Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просив винести рішення, яким стягувати із [PERSON] аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до 28 червня 2018 року та витрати на правову допомогу в сумі 400 гривень. Вказав, що рішенням Крижопільського районного суду від 31.03.2006 року із [PERSON] на користь його матері [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO], виплата яких припинена в зв'язку з досягненням ним повноліття. В 2014 році позивач вступив на навчання до Гайсинського медичного коледжу, де продовжує навчання, яке закінчується в червні 2018 року. Оскільки позивач в даний час навчається, не працює, тому фактично знаходиться на утриманні матері, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на його утримання не надає, так як він в даний час досяг повноліття. Позивач матеріально не забезпечений та потребує матеріальної допомоги, і згідно ст. 199 СК України відповідач зобов'язаний утримувати повнолітнього сина, який навчається, до досягнення ним 23 років. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, тому що не має коштів, оскільки ніде не працює. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню, як такий що доведений свідоцтвом про народження позивача, копією його паспорта, довідкою навчального закладу, копією рішення суду, обґрунтований вимогами ст.ст. 180-184, 191, 198, 199, 200 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу . Тобто однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO]. Повнолітній позивач є студентом 3-го курсу Гайсинського медичного коледжу, що підтверджується довідкою № 245 від 30.11.2016 року (а.с. 6).В зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки фактично перебуває на утриманні матері, яка не спроможна самостійно повноцінно утримувати сина, батько після досягнення сином повноліття добровільно матеріальну допомогу не надає. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved