Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

стислий виклад позиції позивача У жовтні 2021 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власницею житлового будинку [ADDRESS] . Відповідач являється позивачці племінником і зареєстрований у належному їй будинку, але з березня 2016 р. не проживає та жодного разу не з`являвся там, натомість не вжив дій по зняттю з реєстрації місця проживання, будь-якого його майна в будинку позивачки немає, фактичне місце проживання невідоме. Разом з тим, відповідач будинком не цікавиться, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, добровільно його покинув. Перешкоди у проживанні в будинку позивачем не чинилися, натомість реєстрація відповідача в житлі створює для позивачки перешкоди у користуванні власністю, оскільки вона проводить оплату комунальних послуг з урахуванням реєстрації відповідача та не може повноцінно скористатися субсидією. У зв`язку з наведеним, позивачка просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] . Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 15.11.2021р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Цієї ж дати було виправлено описку у вказаній ухвалі (а.с.20,21). Позиції учасників судового провадження Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачу копія позовної заяви з додатками та ухвала про відкриття провадження у справі направлені за адресою реєстрації та отримані ним 25.11.2021 р., але в установлений судом 15-денний строк відзив на позов він не направив. Крім цього, про розгляд справи судом відповідач також повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сайті суду (а.с.22, 30). Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Суд, дослідивши докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що позивачка є власницею житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 14.03.2007р., Витягом з Державного реєстру правочинів №3681742 від 14.03.2007 р. та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14037467 від 27.03.2007р. (а.с.11-13). Згідно довідки Селещинського старостинського округу Машівської селищної ради Полтавської області № 97 від 24.04.2018 р. позивачка [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] спільно з: [PERSON] ,1969 р.н. - чоловік; [PERSON] ,1993 р.н. - син та [PERSON] ,1984 р.н. - племінник (а.с.14) За повідомленням цього ж органу № 09-11/90 від 22.10.2021р., відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] з 17 грудня 2015 р. по теперішній час (а.с.19). Як видно з акту обстеження житлово-побутових умов від 06.09.2021р. складеного депутатом Касіч Н.М. та сусідами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , 1984 р.н. зареєстрований, але за адресою в [ADDRESS] , фактично не проживає з 10.03.2016 р. (а.с.10). Мотиви суду Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно, проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст.64 Житлового кодексу України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність з зобов`язаннями, що випливають з договору найму. Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Згідно ст.383 ЦК власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. У Статті 1 Першого протоколу, протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.41 Конституції України коженмає право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, аналізуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до переконання, що заявлені позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення, оскільки хоча відповідач зареєстрований в належному позивачці будинку [ADDRESS] , однак фактично в ньому не проживає з 2016 року, тобто більше 1 року, особистих речей та майна в будинку немає, ніякої участі в утриманні житла не приймає, що створює для позивачки незручності, оскільки вона додатково сплачує за зайву особу витрати по оплаті за комунальні послуги, що породжує як власнику житла негативні наслідки (унеможливлення оформлення субсидії), відповідач не надав доказів того, що позивачка чинить йому перешкоди проживання у спірному житлі чи він не може там проживати з інших об`єктивних причин, а відтак відповідача слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житлом. Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений останньою судовий збір у розмірі 908, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved