Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (надалі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 08.02.2006 року (далі кредитний договір), укладеним у вигляді заяви між позивачем і [PERSON], яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 6784 грн. 07 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 21059,15 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил наданя банківських послуг: штраф ( фіксована частина) 500 грн. та штраф ( процентна складова ) 1392,16 грн., а всього 29735,38 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до вказаного кредитного договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, грошові зобов'язання відповідно до умов кредитного договору [PERSON] належним чином не виконує, що є підставою для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. 17 червня 2015 року позивачем уточнено суми позовних вимог, які підлягають до стягнення з відповідача, а саме змінено суму заборгованості по процентам за користування кредитом, що становить 15398,18 грн. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Також представник позивача в заяві вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи, позов підтримав та просив його задоволити. Відповідач, про уточнені позовні вимоги повідомлений та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився повторно. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України суд постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 08.02.2006 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, станом на 31.12.2014 року згідно розрахунку суми заборгованості відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором, а тому заборгованість за кредитом становить в сумі 6784 грн. 07 коп., заборгованость по процентам за користування кредитом в сумі 21059,15 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг: штраф ( фіксована частина) 500 грн. та штраф ( процентна складова ) 1392,16 грн., а всього 29735,38 грн. В ході судового розгляду 17 червня 2015 року позивачем уточнено суми позовних вимог, які підлягають до стягнення, а саме: заборгованость по процентам за користування кредитом в сумі 15398,18 грн. Тому до стягнення підлягає заборгованість за кредитом становить в сумі 6784 грн. 07 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 15398,18 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг: штраф ( фіксована частина) 500 грн. та штраф ( процентна складова ) 1392,16 грн., а всього 24074,41 грн. Відповідно до п.3.2 та п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, який в будь-який момент може його збільшити або зменшити. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком кредитний договір. Згідно п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, позичальник зобов'язаний на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми боргу. [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором з повернення коштів, внаслідок чого виникла вищевказана заборгованість. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу вимог ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Вимогами ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконував умови кредитного договору в частині погашення заборгованості перед позивачем, а тому з нього підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в сумі 24074,41 грн. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 243,60 грн. Згідно п 3 розділу 4 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 07.07.2012 року № 811, повернення державного мита здійснюється на підставі заяви платника, поданої ним протягом року з дня зарахування державного мита до бюджету, до відповідного органу, що контролює справляння надходжень державного мита. Згідно платіжного доручення № ВОК37В0РХВ від 27 березня 2015 року позивач проплатив судовий збір 297 грн.35 коп., заява про повернення надмірно сплаченої суми в розмірі 53,75 грн. судового збору в суд надійшла 17 червня 2015 року тобто в річний термін. Оскільки, сума 53,75 грн. є сумою судового збору, що сплачена надмірно, тому підлягає поверненню у відповідності до ст.7 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст. ст. 526, 530, 610, 611, 625, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: approved