Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» в особі представника [PERSON] 22.02.2017 року звернулося до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Зазначені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.08.2006 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» було укладено кредитний договір №МL-701/201/2006, відповідно до якого, з урахуванням укладених додаткових договорів до нього, [PERSON] надано грошові кошти в сумі 773 585,68 гривень. 29.08.2006 року в забезпечення виконання вищезазначеного кредитного договору 1 між [PERSON] та позивачем укладено договір поруки № SМL-701/201/2006. Крім того, 28.12.2006 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № СNL-701/067/2006, відповідно до якого, з урахуванням укладених додаткових договорів до нього, [PERSON] надано грошові кошти в сумі 78 808,81 гривень. 28.12.2006 року в забезпечення виконання вищезазначеного кредитного договору 2 між [PERSON] та позивачем укладено договір поруки №SR- 701/067/2006. Станом на 13.12.2016 року заборгованість [PERSON] перед позивачем за: кредитним договором 1 становить 731 317,88 гривень та складається з: 709 026,49 гривень - заборгованість по сплаті кредиту, 22 190,29 гривень - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 08.09.2016 року по 12.12.2016 року, 101,10 гривень пеня; за кредитним договором 2 становить 65 988,20 гривень та складається з: 61 160,06 гривень - заборгованість по сплаті кредиту, 4 768,34 гривень - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період 29.06.2016р. по 12.12.2016 року, 59,80 гривень - пеня. У відповідності до умов кредитного договору 1, 2 позивачем вручено 22.12.2016 року [PERSON] вимогу про дострокове виконання зобовязання за кредитним договором 1 вих. № 700-01-89-6-12-4-8/4202 від 22.12.2016 року та вимогу про дострокове виконання зобовязання за кредитним договором 2 вих. №700-01-89-6-12-4-8/4203 від 22.12.2016 року, якою встановлено строк для дострокового погашення всіх сум боргу протягом 60 календарних днів з моменту отримання. У встановлений строк, вимоги виконані не були. 06.02.2017 року позивачем на адресу [PERSON] було направлено вимогу про дострокове виконання зобовязання за кредитним договором 1 вих.№ 89-6-700-01-12-4-8/385 та вимогу про дострокове виконання зобовязання за кредитним договором 2 вих. № 89-6-700-01-12-4-8/384, які вручені йому 11.02.2017 року. у встановлений строк, вимоги виконані не були. Крім того, 18.09.2017 року представником позивача [PERSON] до суду надано клопотання про збільшення позовних вимог, в якій зазначено, що враховуючи невиконання зобовязань відповідача за вказаними кредитними договорами, заборгованість перед АТ «ОТП Банк» збільшилась, а саме: станом на 11.09.2017 року заборгованість [PERSON] перед АТ «ОТП Банк» за кредитним договором № ML-701/201/2006 від 29.08.2006 року становить 794\~669,53 гривні, з яких 709\~026,49 гривень заборгованість по сплаті кредиту; 85\~541,93 гривні заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 08.09.2016 року по 10.09.2017 року; 101,11 гривні пеня. За кредитним договором № CNL-701/067/2006 від 28.12.2006 року в розмірі 74\~817,89 гривень, з яких 61\~160,06 гривень заборгованість по сплаті кредиту, 13\~598,03 гривні заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 27.07.2016 року по 10.09.2017 року; 59,80 гривень пеня. З викладених обставин просить стягнути з відповідачів вказану збільшену заборгованість. Відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.06.2018 року замінено позивача Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», його правонаступником Акціонерним товариством «ОТП Банк». Відповідачі відзиву на позовну заяву до суду не подали, про слухання справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи, 29.08.2006 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником прав якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» було укладено кредитний договір №МL-701/201/2006 (а. с. 12). У відповідності до умов кредитного договору № МL-701/201/2006 від 29.08.2006 року банк зобовязався надати позичальнику кредит у розмірі 773\~585,68 гривень, а позичальник зобовязався повернути банку суму отриманого кредиту та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки, передбачені договором. Банк виконав зобовязання, визначені кредитним договором та надав позичальнику кредитні кошти. 29.08.2006 року в забезпечення виконання вищезазначеного кредитного договору між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» укладено договір поруки № SML-701/201/2006 (а.