Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.07.2019 було відмовлено [PERSON] в задоволенні позову до [PERSON] про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини. Від представника відповідача [PERSON] - адвоката Сімоняна Е.Р. надійшла заява про ухвалення додаткового рішенням, яким просив стягнути з позивача [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10500 грн. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити у його відсутність. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без присутності його та адвоката. Представник третьої особи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області як органу опіки і піклування у судове засідання не з`явилася, надала суду клопотання, відповідно до якого просить розгляд справи проводити у її відсутність та при винесені додаткового рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.4 ст. 270 УПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши заяву та додані до неї документи, приходить до настпуних висновків. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до п.3 ч.1ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові на позивача. Витрати на професійну правничу допомогу врегульовано статтею 137 ЦПК України, відповідно до положень якої, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В силу ч.3, 4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 5 ст.137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.6 ст.137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. При цьому неспівмірність витрат на правничу допомогу й передбачених законом критеріїв є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Кодексом не передбачено можливості суду ініціювати питання про зменшення витрат на правничу допомогу. Позивачем [PERSON] клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу суду не подавалося. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору № 16/18 про надання правової (правничої) допомоги від 11.12.2018 адвокатське об`єднання «Декстро» в особі керуючого партнера Сімоняна Е.Р. здійснювало представництво інтересів [PERSON] в Крюківському районному суді м. Кременчука Полтавської області при розгляді справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини. З акут приймання-передачі від 30.07.2019 вбачається, що адвокатом Сімонян Е.Р при здійсненні представництва [PERSON] були здійснені роботи по здійсненню прав довірителя на загальну суму 10500 грн., зокрема: ознайомлення з матеріалами справи - 500 грн.; підготовка відзиву на позовну заяву - 2000 грн.; представництво інтересів в судах І-ої інстанції (в межах міста) - 1000 грн.; представництво інтересів в установах, організаціях, підприємствах (м. Дніпро) 1-ої інстанції (в межах міста) - 2000 грн.; підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення - 1000 грн. Відповідно до платіжних доручень вищевказані суми були сплачені [PERSON] на рахунки адвокатського об`єднання «Декстро». Наданий розрахунок, на думку суду, є належним доказом понесених витрат. Враховуючи те, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про виключення відомосте про особу як батька з актового запису про народження дитини було відмовлено, суд вважає, що з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати, понесені нею на оплату правничої допомоги у розмірі 10500 грн ., у зв`язку з чим подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved