Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: 02 листопада 2018 року, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 02.03.2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Для забезпечення потреб дитини, яка дорослішає і потребує значно більших матеріальних витрат та враховуючи скрутне матеріальне становище, позивач вважає доцільним змінити розмір аліментів. На прохання позивача відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини і не сплачує аліменти з 2016 року, у звязку з чим виникла заборгованість. Позивач просила суд змінити розмір аліментів на утримання малолітнього [PERSON], з твердої грошової суми у розмірі 600 грн. на 30% з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не зявились, хоча про час і місце його проведення повідомлялись у встановленому законом порядку. Суд зі згоди позивача та враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, у відповідності зі ст.280 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до п 1 ч. 8 ст. 128, ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 05 грудня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду з відкриттям провадження. 18.01.2019 року від позивача на пошту суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Встановлені судом обставини: В судовому засіданні встановлено, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 02.03.2016 року, яке набрало законної сили 13.03.2016 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі, розміром 600 грн. щомісячно, починаючи з 14 січня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.29). З листа Черкаського районного суду Черкаської області від 01.04.2016 року №1.21./84/2016 року вбачається що виконавчий лист за заявою про прийняття виконавчого документа до примусового виконання 02.03.2016 року направлено до ВДВС Черкаського РУЮ (а.с.28). Згідно довідки про склад сімї №2482, [PERSON], зареєстрована [INFO] і має такий склад сімї: [PERSON] син, [PERSON] батько, [PERSON] матір (а.с.12). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 29.10.2018 року №20885/6, станом на 01.10.2018 року заборгованість [PERSON] по аліментах на утримання неповнолітнього сина [PERSON] становить 19548,38 грн (а.с.37). Отже, судом встановлено, що рішенням суду з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі на утримання малолітнього сина. Відповідач не виконує рішення суду і має заборгованість зі сплати аліментів. Норми права, що підлягають застосуванню: Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. У відповідності до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України). Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. ч. 2 ст. 182 СК України встановлює, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням\~суду\~за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них\~та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~відповідно до\~ст. 192 СК\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. \~\~\~\~ \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у\~ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за № 143 цс 13. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Враховуючи, що позивач просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина, який встановлений судовим рішенням, при цьому не вказуючи про зміну способу стягнення, хоча такий випливає із змісту позовних вимог, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог. ст. 5 ЦПК України визначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Так як позивач у своїх вимогах просила стягнути аліменти у розмірі 30% з всіх видів заробітку (доходу) відповідача і даний спосіб стягнення не передбачений нормами СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у частці від його заробітку (доходу), адже такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав малолітньої дитини, обов'язок по утриманню якої покладений і на відповідача. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. Судові витрати: Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial