Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 27.11.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання батьківства, виключення відомостей з актового запису про народження дитини та внесення змін до актового запису про народження дитини, яким просить виключити з актового запису №210 від 19.03.2019, складеного Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька [PERSON] , внести зміни до вказаного актового запису, щодо батька дитини, та зазначити його батьком [PERSON] , змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », та по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В обґрунтування своєї позовної заяви позивач [PERSON] вказує, що з відповідачем [PERSON] знайомий був ще зі шкільних років. Згодом їх життєві шляхи розійшлись, і тільки наприкінці 2017 року вони знову відновили спілкування. На той час, відповідачка офіційно перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , хоча фактично з ним не проживала з літа 2017 року, оскільки останній виїхав на заробітки за кордон, і там залишився. Спочатку вони з відповідачем [PERSON] підтримували дружні стосунки, та з травня 2018 року вони почали жити разом, як сім`я. Зазначає, що у червні 2018 року він поїхав працювати до Росії. Місце його роботи знаходилось далеко в тайзі, і ніякого зв`язку він не мав, у зв`язку з чим, він впродовж всього часу жодного разу не зміг зателефонувати [PERSON] . Наприкінці грудня 2018 року, повертаючись після закінчення сезону, він почав працювати водієм у м. Москва до березня 2020 року, та після приїзду з заробітків, він переїхав жити до м. Житомира, та з відповідачем не спілкувався. 02.11.2020 йому надійшло смс-повідомлення зі змісту якого вбачалось, що [PERSON] народила дитину, біологічним батьком якої є він. Таким чином, у нього не має сумнівів у достовірності інформації щодо його батьківства стосовно народженої дитини [PERSON] , [INFO] . Станом на день подачі позову, вони знову відновили стосунки, та живуть разом, тому просить суд виключити відомості, як батька дитини, [PERSON] , [INFO] , з актового запису про народження, та внести до нього зміни. Заяви, клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суду розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає, та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає, та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 11-00 год. 28.01.2021, за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. 28.01.2021 постановлено ухвалу суду про відкладення підготовчого засідання на 09-00 год. 19.02.2021, у зв`язку з неявкою сторін. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , був зареєстрований 22.04.2017 Тернівським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 84 (а.с. 12). Відповідно до рішення Тернівського районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 02.09.2019, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 13-14). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.03.2019 Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 210, [INFO] народилася [PERSON] , у відомостях про батьків зазначено: мати [PERSON] , батько - [PERSON] (а.с. 15). Згідно акту від 26.11.2020, який підписаний сусідами будинку [ADDRESS] , та затверджений майстром ТОВ «УЮТ-2011» та т.в.о. директора ТОВ «УЮТ-2011» [PERSON], [PERSON] з початку травня і до середини 2018 року проживав разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу за відсутності учасників справи, які надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та на підставі наявних у суду матеріалів. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позов задовольнити у підготовчому судовому засіданні на підставі ч.3 ст. 200 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачами позову. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим,ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 СК України, суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є встановлення правовідношення. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно ч. ч. 1,2 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю дитини, а чоловік - батьком дитини. [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19.03.2019 Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 210 (а.с. 15). 22.04.2017 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюбу, який було розірвано згідно рішення Тернівського районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 02.09.2019 (а.с. 12-14). Згідно із ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частиною 2 ст. 122 СК України передбачено, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ч. 3 ст. 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї. Відповідно до ч. 6 ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Так, відповідно до акту від 26.11.2020, який підписаний сусідами будинку [ADDRESS] , та затверджений майстром ТОВ «УЮТ-2011» та т.в.о. директора ТОВ «УЮТ-2011» [PERSON], [PERSON] з початку травня і до середини 2018 року проживав разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Згідно ч. 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 50 СК України, чоловік має право на батьківство. Згідно ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Частиною 1 ст. 129 СК України передбачено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст.136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно пункту 11 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року судам слід враховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), звернувшись з позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідачі, надавши заяву про визнання позову, визнали, що позивач є біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Аналізуючи наведені норми права, та з урахуванням встановлених обставин про відсутність кровного споріднення між відповідачем [PERSON] та дитиною - [PERSON] , [INFO] , що визнано самим відповідачем [PERSON] , дає суду підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно пп. 20 п. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до пп. 2.13.1. п. 2.13. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно пп. 2.16.4. п. 2.1.6 вказаних Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Таким чином, підставою для внесення змін до актових записів є рішення суду, тому в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , мають бути внесені зміни, а саме відомості щодо батька дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», органами державної реєстрації актів цивільного стану є: 1) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; 2) відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); 3) виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. При цьому, суд враховує, що відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню, зокрема, до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, що врегульовано ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні вимоги містяться у ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Крім того, згідно з нормами ч.1 ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору сплаченого ним при поданні позову, що складає 840,80 грн., а інша частина в розмірі 840,80 грн., відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача по 420,40 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 122, 133, 136 СК України,

Outcome: approved