Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі - позивач) через представника звернувся до суду із позовною заявою, яка здана на пошту 05.06.2020 і просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі - відповідач) на його користь нараховану, але невиплачену заробітну плату в розмірі 11766,93 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 51646,42 грн. та моральну шкоду у розмірі 4000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що перебував у трудових відносинах з відповідачем та 11.02.2019 був звільнений за власним бажанням. В день звільнення йому не виплачено заборгованість з заробітної плати у розмірі 11766,93 грн. Вказує, що на день звернення до суду сума середнього заробітку, яку відповідач повинен сплатити на користь позивача складає 51646,42 грн. Зазначає, що внаслідок порушення відповідачем його прав, а саме невиплати йому заробітної плати, було порушено звичайний уклад життя, це завдало йому моральних страждань, які виразилися в переживаннях, пов`язаних із необхідністю звернення до суду за захистом свого порушеного права, він зазнав втрат немайнового характеру, тобто йому завдано моральну шкоду. Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надано, явку представника у судове засідання не забезпечено, про причини неявки суд не повідомлено Заяви, клопотання. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Інші процесуальні дії у справі . Ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 10.06.2020 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Вказана ухвала була отримана відповідачем 16.06.2020. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надано, явку представника у судове засідання не забезпечено, про причини неявки суд не повідомлено Фактичні обставини, встановлені судом. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. [PERSON] перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», а 11.02.2019 звільнений за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 8-10). У день звільнення відповідач розрахунок не провів, заборгованість із заробітної плати не виплатив, розмір якої станом на день звільнення (11.02.2019) складала 11766,93 грн., що підтверджується Довідкою про заробітну плату у минулому працівника ТОВ «СМНВО» [PERSON] від 13.05.2020 (а.с. 14). Таким чином, судом встановлено, що позивачу не виплачено заборгованість з заробітної плати у розмірі 11766,93 грн. Згідно Довідки про заробітну плату у минулому працівника ТОВ «СМНВО» від 13.05.2020 середньоденна заробітна плата [PERSON] складала 195,11 грн. (із зазначеної суми необхідно утримувати податок з доходів фізичних осіб та військовий збір). Без податків та зборів середньоденна заробітна плата [PERSON] складала 156,98 грн. Відповідно до частин 2 - 4 статті 12 та частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказів на спростування доводів позивача (зокрема відсутності заборгованості по заробітній платі чи наявність у меншому розмірі) відповідачем не надано, у встановлений судом п`ятнадцятиденний термін відзив на позовну заяву не надано. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Виплата заробітної плати працівнику гарантована статтею 43 Конституції України. За вимогами статей 115, 116 Кодексу Законів про працю України, статті 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, а при звільненні працівника всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Відповідно до частини першої статті 47 Кодексу Законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 116 Кодексу Законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Оскільки судом встановлено, що в день звільнення відповідач не виплатив позивачу заборгованість із заробітної плати у розмірі 11766,93 грн., що свідчить про порушення відповідачем строків виплати заробітної плати позивачу, встановлених статтею 115 Кодексу Законів про працю України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці» та наявність заборгованості з виплати заробітної плати, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та необхідність стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі у вказаному розмірі. Відповідно до статті 117 Кодексу Законів про працю України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Період затримки розрахунку при звільненні позивача в межах заявлених вимог з 12.02.2019 (наступний день після звільнення) по 05.06.2020 включно становить 329 днів (лютий 2019 - 13, березень 2019 - 20, квітень 2019 - 21, травень 2019 - 21, червень 2019 - 18, липень 2019- 23, серпень 2019 - 21, вересень 2019 - 21, жовтень 2019 - 22, листопад 2019 - 21, грудень 2019 - 21, січень 2020 - 21, лютий 2020 - 20, березень 2020 - 21, квітень 2020 - 21, травень 2020 - 19, червень 2020 - 5). Середньоденний заробіток позивача становить 156,98 грн. без податків та зборів. Таким чином, середній заробіток позивача за затримку розрахунку при звільненні за період з 12.02.2019 по 05.06.2020 включно становить 51646,42 грн. (329 днів х 156,98 грн. = 51646,42 грн.). Разом з тим, при застосуванні положень статті 117 КЗпП України, яка спрямована на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку, необхідно враховувати пропорційність та справедливий і розумний баланс між інтересами працівника і роботодавця. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду зроблених у постанові від 26.06.2019 по справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18) суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково. Зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника. У даному випадку, звертаючись із позовом до суду [PERSON] просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у 11766,93 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 51646,42 грн., що в чотири рази більше ніж основна сума боргу. З урахуванням обставин справи, істотної диспропорції вказаних сум, що підлягають стягненню, суд вважає за необхідне застосувати принцип співмірності при визначенні розміру відшкодування позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та визначити розмір середньоденного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 30000 грн. Відтак, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 30000 грн. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON] , тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки внаслідок невиплати заробітної плати з вини відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача у розмірі 1000 грн. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково - стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 11766,93 грн., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 30000 грн. та 1000 грн моральної шкоди. Судові витрати. Позивачі - у справах про стягнення заробітної плати відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового. Судовий збір за вимогою про стягнення заборгованості із заробітної плати становить 840,80 грн. Ухвалою суду від 10.06.2020 [PERSON] відстрочено сплату судового збору у розмірі 1681,60 грн. до ухвалення рішення у справі за вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди. Зважаючи на викладене, з ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2522,40 грн. (840,80 грн. + 840,80 грн. + 840,80 грн.)

Outcome: partial