Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 1/2 частка житлового будинку з нижчевказаними господарськими будівлями і спорудами, що в с. Підгайчики, по вул.Шкільна, 1, Коломийського району, належали на праві власності батьку позивача [PERSON], який помер 29.11.2005 року. Останній проживав у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. Батько позивача залишив заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON], тобто сестрі [PERSON]. [PERSON] померла в 2000 році, а тому після смерті батька позивача вказаний заповіт залишився нерелізований, і відкрилася спадщина за законом. Позивач зазначає, що її батько перед смертю хворів, а вона його доглядала та згодом похоронила. Після смерті свого батька позивач прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, та як єдиний спадкоємець за законом звернулася з відповідною заявою до державного нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, отримала відмову у видачі вказаного свідоцтва у звязку з тим, що існував вказаний заповіт. Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на 1/2 частку вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 31.01.2017 року вона звернулася до суду з письмовою заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 38). Представник відповідача - вищевказаної сільської ради в судове засідання не зявився. Сільський голова с.Підгайчики 31.01.2017 року звернувся до суду з письмовою заявою, в якій вказує, що позовні вимоги відповідач визнає та просить справу розглядати без участі представника цієї ради (а.с. 39). В звязку з неявкою в судове засідання вищевказаних учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно із заповітом, посвідченим 25.04.1985 року секретарем виконкому Підгайчиківської сільської ради та зареєстрованим в реєстрі за №9, [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] (а.с.6). Згідно з даними свідоцтва про смерть серії І-НМ №017464, виданого 01.12.2005 року, батько позивача [PERSON] помер 29.11.2005 року в с.Підгайчики Коломийського району (а.с. 4). Відповідно до свідоцтв про народження позивача і її одруження вона є дочкою померлого [PERSON] та змінила своє прізвище з Балабаник на Малярчук, одружившись 15.07.1972 року з [PERSON] (а.с.5). Відповідно до довідки №1420, виданої 23.11.2016 року Підгайчиківською сільською радою, батьку позивача належала 1/2 частка житлового будинку в с.Підгайчики, по вул. Шкільна, 1, Коломийського району, в якому він проживав з 12.10.1978 по день смерті (13.05.2014 року). Дане господарство станом на 01.07.1990 року належало до селянського двору. На вказану дату в цьому господарстві [PERSON] проживав один. Заповіт від імені [PERSON], посвідчений 25.04.1985 року у виконкомі вказаної сільської ради за реєстровим №9, не змінювався і скасовувався. (а.с.13). Судом встановлено, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП Коломийське МБТІ, виданої 18.12.2015 року за №54811, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року, право власності на житловий будинок №1 в с.Підгайчики, по вул.Шкільна, 1, Коломийського району Івано-Франківської області на підставі свідоцтва про право власності, виданого 24.02.2006 року виконавчим комітетом Підгайчиківської сільської ради згідно з рішенням №26 від 23.06.1988 року, зареєстровано за [PERSON] ( 1/2 частка) та за [PERSON] ( 1/2 частка (а.с.7, 19)). Згідно з даними технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ОКП «Коломийське МБТІ» 19.01.2016 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 38,7 кв.м. житловою площею 12,3 кв.м., та сараю - літера Б. Рік побудови будинку - 1935 ( а.с. 8-12). Судом встановлено, що [PERSON] померла до відкриття спадщини за вказаним заповітом, оскільки ця обставина визнається сторонами, тому не потребує доказування відповідно до правил ч. 1 ст. 61 ЦПК України. У зв'язку з цим наявні підстави для спадкування позивачем як єдиним спадкоємцем за законом. 22.05.2006 року позивач звернулася до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а.с. 34). Даними витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №5062144, виданої цим державним нотаріусом 22.05.2006 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено заповіт [PERSON] за номером у спадковому реєстрі - 38775190 (а.с.36). Судом встановлено, що згідно з даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №46492342, виданої вказаним нотаріусом 21.01.2017 року, після смерті [PERSON], який помер 29.11.2005 року, відкрита спадкова справа №367, за номером у спадковому реєстрі 39777660 (а.с.33). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної державним нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори 08.11.2016 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що спадкодавець заповів все своє майно іншому спадкоємцю (а.с.16). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позивач як єдиний спадкоємець за законом після смерті свого батька, не взмозі оформити свої права на вказане спадкове майно. Крім того, відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави для визнання за позивачем права власності на 1/2 частку спадкового майна. На підставі наведеного, ст.ст.346, 392, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved