки ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] слід задовольнити та позбавити [PERSON]. батьківських прав відносно [PERSON], [INFO].

Outcome: approved