Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Адвокат Дмитрович Н.В. (представник позивача) подала до суду від імені [PERSON] (позивач) позовну заяву до [PERSON] (відповідач), в якій просить розірвати спадковий договір, укладений між [PERSON] та [PERSON] посвідчений державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Костур Уляною Тарасівною 21.09.2010 року, який зареєстровано в реєстрі за № 3757. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивача покликається на те, що [INFO] в м.Казерта Італійської Республіки померла сестра позивачки та відповідача, [PERSON] . За життя між [PERSON] та [PERSON] , 21.09.2010 було укладено Спадковий договір, який посвідчений нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори, який зареєстрований в реєстрі за номером 3757. Відповідно до даного Договору п. 6 [PERSON] поклала [PERSON] обов`язки які він повинен виконати: до смерті здійснювати догляд та необхідну допомогу; поховати її згідно християнського обряду на кладовищі м. Стрия. Відповідно до п. 7 Договору [PERSON] зобов`язувався виконувати обов`язки, покладені на нього Відчужувачем за цим договором. Однак умови договору відповідачем виконані не були. [PERSON] постійно проживав у Росії в м. Москва. Жодного догляду та необхідної допомоги не здійснював. Останні роки сестра хворіла і проходила курс лікування в Республіці Італія, однак лікування не принесло бажаного результату і [INFO] [PERSON] померла. Всі витрати пов`язані з оформленням документів на території Республіки Італії, а також поховання були покладені виключно на позивачку. Відповідач участі не приймав. Поховання [PERSON] було здійснене на території Італійської Республіки. Отже, [PERSON] не було виконано зобов`язання за спадковим договором, а відтак він не може набувати право власності на житлову квартиру [ADDRESS] . 14.01.2020 року позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняті спадщин в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, просить розгляд справи проводити без участі відповідача, оскільки він подав відповідну заяву та визнав позовні вимоги повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав нотаріально посвідчену заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заяви учасників справи. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника (а.с.27). Представником позивача подано заяву про відкладення розгляду справи (а.с.55). Представником позивача подано заяву про витребування доказів (а.с.59). Відповідачем подано нотаріально посвідчену заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності (а.с.35). Третьою особою подано клопотання про розгляд справи без її участі (а.с.34). Процесуальні дії у справі. 11.03.2020 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с.19). Ухвалою від 31.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.20-21). Ухвалою підготовчого засідання від 11.06.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.38-39). 06.04.2020 судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №456/1028/20 відповідача [PERSON] (а.с.26, 52). Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 21.09.2010 між [PERSON] (Відчужувач) та [PERSON] (Набувач) укладено спадковий договір, який посвідчений державним нотаріусом Стрийського державної нотаріальної контори Костур Уляною Тарасівною та зареєстрований в реєстрі за №3757. Також, державним нотаріусом накладено заборону відчуження нерухомого майна (квартири), яка зареєстрована в реєстрі за №3758. За цим спадковим договором Відчужувач на випадок своєї смерті передає у власність набувача належну їй квартиру [ADDRESS] (пункт 1 Спадкового договору), а на Набувача покладено Відчужувачем обов`язки, які він повинен виконати: до смерті здійснювати догляд та необхідну допомогу, поховати згідно християнського обряду (пункт 6 Спадкового договору) (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про смерть м.Казерта ( переклад з італійської мови на українську) від 12.08.2019 [PERSON] [INFO] померла [INFO] в м.Казерта (а.с.5-8). Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 17.08.1995 виданого Стрийською міською радою народних депутатів [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER] від 14.01.2020 [PERSON] народилася [INFO] (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.10.1974 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Після укладення шлюбу дружині змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с.13). Відповідно до довідки Стрийської державної нотаріальної контори №971/02-14 від 29.09.2020 [PERSON] є єдиним спадкоємцем до майна померлої [INFO] . [PERSON] (а.с.50). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з невиконанням Набувачем (відповідачем) розпоряджень Відчужувача, передбачених у спадковому договорі. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України. Так, відповідно до статті 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Згідно з Цивільним кодексом України сутність спадкового договору полягає в тому, що за таким договором відбувається розпорядження належним відчужувачеві майном ще за життя, але із набуттям набувачем права власності на майно після смерті відчужувача. Статтею 1305 ЦК України передбачено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Відповідно до ч. 1 ст. 1307 ЦК України на майно, визначене у спадковому договорі, нотаріус, який посвідчив цей договір, накладає заборону відчуження. Згідно з частиною 1 ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути визнано недійсним із підстав, визначених нормами глави 16 ЦК України, тому вимогу про визнання недійсним спадкового договору може бути заявлено як відчужувачем та набувачем, так й іншою заінтересованою особою. У разі пред`явлення позову особою, яка не є стороною спадкового договору, необхідно перевіряти, які права та охоронювані законом інтереси цієї особи порушено (стаття 3 ЦПК України). В пункті 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами сторони позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] та [PERSON] 21.09.2010 уклали Спадковий договір, відповідно до якого на відповідача покладено обов`язки виконувати розпорядження [PERSON] , а саме: до смерті здійснювати догляд та необхідну допомогу, поховати згідно християнського обряду. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в Республіці Італія. Усі витрати пов`язані з похованням [PERSON] понесла позивачка, яка є спадкоємицею першої черги за законом. Суд зазначає, що однією з правових підстав, визначених законодавцем для розірвання спадкового договору, є невиконання набувачем розпоряджень відчужувача. Судом безспірно встановлено, що набувач [PERSON] не виконував розпорядження відчужувача [PERSON] передбачені у оскаржуваному спадковому договорі, а саме: не здійснював її догляд та необхідну допомогу, не поховав згідно християнського обряду. Дана обставина повністю визнана відповідачем у нотаріально посвідченій заяві, тому, зважаючи на вимоги частини 1 ст. 82 ЦПК України, така не підлягає доказуванню. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 1302, 1308 ЦК України та

Outcome: approved