Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 90288,11 грн. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 17.05.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №DNH4KS31450147 у відповідності до умов якого Банк надав позичальнику кредит в розмірі 24328,79 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову у зв'язку із пропуском строку позовної давності. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.05.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № DNH4KS31450147 у відповідності до умов якого Банк надав позичальнику кредит в розмірі 24328,79 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.11.2009 року. Відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредиту, у зв'язку з чим станом на 18.11.2014 року має заборгованість у сумі - 194276,40 грн., яка складається: 23103,13 грн. заборгованість за кредитом; 68507,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 102665,29 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідно до заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29.07.2011 року з відповідача [PERSON] було стягнуто 108763,91 грн. (заборгованість станом на 14.07.2010р.). Оскільки кредит фактично не погашений, а кредитний договір не розірваний, позивач просить стягнути заборгованість нараховану з 14.07.2010 року по 18.11.2014 року, у розмірі 90977,44 грн. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином в установлений строк і одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно із ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Згідно ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). У відповідності до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до п. 5.5. умов надання споживчого кредиту фізичним особам, термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Кредитний договір, укладений між сторонами 17.05.2006 року на строк 42 місяці до 17.11.2009 року. Позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав 14.01.2015 року, тобто після спливу п'ятирічного строку позовної давності. Згідно із ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Проте згідно з частиною 1 статті 265 Цивільного кодексу України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Відповідно до ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.09.2011 року заяву [PERSON] задоволено, заочне рішення від 29.07.2011 року скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку. Ухвалою Дніпропетровського районного суду від 28.09.2011 року залишено без розгляду позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» про стягнення заборгованості. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за спливом строку позовної давності. Оскільки позивачем збільшено позовні вимоги та не долучено квитанцію про сплату судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з позивача в дохід держави недоплачений судовий збір в сумі 6,89 грн.

Outcome: approved