Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , у якому просить, з метою погашення заборгованості на користь ПАТ «УкрСиббанк», що виникла за кредитним договором №11241620000 від 26.10.2007 року у розмірі 20 911, 72 долари США, що станом на 30.10.2017 року, що еквівалентно 562 018 грн. 81 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] , яку було передано в іпотеку [PERSON] та яка після смерті останнього прийнята у спадщину його спадкоємцями [PERSON] , [PERSON] , встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною продажу, що буде визначена під час проведення оцінки нерухомості суб`єктом оціночної діяльності. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11241620000 від 26.10.2007 року, у відповідності до якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 35 000,00 доларів США, шляхом зарахування на поточний рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені договором, але не пізніше 23.10.2037 року. На умовах іпотечного договору від 26.10.2007 року в забезпечення виконання зобов`язань за даним кредитним договором була передана в іпотеку квартира [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на праві власності. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Згідно ст.ст. 608, 1218, ст.1219 ЦК України, ст.23 Закону України «Про іпотеку», зобов`язання за кредитним договором та договором іпотеки не припиняються внаслідок смерті позичальника, іпотекодавця, а переходять до спадкоємців. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти [PERSON] , [PERSON] Дізнавшись про смерть позичальника, 26.06.2015 року Банк направив до Першої Тернопільської Державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців померлого про наявність кредиторської заборгованості у розмірі 20 911,72 долари США, та просив нотаріуса повідомити спадкоємців про вимоги банку, яку в подальшому було направлено до Другої Тернопільської державної нотаріальної контори, за місцем відкриття спадкової справи. В подальшому, Банк звертався до Другої Тернопільської Державної нотаріальної контори з запитом про надання інформації щодо кола спадкоємців з метою подачі позову, однак інформації про спадкоємців не отримав. З відповіді державного нотаріуса Другої Тернопільської Державної нотаріальної контори від 22.07.2016 року за №361/01-16 банку стало відомо, що після смерті [PERSON] Другою Тернопільською Державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, станом на 22.07.2016 року, свідоцтво про право на спадщину спадкоємцям не видано. Відповідно до інформаційної довідки №101650466 від 26.10.2017 року квартира, що передана в іпотеку та знаходиться за адресою [ADDRESS] , зареєстрована на праві власності за [PERSON] , обтяжена іпотекою та знаходиться під забороною відчуження на користь AT «УкрСиббанк». Інших власників та обтяжувачів вказаної квартири не зареєстровано. Після смерті позичальника, заборгованість за кредитом не погашена. Станом на 30.10.2017 року заборгованість по кредитному договору №11241620000 від 26.10.2007 року складає 20 911,72 доларів США, що станом на 30.10.2017 року за курсом НБУ 26.875781 грн. за 1 дол.США еквівалентно 562 018 грн. 81 коп.), з яких: 20 638.09 доларів США - заборгованість за кредитом, 273,63 доларів США - заборгованість за процентами, нарахованими з 01.04.2015 року по 07.05.2015 року. Зазначають, що відповідачі вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] (на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України), квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , на момент відкриття спадщини знаходилась в іпотеці, а тому відповідачі відповідно до ч.1 та ч.3 ст.23 Закону України «Про Іпотеку» набули прав та обов`язків іпотекодавців. Представник відповідачів [PERSON] подав суду відзив на позовну заяву, у якому вказує на те, що позивач не звертався до відповідачів із вимогою (пропозицією) про погашення заборгованості за договором кредиту, що в даному випадку позбавляє його права вимоги, викладеної у позовній заяві, як передчасної. Також зазначає, що мати спадкодавця - [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини. Єдиними спадкоємцями першої черги за законом є неповнолітні діти [PERSON] : син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] , які постійно проживають у спірній квартирі, що не враховано позивачем при зверненні із позовом в суд. Також зазначає, що 03 червня 2014 року прийнято Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». У відповідності до норм цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами -резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Представник Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» подав суду відповідь на відзив у якій зазначив, що у відзиві на позовну заяву однією з підстав відмови судом у задоволенні позову є прийняття Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Вважають таке твердження необгрунтованим, оскільки мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Відтак, установлений законом мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). Відтак, чинність вищезгаданого Закону не може бути підставою для відмови у позову. Також у відзиві зазначив, що неповнолітні діти померлого [PERSON] під час укладення договору іпотеки не були зареєстровані у спірній квартирі, право користування нею не мали, тому, у разі задоволення позову шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (спірну квартиру), права малолітніх дітей порушені не будуть. Крім цього, зазначив, що у разі смерті позичальника, для захисту порушених прав, кредитор має право вибору способу захисту, який передбачений ЦК України. Судом, на підставі ст. 51 ЦПК України, проведено заміну неналежного відповідача на [PERSON] , як законного представника неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . На підставі ст. 53 ЦПК України, судом залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Службу у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 вересня 2018 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу для розгляду по суті. Представник Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити. Представник відповідачів - [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнав, у задоволенні позову просить відмовити. Представник Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився та про причину неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. 