Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (позивач) подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що рішенням суду від 12.04.2016 з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України №2037-VІІІ від 17.05.2017 мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не працює, сплачує аліменти не регулярно і не в повному обсязі, має заборгованість по сплаті аліментів. Відповідачем подано відзив, в обґрунтування якого покликаючись на те, що позивачем не заявлено позов з підстав передбачених ст. 192 СК України і не надано доказів на підтвердження факту зміни їх матеріального або сімейного стану, поліпшення чи погіршення в них здоров'я. Позивач не ставить питання збільшення розміру аліментів, а лише заявляє про збільшення мінімального розміру аліментів. Однак зміна на законодавчому рівні мінімального розміру аліментів не є підставою для збільшення розміру аліментів. Таким чином, доводи позивача є неспроможними. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на викладені у позові обставини, та просить суд позов задовольнити. Відповідач позов не визнав, суду пояснив, що дружина чинить йому перешкоди в зустрічах з дитиною. Він сплачує їй 1 900,00 грн і це більше, ніж 50 відсотків для дитини відповідного віку. Заборгованості по сплаті аліментів у нього немає. Заяв та клопотань учасниками справи не подано. Процесуальні дії у справі. 05.10.2018 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с.13). Ухвалою від 31.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 18.12.2018 о 10 год 00 хв (а.с.14-15). Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні у справі докази, всебічно, повно та об'єктивно оцінивши кожний доказ окремо та в цілому, з'ясувавши всі фактичні обставини, що обґрунтовують вимоги (заперечення) учасників справи, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.03.2010 (серія [NUMBER]) (а.с.5). Відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.11.2016 шлюб між сторонами розірвано (а.с.4). Рішенням від 12.04.2016 постановлено стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.6). Заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], станом на 20.11.2018 становить 1 958,75 грн, про що свідчить відповідний розрахунок державного виконавця від 20.11.2018 (а.с.29). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли через бажання позивача змінити розмір аліментів, визначений за рішенням суду, у зв'язку із змінами в чинному законодавстві щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, та незгодою відповідача з такою зміною. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України та Сімейного кодексу України. Так, стаття 24 Конституції України визначає, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з абзацом 1 частини 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За змістом норми абзацу 2 частини 2 ст. 182 СК України, яка діяла на час ухвалення Стрийським міськрайоним судом Львівської області рішення від 12.04.2016, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не міг бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII внесено зміни в другий абзац частини 2 статті 182 СК України, а саме збільшено мінімальний розмір аліментів, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб'єктивних прав та юридичних обов'язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд враховує норми статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР №789-XII від 27.02.91, згідно з якими в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що на виконання рішення суду від 12.04.2016 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]., в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VIII змінено мінімальний розмір аліментів (який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), тим самим покращено становище дітей, на яких стягуватимуться аліменти, шляхом збільшення мінімального розміру цих аліментів. З огляду на викладене, суд доходить переконання, що стягнення аліментів на дитину з урахуванням їх мінімального розміру не меншого 30 відсотків відповідно до рішення суду від 12.04.2016 не відповідає вимогам чинного законодавства щодо стягнення аліментів на утримання дитини відповідного віку. Таким чином, аналіз статті 192 СК України у взаємозв'язку з частиною 2 статті 182 СК України у чинній редакції, дає суду підстави дійти висновку про порушення майнового права дитини, тому таке підлягає захисту. Враховуючи вищевикладене в своїй сукупності, позов підлягає до задоволення повністю. З огляду на вимоги статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 141 ЦПК України судовий збір стягненню з відповідача не підлягає. На підставі статей 180, 182, 192 СК України та

Outcome: approved