Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17 квітня 2007 року [PERSON] за кредитним договором № 014/4080/82/32372, укладеним між ним та банком, отримав кредит у сумі 6 120 доларів США, зі строком погашення до 16 квітня 2017 року (включно) та платою за користування ним у розмірі 13,75 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 014/4080/82/32372 від 17 квітня 2007 року, за яким остання зобов'язалася перед позивачем солідарно з боржником відповідати за виконання ним свого обов'язку за кредитним договором. Оскільки відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконував, у такого станом на 19 листопада 2013 року виникла заборгованість у розмірі 5 545,70 доларів США, що становить 44 326,78 грн., з яких 2 703 долари США, що становить 21 605,08 грн. - заборгованість за кредитом; 422,71 доларів США, що становить 3 378,72 грн. - заборгованість по простроченим відсоткам; 19 342,98 грн. - пеня за несвоєчасно погашення кредиту та відсотків, а тому просить позов задовольнити та в рахунок погашення вказаної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та яка належить відповідачам в рівних частках і стягнути з них солідарно судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини позовної заяви. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] 17 квітня 2007 року був укладений кредитний договір №014/4080/82/32372, згідно якого останній отримав 6 120 доларів США та зобов'язався повернути зазначену суму і здійснювати плату за користування кредитом у розмірі 13,750 % річних з кінцевим терміном повернення 16 квітня 2017 року включно. Також встановлено, що в забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору між позивачем та [PERSON] і [PERSON] був укладений договір іпотеки № 014/4080/82/32372 від 17 квітня 2007 року, за яким іпотекодавці передали в заставу банку належне їм на праві спільної сумісної власності майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Крім цього встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору № 014/4080/82/32372 від 17 квітня 2007 року, а саме не забезпечив повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбачених кредитним договором, не сплачував відсотки по кредиту та основну заборгованість у відповідності до графіку погашення заборгованості щомісяця, чим допустив заборгованість, яка станом на 19 листопада 2013 року становить 5 545,70 доларів США, що становить 44 326,78 грн., з яких 2 703 долари США, що становить 21 605,08 грн. - заборгованість за кредитом; 422,71 доларів США, що становить 3 378,72 грн. - заборгованість по простроченим відсоткам; 19 342,98 грн. - пеня за несвоєчасно погашення кредиту та відсотків. Правовідносини між сторонами випливають із зобов'язань, що виникають внаслідок договору, які врегульовані нормами Глави 48 ЦК України, зокрема згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п. п. 5.1. кредитного договору № 014/4080/82/32372 від 17 квітня 2007 року [PERSON] зобов'язався щомісячно до 15 (п'ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, здійснювати часткове погашення кредиту та відсотків за ним, та здійснити остаточне погашення отриманого кредиту до 16 квітня 2017 року (включно) на рахунок, зазначений в п. 4.1. цього договору. У відповідності до п. п. 10.1, 10.2 кредитного договору за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим Договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. За кожне порушення умов п. 5.6. цього Договору, позичальник додатково до компенсації витрат кредитора на страхування сплачує останньому за кожен випадок порушення штраф в розмірі несплаченого страхового платежу. Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Також, відповідно до ст. 554 ч. 1 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Так, згідно п. 3.1.4. договору іпотеки № 014/4080/82/32372 від 17 квітня 2007 року у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цим або за кредитним договором, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пункту 6 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки. Крім цього, відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Отже, за таких обставин, суд вважає, що позов публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Закарпатської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованим. Також з відповідачів підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved