Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 03.05.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, яким просить розірвати шлюб, який було зареєстровано 09.11.2017 Малиновським районним відділом у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 3195, оскільки їх подальше спільне життя з відповідачем і збереження родини стали неможливими. Вказує, що з відповідачем по справі 09.11.2017 зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені 20.11.2018. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сім`ю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Таким чином позивач вважає, що їх сім`я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Спір про визначення місця проживання та виховання сина відсутній, також відсутній майновий спір. Також при розірванні шлюбу, позивач просить змінити її прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », та прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно повернутих за закінченням терміну зберігання поштових повідомлень, а.с. 18-19, 32-33, отриманого поштового повідомлення, а.с. 27, а також за допомогою оголошення про виклик відповідача, яке було опубліковане 28.05.2019, 25.06.2019, 20.08.2019 на сайті Тернівського районного суду міста Кривого Рогу, а.с. 17, 24, 31, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не надходили, відзив на позов до суду не надавав. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 09-45 год. 25.06.2019, за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. 25.06.2019 постановлено ухвалу суду про відкладення підготовчого розгляду справи на 10-00 год. 15.08.2019, у зв`язку з неявкою відповідача, який про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 15.08.2019 у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 09-15 год. 09.09.2019. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, 09.09.2019 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, оскільки існує сукупність умов, передбачених нормами ч.1 ст. 280 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 09.11.2017 Малиновським районним відділом у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 3195 (а.с. 3). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ( а.с. 4). Шлюбні відносини припинили у листопаді 2018 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають, майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково. Статтею 51 Конституції України та 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до вимог ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року) - кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Частиною 3 та 4 ст. 56 СК України, передбачено, що право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушення права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України встановлено, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Також, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні. Таким чином, само по собі зрозумілим є те, що право особи на шлюб і право відкрито повідомляти про такій вибір охороняються Конвенцією, зокрема статтею 8 (право на повагу до приватного і сімейного життя)». Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності з ч. 1, 3 ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Статтею 148 СК України визначено, що у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. У разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за її згодою. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. За заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Також прізвище дитини підлягає зміні при наявності інших підстав. До таких підстав можна віднести : - скасування рішення суду про визнання батьківства, якщо прізвище дитини було змінене у зв`язку з визнанням батьківства; - за наявності заяви матері та батька дитини про визнання батьківства , якщо актовий запис було складено відповідно до статті 135 СК України; - за рішенням суду про усиновлення тощо. Зміна прізвища дитини змінюється у порядку, встановленому Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені Наказом МЮ України від 12 січня 2011р. № 96/5, зареєстровано в МЮ 14 січня 2011р. за № 55/18793 Припинення шлюбу між батьками не тягне змінення прізвища дітей. Проте, якщо той з батьків, у якого дитина залишилася проживати після припинення шлюбу або визнання шлюбу недійсним, змінив своє прізвище, він має право змінити і прізвище дитини. При цьому необхідно враховувати і наявність згоди іншого з батьків, оскільки припинення шлюбу або визнання його недійсним не впливає на обсяг прав батьків. Згідно п. 2.16.22. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання визначено, що при зміні прізвища батьків дитини або одного з них у зв`язку з державною реєстрацією шлюбу, розірванням шлюбу чи визнанням шлюбу недійсним в актовому записі про народження малолітньої дитини змінюється прізвище батьків або одного з них при їх зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану та за умови одночасної зміни прізвища дитини. Враховуючи аналіз викладених норм права, суд вважає, що позивач звернувшись до суду з вимогою про зміну прізвища дитини, не вірно обрав спосіб захисту своїх прав, оскільки згідно ст. 113 СК України, під час вирішення питання про розірвання шлюбу судом розглядається питання лише щодо прізвища особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Так, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, позивач не бажає зберегти шлюбні відносини, тому шлюб з відповідачем суперечить її праву на приватне життя. Крім того, відповідач не скористався своїм правом надання відзиву на позовну заяву, не заявляв клопотання про надання строку для примирення, будучи належно повідомленим, що свідчить про не вживання заходів щодо збереження родини, тому суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати, змінивши прізвище позивача на дошлюбне « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 105, 110-112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 200, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial