Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. В листопаді 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтував тим, що з 24 лютого 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] . В шлюбі дітей не мають. Посилаючись на те, що між ним та дружиною зникло почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, вони різні за характерами, спільного господарства не ведуть, їх шлюб носить формальний характер, спільне проживання є неможливим, просить шлюб розірвати, оскільки він суперечить його інтересам. Відповідач заперечень проти позову не подала. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 14 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 18 грудня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві. Пояснив, що з жовтня 2019 року спільно із відповідачем не проживають. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю. Не заперечувала щодо розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище, набуте у шлюбі. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази. Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з огляду на таке. 24 лютого 2012 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у Нараївській сільській раді Бережанського району Тернопільської області зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 01. Підтвердженням даного факту є оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 24 лютого 2012 року виконавчим комітетом Нараївської сільської ради Бережанського району Тернопільської області. Встановлено, що в сторін по справі від спільного проживання у шлюбі дітей немає. Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли сімейні правовідносинита регулюються нормами Сімейного кодексу України. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує наступні норми матеріального права, виходячи при цьому із таких мотивів. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В частині третій ст.56 СК України також зазначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства ( ст.111 СК України). Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд не зобов`язаний призначати сторонам строк для примирення, це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, миритись не бажають. Враховуючи відсутність у сторін морально-правової основи шлюбу, яка ґрунтується на почуттях взаємної поваги та любові, взаємній підтримці та допомозі, враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом розірвання шлюбу, укладеного між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст. 113 СК України, суд залишає за позивачем, для подальшого іменування набуте у шлюбі прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved