Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості у сумі 28039,56 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, натомість подав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 43). Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відповідач в судове засідання повторно не з'явився, заперечень проти позову не надав, тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. 04 грудня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] (надалі - Позичальник) були укладені кредитний договір №CL144347 (надалі - Кредитний договір, (а.с. 9-18) та Додатків №1, №3, №4 до кредитного договору (а.с. 19-20, 23, 24), на підставі яких Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит в сумі 10000 грн., строком до 25.11.2016 року, а Позичальник щомісячно здійснювати погашення частини кредиту та процентів згідно з Графіком погашення кредиту (а.с. 21-22), який є невід'ємною його частиною (п.3.2 Додатку №1 до кредитного договору). Фактичне отримання Позичальником кредитних коштів підтверджується підписаними Позичальником меморіальним ордером від 04.12.2013 року (а.с. 25). На підставі вимоги від 28.11.2014 року (а.с. 28) банківська установа належним чином повідомляла відповідача про необхідність погашення заборгованості за наслідками цивільно - правової реалізації укладеного між сторонами по справі вищевказаного правочину, яку [PERSON] отримав належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення (а.с. 29). Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить також із того, що згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобов'язання за Кредитним договором відповідачем не виконані. Заборгованість Позичальника станом на 17.08.2016 (розрахунок а.с. 26-27) за предметом позову у сумі 28039,56 грн. (в т. ч. 7360,86 - прострочений кредит, 1746,63 грн. - сума дострокового стягнення кредиту, 8088,30 грн. - відсотки, 1043,77 грн. - пеня, 9800 грн. - штраф) підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 57-60 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Судові витрати по справі у сумі 1378 грн. (а.с. 1) підлягають віднесенню на відповідача відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного,

Outcome: approved