26 жовтня 2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», укладено Договір про надання споживчого кредиту №11241620000, згідно якого [PERSON] банк надав кредитні кошти в сумі 35 000,00 доларів США шляхом зарахування на поточний рахунок позичальника, а позичальник зобов`язувався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені договором, але не пізніше 23.10.2037 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, та сплатити проценти в порядку та на умовах, передбачених даним договором (п.1.1., 1.2, 1.3 Кредитного договору) З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, між АКІБ «Укрсиббанк» правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого, в іпотеку Банку було передано нерухоме майно, а саме: квартира, загальною площею 41,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на предмет іпотеки виникло в Іпотекодавця після нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири і його реєстрації в Державному реєстрі правочинів. Право власності на предмет іпотеки виникло в Іпотекодавця після нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири і його реєстрації в Державному реєстрі правочинів. Предмет іпотеки є власністю Іпотекодавця та належить йому на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного з гр.. [PERSON] та посвідченому одночасно з цим іпотечним договором приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О. 26 жовтня 2007 року. Пунктом 1.2 зазначеного договору передбачено, що іпотекою за даним договором забезпечуються в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань іпотекодавця за договором про надання споживчого кредиту №11241620000 від 26 жовтня 2007 року. Пунктом 1.3 спірного договору передбачено, що Іпотекодавець та Іпотекодержатель ознайомлені із усіма умовами договору, що обумовлюють основне зобов`язання, в тому числі стосовно можливості зміни розміру зобов`язань у більшу та/або меншу сторону, строку і порядку його виконання, забезпеченого цим договором та/або договорам. Сторони досягли згоди відносно розміру, строку і порядку виконання зобов`язань, що забезпечуються іпотекою відповідно до цього Договору. Пунктом 1.4 зазначеного договору передбачено, що за домовленістю сторін вартість предмету іпотеки становить 271 920 гривень. Пунктом 6.8 зазначеного договору сторони у ньому передбачили, що ця іпотека зберігає силу у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається переведення Іпотекодавцем боргу за договором, що обумовлюють основне зобов`язання на іншу особу або змінюється власник предмету іпотеки з інших підстав. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано (Свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , видане 13.11.2002 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області України). У даному шлюбі народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України) та донька - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України). [INFO] [PERSON] помер (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 12.05.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції). Після його смерті відкрилася спадщина на предмет іпотеки - двохкімнатру квартиру, загальною площею 41,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки №2992, виданої 13.06.2015 року Тернопільським МВ Управління ДМС України в Тернопільській області, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Мати [PERSON] - [PERSON] 18 травня 2015 року подала до Другої Тернопільської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її сина. 28 жовтня 2015 року [PERSON] , як мати та законний представник її неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , у визначений законом шестимісячний строк, звернулася до Другої Тернопільської Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини неповнолітніми дітьми померлого. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, після смерті [PERSON] 18 травня 2015 року заведена спадкова справа №43/2015 (номер у спадковому реєстрі - 57458949). 26.06.2015 року позивач направив до Першої Тернопільської Державної нотаріальної контори претензію за №30-4/818 до спадкоємців померлого про наявність кредиторської заборгованості у розмірі 20 911,72 долари США, та просив нотаріуса повідомити спадкоємців про вимоги банку. Зазначену претензію банку, 09 липня 2015 року за №2424/01-16 Першою Тернопільською державної нотаріальною конторою було направлено до Другої Тернопільської державної нотаріальної контори за місцем знаходження спадкової справи. Крім цього, 29 травня 2015 року листом за №15-1/21852 позивачем направлено [PERSON]. інформацію щодо припинення нарахування відсотків по кредиту отриману [PERSON] , а також зазначив, що за фактом набуття спадкоємцями права на спадщину, вони зобов`язані погасити заборгованість по кредиту. 14.07.2016 року за №30-3/1248 позивач направив запит до Другої тернопільської державної нотаріальної контори про направлення йому інформації щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , а також чи подавались спадкоємцями заяви про відмову їх від спадщини. Згідно інформації, викладеній у листі державного нотаріуса Другої Тернопільської Державної нотаріальної контори Темнікової С.