с. 31-32). Крім того, 28.12.2006 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № CNL-701/067/2006, відповідно до якого, з урахуванням укладених додаткових договорів до нього, [PERSON] надано грошові кошти в сумі 78\~808,81 гривень (а.с. 37). Також, 28.12.2006 року, в забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору № CNL-701/067/2006 між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником прав якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» укладено договір поруки № SR-701/067/2006 (а.с. 49). Відповідно до пункту 1.1. Договорів поруки № SML-701/201/2006 та SR-701/067/2006 поручитель, тобто [PERSON] прийняв на себе зобов'язані відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитними договорами № МL-701/201/2006 та № CNL-701/067/2006 в повному обсязі таких зобов'язань. Згідно умов\~пункту 3.1.\~зазначених договорів\~поруки,\~у випадку\~невиконання боржником\~боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, кредитор має право звернутися до поручителя із вимогою про виконання боргових зобовязань у повному обсязі або частині. У звязку\~з тим,\~що [PERSON] не виконує зобовязання за кредитними договорами, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, станом на 11.09.2017 року заборгованість позичальника перед позивачем становить: - за кредитним договором № МL-701/201/2006 від 29.08.2006 року 794\~669, 53 гривні, з яких 709\~026,49 гривень заборгованість по сплаті кредиту; 85\~541,93 гривні заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 08.09.2016 року по 10.09.2017 року, 101,11 гривні пеня; - за кредитним договором № CNL-701/067/2006 від 28.12.2006 року в розмірі 74\~817,89 гривень, з яких 61\~160,06 гривень заборгованість по сплаті кредиту; 13\~598,03 гривні заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 27.07.2016 року по 10.09.2017 року; 59,80 гривень пеня, що підтверджується розрахунками заборгованості (а.с. 106-107). Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.06.2018 року за заявою представника позивача змінено позивача Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», його правонаступником Акціонерним товариством «ОТП Банк». Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. У відповідності до умов кредитних договорів 1, 2 позивачем вручено 22.12.2016 року [PERSON] вимогу про дострокове виконання зобов'язання за кредитним договором № МL-701/201/2006, за вихідним №700-01-89-6-12-4-8/4202 від 22.12.2016 року та вимогу про дострокове виконання зобовязання за кредитним договором № CNL-701/067/2006 за вихідним №700-01-89-6-12-4-8/4203 від 22.12.2016 року якою встановлено строк для дострокового погашення всіх сум боргу протягом 60 календарних днів з момент отримання, однак вимоги виконані не були (а.с. 54-55). 06.02.2017 року позивачем на адресу [PERSON] було направлено вимогу про дострокове виконання зобов'язання за кредитним договором № МL-701/201/2006 за вихідним №89-6-700-01-12-4-8/385 та вимогу про дострокове виконання зобов'язання за кредитним договором CNL-701/067/2006 за вихідним № 89-6-700-01-12-4-8/384, які вручені йому 11.02.2017 року (а.с. 52-53). Відповідно до\~частини 1\~та 2\~статті 509\~Цивільного кодексу\~України,\~зобов'язанням\~є правовідношення,\~в якому\~одна сторона\~(боржник)\~зобов'язана\~вчинити на\~користь другої\~сторони (кредитора)\~певну дію\~(передати\~майно,\~виконати роботу,\~надати послугу,\~сплатити гроші\~тощо)\~або утриматися\~від певної\~дії,\~а кредитор\~має право\~вимагати від\~боржника виконання\~його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 Цивільного кодексу України\~передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Статтею 1050 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.ст.525,\~526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із\~статтею 527\~Цивільного кодексу\~України,\~боржник зобов'язаний\~виконати свій\~обов'язок,\~а кредитор\~-\~прийняти виконання\~особисто,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом,\~не випливає\~із суті\~зобов'язання\~чи звичаїв\~ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Приписами цивільного законодавства передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). У відповідності до частини 1\~статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 Цивільного кодексу України). Згідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог статті 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Крім того, відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом статті 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких підстав суд прийшов до висновку, що позов Акціонерного товариства «ОТП Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, згідно частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved