Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 червня 2014 року по справі № 310/3867/14-ц з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 516,00 гривень щомісяця, починаючи з 27 травня 2014 року, до досягнення дитиною повноліття. Згідно з розрахунком заборгованості боржника від 03.08.2017 № 17119, складеним державним виконавцем Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON], борг відповідача по сплаті аліментів за вищезазначеним рішенням суду за період з 01.09.2015 по 01.08.2017 складає 11 868,00 грн., а саме: з 01.09.2015 по 31.12.2015 2 064,00 грн.; з 01.01.2016 по 31.12.2016 6 192,00 грн.; з 01.01.2017 по 01.08.2017 3 612,00 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували наявність у відповідача зазначеної заборгованості по сплаті аліментів, суду не надано. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилом ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, є обовязковим для субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальною юрисдикції при застосуванні таких норм права. З огляду на положення ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, при розгляді даної справи суд враховує правові позиції Верховного Суду України, викладені в постановах від 01 липня 2015 року по справі № 6-94цс15 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 46649969), від 03 лютого 2016 року по справі № 6-1477цс15 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 55987801) від 16 березня 2016 року по справі № 6-2589цс15 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 56610968), від 01 червня 2016 року по справі № 6-535цс16 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 58106456) і приходить до наступних висновків. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з частиною першою статті 196 СК України в редакції, яка була чинною на момент виникнення заборгованості відповідача по аліментам і діяла по 07.07.2017, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до чинної редакції ч. 1 ст. 196 СК України, що набрала чинності з 08.07.2017, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Наведений у позовній заяві розрахунок пені зазначеним вимогам не відповідає, а з огляду на вищевказаний розрахунок боржника по аліментам від 03.08.2017 № 17119, розмір пені, передбаченої ст. 196 СК України, за наявність заборгованості по аліментам на утримання дитини буде наступним: - за вересень 2015 року: 516,00 грн.*1%*30дн. = 154,80 грн.; - за жовтень 2015 року: 516,00 грн.*1%*31дн. = 159,96 грн.; - за листопад 2015 року: 516,00 грн.*1%*30дн. = 154,80 грн.; - за грудень 2015 року: 516,00 грн.*1%*31дн. = 159,96 грн.; - за січень 2016 року: 516,00 грн.*1%*31дн. = 159,96 грн.; - за лютий 2016 року: 516,00 грн.*1%*29дн. = 149,64 грн.; - за березень 2016 року: 516,00 грн.*1%*31дн. = 159,96 грн.; - за квітень 2016 року: 516,00 грн.*1%*30дн. = 154,80 грн.; - за травень 2016 року: 516,00 грн.*1%*31дн. = 159,96 грн.; - за червень 2016 року: 516,00 грн.*1%*30дн. = 154,80 грн.; - за липень 2016 року: 516,00 грн.*1%*31дн. = 159,96 грн.; - за серпень 2016 року: 516,00 грн.*1%*31дн. = 159,96 грн.; - за вересень 2016 року: 516,00 грн.*1%*30дн. = 154,80 грн.; - за жовтень 2016 року: 516,00 грн.*1%*31дн. = 159,96 грн.; - за листопад 2016 року: 516,00 грн.*1%*30дн. = 154,80 грн.; - за грудень 2016 року: 516,00 грн.*1%*31дн. = 159,96 грн.; - за січень 2017 року: 516,00 грн.*1%*31дн. = 159,96 грн.; - за лютий 2017 року: 516,00 грн.*1%*28дн. = 144,48 грн.; - за березень 2017 року: 516,00 грн.*1%*31дн. = 159,96 грн.; - за квітень 2017 року: 516,00 грн.*1%*30дн. = 154,80 грн.; - за травень 2017 року: 516,00 грн.*1%*31дн. = 159,96 грн.; - за червень 2017 року: 516,00 грн.*1%*30дн. = 154,80 грн.; - за липень 2017 року: 516,00 грн.*1%*31дн. = 159,96 грн. Загальний розмір пені, передбаченої ст. 196 СК України, за наявність заборгованості по аліментам на утримання дитини за період з 01 вересня 2015 року по 31 липня 2017 року становить: 154,80 + 159,96 + 154,80 + 159,96 + 159,96 + 149,64 + 159,96 + 154,80 + 159,96 + 154,80 + 159,96 + 159,96 + 154,80 + 159,96 + 154,80 + 159,96 + 159,96 + 144,48 + 159,96 + 154,80 + 159,96 + 154,80 + 159,96 = 3 612,00 грн. Посилання позивача на постанову Верховного Суду України від 01.10.2014 у справі № 6-149цс14 суд визнає необґрунтованим, оскільки дана правова позиція була переглянута Верховним Судом України, про що зазначається у вищезгаданій постанові ВСУ від 03 лютого 2016 року по справі № 6-1477цс15 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 55987801). Виходячи з наведеного, позовні вимоги про стягнення пені за наявність заборгованості по аліментам на утримання дитини підлягають частковому задоволенню на суму 3 612,00 грн. За правилом частини третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору. Отже, виходячи з мінімальної ставки судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру, що, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статі 4 Закону України «Про судовий збір», становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить: 1600,00 грн.*0,4 = 640,00 грн. Документально підтверджені судові витрати, понесені відповідачем, у справі відсутні. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: partial