Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 лютого 2020 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 11.08.2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по зазначеній справі, в якій просила вирішити питання щодо судових витрат. До початку розгляду справи позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву про ухвалення додаткового рішення підтримала та просила її задовольнити. Відповідач [PERSON] також до початку судового засідання через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заява розглянута без участі учасників справи відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1. ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 3, 4, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату,час та місце судового засідання,не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 лютого 2020 року позов [PERSON] задоволено, розірвано шлюб між [PERSON] до [PERSON] , який зареєстрований 02 листопада 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Бердянського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис №676. Встановлено, що у зазначеному рішенні судом не вирішено питання про судові витрати. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно квитанції № 0.0.1510818942.1 від 01.11.2019. (а.с.1) позивачем [PERSON] при подачі позову було сплачено 768,40 грн судового збору. За таких підстав та враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті подав заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі (а.с.20), тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України з державного бюджету підлягає поверненню позивачці 50 відсотків сплаченого нею при поданні позову судового збору, а саме, 384,20 грн. Щодо інших 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позов, суд керується ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ч.1 ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 384,20 грн. За таких підстав заява позивачки підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved