Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просив винести рішення, яким визнати незаконними та скасувати накази ПрАТ ПК «Поділля» про виявлені факти зливу пального та зняття з нього премії, а також просив стягнути із відповідача на його користь утриману заробітну плату в сумі 1760 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 600 гривень. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що із 25 жовтня 2006 року працює водієм автомобіля КАМАЗ в ПрАТ «ПК Поділля». В серпні 2013 року йому стало відомо про те, що з нього та інших працівників адміністрацією відповідача, без будь-яких повідомлень працюючих, утримується заробітна плата. На його звернення адміністрацією надано копії наказів про зняття премії на підставі факту зливу пального. Так за змістом наказу № 53/2 від 21 червня 2013 року «Про виявлений факт зливу пального» 19.06.2013 р., в кількості 12 л, проведено зняття премії в сумі 240 грн. Наказом № 56 від 26 червня 2013 року «Про виявлений факт зливу пального» 21.06.2013 року, в кількості 12 л, проведено зняття премії в сумі 240 грн. Наказом № 57 від 27 червня 2013 року «Про виявлений факт зливу пального» 25.06.2013 року в кількості 12 л., проведено зняття премії в сумі 240 грн. Наказом № 83 від 02 серпня 2013 року «Про виявлений факт зливу пального» 26.07.2013 р. -20 літрів, 28.07.13 р. - 17 літрів, 29.07.2013 р. - 15 літрів, проведено зняття премії в сумі 1040 гривень, а всього знято премії на суму 1760 гривень. У всіх наказах відсутній підпис про ознайомлення позивача із їх змістом. Тому вважає наведені накази незаконними оскільки ними прикрито утримання із заробітної плати за матеріальну шкоду, якої ним не було завдано, вірніше, відшкодування перевитрат пального (якщо вони мали місце) у зв'язку з умовами роботи транспорту покладено на працівників шляхом утримання вартості пального із заробітної плати. Про будь-які із наведених фактів зливу пального відповідач його не повідомляв, хто і коли встановив ці факти йому також невідомо, будь-яких пояснень від нього не вимагалось. Оскільки згідно наведених наказів проведено покриття заподіяної матеріальної шкоди, то, відповідно до ст. 136 КЗпП України розпорядження власника або уповноваженого ним органу про покриття заподіяної матеріальної шкоди має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку передбаченого законодавством. Оскільки відповідачем не виконано вимог норм трудового законодавства, то наведені вище накази являються незаконними. Відповідно до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. 28.08.2013 року, в межах трьохмісячного строку із дня ознайомлення із наведеними наказами, до Крижопільського районного суду позивачем подано позов до ПрАТ ПК Поділля про скасування наказів про зняття премії та стягнення безпідставно утриманої заробітної плати. У зв'язку із технічними помилками допущеними судом під час відкриття провадження у справі подальший розгляд справи став неможливим, тому 15.01.2014 року його позов залишено без розгляду для підготовки та подання нового позову. Зважаючи на наведене строк для звернення до суду ним пропущено із поважної причини і він, на підставі ст. 234 КЗпП України, підлягає поновленню. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надіслав письмові пояснення, згідно яких позов не визнав, заперечував проти задоволення позову на користь позивача з тих підстав, що із позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що в серпні 2013 року позивачеві стало відомо про те, що з нього утримується заробітна плата, проте позовну заяву подано 15.01.2014 року, тобто в термін, який перевищує трьохмісячний строк звернення з подібною заявою до суду. У позовній заяві позивач стверджує, що 28.08.2013 року ним подавався подібний позов до Крижопільського районного суду, проте у зв'язку з технічними помилками допущеними судом під час відкриття провадження у справі подальший розгляд справи став неможливий, тому 15.01.2014 року позов залишено без розгляду. Не визнаючи заявлений позов і повністю його заперечуючи як безпідставний і необґрунтований, ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» водночас вважає, що позивач звернувся до суду з позовом з пропуском трьохмісячного строку позовної давності, що позбавляє позивача права на судовий захист на підставі ст. 260, 261, ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України. Таким чином позивачу ще у вересні 2013 року було відомо про допущену помилку, проте ним не прийнято жодних мір для її усунення. Оскільки, починаючи з вересня місяця 2013 року позивач мав реальну можливість та час, проте він не скористався наданим йому правом передбаченим статтею 219 ЦПК України, тому не має жодних підстав вважати, що строк звернення до суду пропущено позивачем із поважних причин. Просив в задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони та враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК. Суд, не вважає що позивач пропустив строки звернення до суду з наступних підстав. Відповідно до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. 28.08.2013 року, в межах трьохмісячного строку із дня ознайомлення із наведеними наказами, до Крижопільського районного суду позивачем подано позов до ПрАТ ПК Поділля про скасування наказів про зняття премії та стягнення безпідставно утриманої заробітної плати. У зв'язку із технічними помилками допущеними програмою Д-3 під час відкриття провадження у справі подальший розгляд справи став неможливим, тому 15.01.2014 року його позов залишено без розгляду для підготовки та подання нового позову. Крім того, це є позов про стягнення заробітної плати належної позивачу. Судом встановлено, що позивач з 25 жовтня 2006 року працює водієм автомобіля КАМАЗ в ПрАТ «ПК Поділля». В серпні 2013 року з позивача адміністрацією відповідача, без будь-яких повідомлень, утримується заробітна плата. На його звернення адміністрацією надано копії наказів про зняття премії на підставі факту зливу пального. Так за змістом наказу № 53/2 від 21 червня 2013 року «Про виявлений факт зливу пального» 19.06.2013 р., в кількості 12 л, проведено зняття премії в сумі 240 грн. Наказом № 56 від 26 червня 2013 року «Про виявлений факт зливу пального» 21.06.2013 року, в кількості 12 л, проведено зняття премії в сумі 240 грн. Наказом № 57 від 27 червня 2013 року «Про виявлений факт зливу пального» 25.06.2013 року в кількості 12 л., проведено зняття премії в сумі 240 грн. Наказом № 83 від 02 серпня 2013 року «Про виявлений факт зливу пального» 26.07.2013 р. -20 літрів, 28.07.13 р. - 17 літрів, 29.07.2013 р. - 15 літрів, проведено зняття премії в сумі 1040 гривень, а всього знято премії на суму 1760 гривень. У всіх наказах відсутній підпис про ознайомлення позивача із їх змістом. Тому на думку суду, дані накази є незаконними,оскільки ними прикрито утримання із заробітної плати за матеріальну шкоду, якої позивачем не було завдано, оскільки відповідач не навів фактів зливу пального позивачем. Про будь-які із наведених фактів зливу пального відповідач позивача не повідомляв, також це не доведено в суді.. Оскільки згідно наведених наказів проведено покриття заподіяної матеріальної шкоди, то, відповідно до ст. 136 КЗпП України розпорядження власника або уповноваженого ним органу про покриття заподіяної матеріальної шкоди має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку передбаченого законодавством. Оскільки відповідачем не виконано вимог норм трудового законодавства, то наведені вище накази являються незаконними. Враховуючи наведене,

Outcome: approved