А. від 22.07.2016 року за №361/01-16, скерованої ПАТ «УкрСиббанк» на майно [PERSON] Другою Тернопільською Державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, станом на 22.07.2016 року, свідоцтво про право на спадщину спадкоємцям не видавалось. Відповідно до Інформаційної довідки №101650466 від 26.10.2017 року квартира, що передана в іпотеку та знаходиться за адресою [ADDRESS] , зареєстрована на праві власності за [PERSON] , обтяжена іпотекою та знаходиться під забороною відчуження на користь AT «УкрСиббанк». Як вбачається із довідки Голови об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чехова 16» від 24 червня 2019 року №5/19, у квартирі [ADDRESS] проживають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та їх мати [PERSON] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 18.10.2019 року, [PERSON] та [PERSON] не мають у власності нерухомого майна. Згідно наданого позивачем Графіку платежів та Довідки - розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 30.10.2017 року, заборгованість за Кредитним договором №11241620000 від 26.10.2007 року складає 20 911,72 доларів США, що станом на 30.10.2017 року за курсом НБУ 26.875781 грн. за 1 дол. США еквівалентно 562 018 грн. 81 коп.), з яких: 20 638,09 доларів США - заборгованість за кредитом, 273,63 доларів США - заборгованість за процентами, нарахованими з 01.04.2015 року по 07.05.2015 року. Приписи статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. За змістом цих приписів: 1) у разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця; 2) спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця; 3) спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки; 4) спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього; 5) кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги; 6) наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги. Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких не має такої підстави, як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом частини першої статті 1282 ЦК України та частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статус іпотекодавця. Відтак, іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника -іпотекодавця не припиняється. Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. Згідно вимог ст..1281 ЦК України, у редакції чинній на момент відкриття спадщини, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року, від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляються права вимоги. Згідно із вимогами ст..1282 ЦК України, у редакції чинній на момент відкриття спадщини, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Відповідно до статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Таким чином, з урахуванням положень статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Поручитель приймає на себе зобов`язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553-554 ЦК), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки. На поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов`язку щодо виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки. Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази надані сторонами, суд вважає, що позов публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , яка діє як законний представник неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає до задоволення. При цьому, суд відкидає твердження представника відповідачів про те, що позивачем не було подано своєчасно претензію кредитора до спадкоємців у строк передбачений ст..1281 ЦК України, оскільки як вбачається із доказів, досліджених у судовому засіданні, а саме претензії позивача від 26.06.2015 року, яка є в матеріалах спадкової справи, останній направив її у строк передбачений ч.1 ст.1281 ЦК України до спадкоємців померлого [PERSON] про наявність у нього кредиторської заборгованості у розмірі 20 911,72 долари США та необхідності її погашення, яку подав до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори та яку у подальшому було направлено за місцем заведення спадкової справи. Зазначену вимогу про погашення кредиторської заборгованості на вказану суму спадкоємці померлого [PERSON] - відповідачі у справі не задовольнили, станом на даний час кредит не погашено, у тому числі у межах вартості майна, одержаного ними у спадщину, а тому суд вважає вимоги позивача підставними. Крім цього, суд зазначає, що пунктом 6.8 зазначеного договору іпотеки від 26.10.2007 року, який було укладено із позичальником [PERSON] , сторони у ньому передбачили, що іпотека за даним договором зберігає силу у випадку, коли у встановленому законом порядку відбувається переведення іпотекодавцем боргу за договором, що обумовлюють основне зобов`язання на іншу особу або змінюється власник предмету іпотеки з інших підстав. Згідно ст. 1 п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті », що набрав чинності 07 червня 2014 року, протягом дії цього Закону не може бути примусове стягнення ( відчужене без згоди власника ) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 ЗУ «Про заставу»та / або предметом іпотеки згідно із статтею 5 ЗУ «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України ( позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна ( об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна ) не перевищує 140 кв. м. для квартири та 250 кв. м. для житлового будинку . Як вбачається з матеріалів справи, спірний договір укладено у іноземній валюті, квартира [ADDRESS] , є єдиним місцем проживання відповідачів, у тому числі неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , загальна площа нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв. м., згода на відчуження відсутня, а тому, суд вважає, що не підлягає виконанню зазначене судове рішення на період чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна з громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року №1304-VІІ. На підставі наведеного,

Outcome: approved