Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] , що належала їй на підставі відповідного свідоцтва про право власності. Крім позивача, яка є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців, які б претендували на цю спадщину, немає. Маючи намір прийняти спадщину, позивач звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено в зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини та роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання такої заяви може бути вирішено судом. Позивач стверджує, що встановлений строк для прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, оскільки вона знаходилася на лікуванні та за станом здоров`я не мала можливості звернутися до нотаріальної контори, що стверджується відповідною довідкою. Тому \~ позивач\~ \~просить \~визначити \~ їй\~три місяці додаткового строку для подання такої заяви. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і пояснила, що вона після смерті матері втратила та здійснила поховання ще однієї близької людини, що ще більш погіршило стан її здоров`я, внаслідок чого вона потребувала ще більшого часу та коштів для лікування. Крім того, вона була протягом багатьох років зайнята на роботі, що перешкоджало їй звернутися у встановлений законом термін із заявою про прийняття спадщини. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. 01.11.2019 року міський голова м. Коломия звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить справу розглядати без участі представника Коломийської міської ради (а. с. 19). \~ \~ \~ \~Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народилася [PERSON] , її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 07.08.2000 року Бюро по приватизації державного житлового фонду згідно з розпорядженням № 9807 від 06.04.2000 року, квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] (а. с. 8). Згідно з даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.06.2001 року, [PERSON] померла [INFO] в м. Коломия Івано-Франківської області, актовий запис № 274 (а. с. 6). Відповідно до довідки управління надання адміністративних послуг Коломийської міської ради № 3418 від 12.09.2019 року місце проживання [PERSON] з 07.01.1997 року по день смерті ( [INFO] ) було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9). \~ \~ \~ \~ Із відповіді приватного нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу Григорець М.В. № 66/02-14 від 06.09.2019 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що у встановлений законом строк вона не прийняла спадщину та не проживала за однією адресою зі спадкодавцем (а.с. 11). У відповідності до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства «Амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 2» від 09.09.2019 року позивач знаходилася на амбулаторному лікуванні вказаного закладу з 22.11.2001 року по 02.12.2001 року, діагноз: хронічний не обструктивний бронхіт, дифузний пневмосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ ступеня (а. с. 11). На підставі наведеного суд вважає, що позивачу слід визначити запропонований нею додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки встановлений строк пропущений нею з поважних причин, і іншим чином реалізувати свої права на спадщину як єдиний спадкоємець за законом позивач не може. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.1270, 1272 ЦК України та,

Outcome: approved