Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулося до Трускавецького міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 20.08.2010 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір, що підтверджуються підписом у заяві. Внаслідок невиконання відповідачкем [PERSON] зобовязань станом на 31.07.2015 року виникла заборгованість 26663,43 грн., з яких: 6301,96 грн. заборгованість за кредитом; 16215,59 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2400,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов договору: 500,00 грн. фіксована частина, 1245,88 грн. процентна складова. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву у якій просив справу розглянути в його відсутності, а позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи про що свідчить публікація в газеті «Урядовий Курєр» від 21.10.2015 року. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, зі згоди представника позивача суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 20.08.2010 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір, що підтверджуються підписом у заяві. Внаслідок невиконання відповідачкем [PERSON] зобовязань станом на 31.07.2015 року виникла заборгованість 26663,43 грн., з яких: 6301,96 грн. заборгованість за кредитом; 16215,59 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2400,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов договору: 500,00 грн. фіксована частина, 1245,88 грн. процентна складова. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Крім того, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати відсотків. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст. 1054 ЦК України зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» обґрунтованими, виходячи з того, що позивач всі передбачені договором сторін умови виконав в повному обсязі, відповідач укладав кредитний договір і зобов'язувався його виконати у відповідності до норм чинного законодавства, тому відповідач мав можливість виконати умови договору і повернути кредит позивачу, але без поважних причин цього не зробив. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак слід стягнути з відповідача [PERSON] 266,63 грн. судового збору та 420,00 грн. витрат за публікацію оголошення в газеті «Урядовий Курєр». Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі. За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову. З відповідача слід стягнути у користь позивача заборгованості за кредитним договором та судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved