Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що складає 6 461, 48 Доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки, відповідно до укладеного з відповідачем іпотечного договору, а саме на: · приміщення контори із дерева, цегли, загальною площею 103, 5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке належить [PERSON], ІПН [NUMBER] на праві власності на підставі Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданого приватним нотаріусом Коробчук М.В Галицького РНО 17 березня 2007 року за реєстраційним [NUMBER] та зареєстрованого в Івано-Франківському ОБТІ за реєстраційним № 5052796, запис 6 в книзі 1; · земельну ділянку площею 0,1498 га., за адресою: [ADDRESS], призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], яка належить [PERSON], ІПН: [NUMBER], на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER], виданого Вікторівською сільською радою 12.07.2005 р. на підставі рішення Вікторівської сільської ради від 27.05.2005 р. 11 сесії 1 демократичного скликання та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку № 0105301-02615 - шляхом їх продажу на прилюдних торгах, встановивши початкову ціну на рівні не нижчому за звичайні ціни на ці види майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 26 червня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 014/0013/82/88844 за яким банк надав позичальнику кредит в розмірі 10 000, 00 доларів США Доларів США із сплатою 14 % річних на термін до 26 червня 2016 року. Виконання позичальником кредитного договору забезпечено договором іпотеки від 26 червня 2008 року, укладеного між Кредитором та Позичальником. Позичальник - відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконала у зв'язку з чим станом на 15 жовтня 2014 року наявна заборгованість у сумі 6 461, 48 дол. США/екв. 83 689, 33 грн., з яких: · 3 963, 70 доларів США/екв. 51 337, 99 грн. - заборгованість за кредитом; · 406, 38 доларів США/екв. 5 263, 45 грн.- заборгованість за відсотками; · 2 091, 40 доларів США/екв. 27 087, 89 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. В судове засіданні представник позивача не з'явився, таким подано заяву про розгляд справи у його відсутність. Належним чином повідомлена відповідач в судове засідання не з'явилась. Судом, за згодою представника позивача, ухвалено розглядати справу в порядку заочного провадження. Суд, дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 26 червня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 014/0013/82/88844 за яким банк надав позичальнику кредит в розмірі 10 000, 00 доларів США Доларів США із сплатою 14 % річних на термін до 26 червня 2016 року. Виконання позичальником кредитного договору забезпечено договором іпотеки від 26 червня 2008 року, укладеного між Кредитором та Позичальником. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позичальник - відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконала у зв'язку з чим станом на 15 жовтня 2014 року наявна заборгованість у сумі 6 461, 48 дол. США/екв. 83 689, 33 грн., з яких: · 3 963, 70 доларів США/екв. 51 337, 99 грн. - заборгованість за кредитом; · 406, 38 доларів США/екв. 5 263, 45 грн.- заборгованість за відсотками; · 2 091, 40 доларів США/екв. 27 087, 89 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Викладене свідчить про наявність підстав на звернення стягнення банком на предмет іпотеки в рахунок задоволення своїх вимог за кредитним договором. Відповідно до статей 590, 591 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Враховуючи положення ч. 5 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», згідно якої ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, суд вважає за доцільне, визначити початкову ціну продажу на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, проведеною відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на відповідача слід також покласти понесені позивачем судові витрати в рівних частинах. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved