Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: 06.07.2018 року, [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою до Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визначення додаткового строку для звернення з заявою про прийняття спадщини, мотивуючи її тим, що [INFO] року помер її рідний брат - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у виді земельної ділянки. 21.07.1993 року спадкодавець склав заповіт, яким заповів все своє майно заповідав на користь [PERSON] У 2017 році представник позивача - [PERSON] звернулася в інтересах [PERSON] до Черкаської районної державної нотаріальної контори в порядку консультації з приводу переоформлення спадкових прав, де їй в усному порядку було повідомлено про пропуск строку на прийняття спадщини [PERSON]. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 18.04.2006 року за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно у виді домоволодіння, після смерті [PERSON] Оскільки право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, позивачем не було реалізовано, через пропущений строк на звернення з відповідною заявою, остання звернулася до суду з позовом в якому просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON], строком на 1 міс. Сторони в судове засідання не з'явились, хоча про час і місце його проведення повідомлялись в порядку п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 24.07.2018 року даний позов прийнято до розгляду з відкриттям провадження. Від сільського голови Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, 03.08.2018 року на адресу суду надійшов лист - про розгляд справи без участі представника сільської ради. Претензій до позову сільська рада не має. Покладається на розсуд суду у вирішенні справи. Від представника позивача - [PERSON] через канцелярію суду 05.09.2018 року надійшла письмова заява, про розгляд справи без її участі, підтримання вимог позовної заяви. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 05.09.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Встановлені судом обставини: [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть від 23.04.2005 року, серії [NUMBER] (а.с.16). 21.07.1993 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось та все те, що буде належати йому за законом на день смерті, заповів [PERSON]. За даними сільської ради, станом на 11.12.2017 року, цей заповіт не змінено і не скасовано (а.с.19). Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 18.04.2006 року, яке набрало законної сили, за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно, а саме: домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] (а.с.21). Згідно довідки Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області №2166 від 07.12.2017 року, [PERSON], померлий [INFO] року, на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS]. Інших членів сім'ї не зареєстровано і не проживає (а.с.8). На підставі державного акту про право власності на земельну ділянку від 02.11.2007 року, серії [NUMBER], [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка, що розташована в межах Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, площею 1,33 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.20). З листа Черкаської районної державної нотаріальної контори від 20.07.2018 року вбачається, що [PERSON] пропущено строк на звернення з заявою про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] (а.с.17). Згідно листа Черкаської районної державної нотаріальної контори від 26.09.2018 року, відповідно до даних інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та алфавітних книг, спадкових справ за 2005-2018 року, спадкова справа після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, не заводилась. Про фактичне прийняття спадщини спадкоємцями нотаріальній конторі не відомо. Отже в судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. До спадкового майна також увійшла земельна ділянка. За життя спадкодавець склав заповіт на користь [PERSON] Інших спадкоємців за законом або права обов'язкової частки у спадщині - не встановлено. Державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий 02.11.2007 року на ім'я [PERSON], тобто фактично після смерті останнього, а тому на час відкриття спадщини, [PERSON] не була обізнана про весь обсяг спадкового майна, у зв'язку з чим пропустила строк на звернення з заявою про прийняття спадщини з поважних причин. Норми права, що підлягають застосуванню: Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Згідно ч. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Отже позивач є спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON] Враховуючи, що [PERSON] не була обізнаною щодо всього об'єму спадкового майна, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку був виготовлений після смерті спадкодавця [PERSON], причини з яких позивачем пропущено встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини, суд вважає поважними і є можливим визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Судові витрати: Суд вирішує порядок розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, проте оскільки позивачем у справі не ставиться вимога про стягнення судового збору з відповідача, останній слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved