Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У квітні 2021 року [PERSON] , в інтересах [PERSON] , звернулась до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай гроші», треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивовано тим, що 31 жовтня 2020 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис №91378 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Качай Гроші» заборгованості в розмірі 14 865,00 грн. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172. Також, у цьому виконавчому написі зазначено, що [PERSON] , дата народження [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] , є боржником за Кредитним договором 00-543179 від 08.12.2019 року, укладеним з ТОВ «Качай Гроші», ідентифікаційний код юридичної особи -1697872, місцезнаходження: 04050, м. Київ, ул. Юрія Іллєнка, дім 18-Б, офіс 204. Стягнення заборгованості проводиться за період 08 січня 2020р. по 21 жовтня 2020 р. Сума заборгованості складає 13 665,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5 000,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 8 665,00 грн. Також, за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із боржника в розмірі 1 200,00 грн., які підлягають стягненню, як вказано у виконавчому написі, з боржника на користь стягувача. Тож загальна сума заборгованості складає 14 865,00 грн. Представник позивача зазначає, що нотаріально посвідчений кредитний договір, на підставі якого нотаріусом вчинено зазначену вище нотаріальну дію, між сторонами не укладався, а, отже ,це є безумовною підставою для визнання судом оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, позивач стверджує, що на даний час вказана заборгованість не є безспірною. Наявність вказаного боргу позивач не визнає, заперечу факт існування заборгованості в такій сумі перед відповідачем. Посилаючись на вказані обставини, сторона позивача просила суд: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №91378, вчинений 31 жовтня 2020 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Качай Гроші» заборгованості в сумі 14 865,00 грн.; стягнути з ТОВ «Качай Гроші» на користь [PERSON] понесені витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 908,00 грн., за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454,00 грн. та витрати на правову допомогу адвоката в сумі 5 000,00 грн. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2021 року згадану цивільну справу направлено за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва. На підставі протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 05 серпня 2021 року цивільна справа за позовом [PERSON] надійшла в провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Ольшевської І.О. Ухвалою судді від 10 серпня 2021 року у вказаній цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін в судове засідання із визначенням дати проведення судового розгляду на 01 грудня 2021 року. Стислий виклад позиції відповідача У листопаді 2021 року на адресу суду надійшов відзив відповідача, яким останній просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись не те, що Товариство не є належним відповідачем за згаданими позовними вимогами; кредитний договір між сторонами укладався правомірно; Товариство свої зобов`язання за договором виконало, а позивач, отримані на умовах договору кредитні кошти, не повернула, у зв`язку із чим в останньої утворилась заборгованість, яка і стала підставою для звернення відповідача із заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса. Позиція третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Треті особи пояснення на позов та/або будь-які клопотання до суду не подавали. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що 31 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис №91378 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Качай Гроші» заборгованості в розмірі 14 865,00 грн. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172. Також, у цьому виконавчому написі зазначено, що [PERSON] , дата народження [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] , є боржником за Кредитним договором 00-543179 від 08.12.2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ», ідентифікаційний код юридичної особи -1697872, місцезнаходження: 04050, м. Київ, ул. Юрія Іллєнка, дім 18-Б, офіс 204. Стягнення заборгованості проводиться за період 08 січня 2020 р. по 21 жовтня 2020 р. Сума заборгованості складає 13 665,00 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5 000,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 8 665,00 грн. Також, за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із боржника з розмірі 1 200,00 грн., які, як вказано виконавчому написі, підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Поряд із цим, судом під час судового розгляду встановлено, що Кредитний договір №00-543179 від 08 грудня 2019 року, укладений між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] , не був посвідчений нотаріально. Позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. за №1172 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки вчинений на не передбаченому Переліком борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, а тому виконавчий напис не підлягає виконанню. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Судом установлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Як стверджує позивач, укладений між сторонами кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, при цьому суд враховує, що належним чином повідомлений відповідач зворотного суду не довів, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). За таких обставин, Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису, останній має бути визнаний таким що не підлягає виконанню. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (стаття 133 ЦПК України). Згідно із частиною другою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908 грн. за подання позовної заяви не майнового характеру до суду. Крім того, судом встановлено на підставі відомостей наявних у єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/97371937, що представник позивача зверталась до суду із заявою про забезпечення позову, яка ухвалою суду від 31 травня 2021 року була задоволена. Відповідно до ставок судового збору, що встановлені ЗУ «Про судовий збір», за подання вказаної заяви справляється судовий збір у розмір 454,00 грн. Вказана сума в розумінні положень ЦПК України також є витратами позивача, пов`язаними із розглядом справи, а тому має бути стягнута із відповідача на користь позивача. З метою отримання правової допомоги щодо ведення справи позивачем було укладено Договір про надання правової допомоги від 26.03.2021р. № 02-03. Відповідно до п 1.1. Договору правова допомога надається позивачу у справі про визнання виконавчого напису №91378 від 31.10.2020 року таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до п 4.1. Договору за надання правової допомоги адвокатом, клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар. Розмір гонорару визначається з урахуванням складності справи, ціни позову, значенням справи для клієнта, витрат адвоката, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стан клієнта, а також розумності та інших істотних обставин і визначається у описі робіт (наданих послуг) та здійснених витрат виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги. Гонорар на підставі цього договору за виконану роботу сплачується клієнтом на підставі рахунку адвоката протягом 3 робочих днів з дня його виставлення. Сторони домовились, що оплата за судове засідання можлива до його проведення. За результатом наданих послуг складається Акт приймання-передачі послуг, який підписується клієнтом протягом 3 робочих днів з дня його отримання. Обсяг наданих адвокатом послуг та витрачений на це час зафіксований в акті приймання-передачі та детальному описі робіт (наданих послуг) та здійснених витрат, виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги у справі і становить 5 000 (п`ять тисяч) грн. Факт оплати послуг адвоката підтверджується квитанцією, яка міститься в матеріалах справи. Як вбачається з квитанції, долученої до позовної заяви, вона підтверджує отримання адвокатом коштів за надання правової допомоги за договором, а отже є достатнім і належним доказом здійснення оплати позивачем послуг адвоката, відтак вказані витрати є витратами позивача на правову допомогу, у зв`язку з розглядом даної судової справи, а тому відповідно до положень ст. 141 ЦПК України мають бути стягнуті із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved