overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15 вересня 2001 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано Йосипівською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області, актовий запис № 4. Подружжя має неповнолітню дитину, дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони припинили спільне проживання, оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливі, а тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з`явились. У поданій до суду заяві позивач просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позов. Відповідач у судове засідання також не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що між сторонами виник спір із сімейних правовідносин. Як вбачається із свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] , 15 вересня 2001 року зареєстрували шлюб, який зареєстровано Йосипівською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області, актовий запис № 4. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони мають дочку, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільних інтересів не мають, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, з огляду на принцип добровільності шлюбу, зважаючи на визнання позову відповідачем, як підтвердження викладених в позовній заяві обставин, ураховуючи, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Як визначено ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на позицію відповідача, суд вважає за можливе залишити їй прізвище « [PERSON] ». Вимог про стягнення з відповідача судового збору позивач не заявив, а тому їх слід віднести на його рахунок. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 01.02.1986 року вона перебуває\~з відповідачем\~в шлюбі,\~в якому\~в них\~народилося двоє\~дітей,\~які на\~даний час\~повнолітні.Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що протягом останніх років сімейне життя сторін поступово погіршувалося, у кожного з них різні погляди на шлюб та сім`ю, відповідач нехтує сімейними цінностями, не дбає про матеріальний добробут сім`ї та моральну атмосферу в ній. Між подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, 18.12.2019 року надіслала на адресу суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, справу розглянути в її відсутності та не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 12). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, долучені до матеріалів справи (а.с. 14, 18). Причини своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 і ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 01.02.1986 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5 (а.с.4). Відповідно до ч.2\~ст.104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2\~ст.112 цього Кодексу\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим\~ст.113 СК України. На підставі ст.ст.\~104,\~110,\~112,\~113\~Сімейного кодексу України\~та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 01.05.1993 року він перебуває з відповідачем в шлюбі. Дітей від даного шлюбу у сторін немає, проте в органах ДРАЦС відповідач шлюб розірвати не бажає. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що ще в 1995 році їхні сімейні відносини припинилися, і з того часу він проживав у своїх батьків в с. Прибилів Тлумацького району, з відповідачем він не спілкувався, з 1997 року в нього є інша сім`я, в якій є двоє дітей, 1997 та 2008 років народження. Їхній шлюб з відповідачем носить формальний характер, їх нічого не пов`язує та не може бути жодного примирення. Вважає, що причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Тому він просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання жодного разу не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надіслані відповідачу судові виклики в судові засідання 08.04.,07.05., 03.06.2019 року їй не вручено у зв`язку з відсутністю в Україні та відмовою адресата від одержання (а.с. 13, 32,43). Тому відповідача повідомлено про розгляд справи шляхом розмішення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. (а.с. 35). Причин своїх неявок відповідач суду не повідомила та не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно з повторним свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 01.05.1993 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Годи-Добровідської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3 (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини в 1995 році, позивач вважає за доцільне шлюб розірвати. За таких обставин шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 01.06.2018 року він перебуває з відповідачем у шлюбі. Дітей у шлюбі немає, однак, від розірвання шлюбу в органах ДРАЦС відповідач відмовляється. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що вони з відповідачем виявилися людьми різних характерів та поглядів на шлюб та сім`ю. Відповідач часто нехтувала сімейними цінностями, не розуміла та не бажала розуміти сутності проблем, які виникають в стосунках, не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, допомоги. Спільне проживання та ведення господарства між сторонами припинено на початку 2019 року, шлюб носить формальний характер, збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому він просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, долучив до позову письмову заяву від 09.11.2019 року, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його відсутності (а. с. 6). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності та не подала відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 01.06.2018 року. Шлюб зареєстровано Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 994 (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини на початку 2019 року, не вживають заходів для примирення. За таких обставин шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 01.09.2009 року він перебуває з відповідачем в шлюбі. Дітей від шлюбу немає. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, внаслідок чого в сім`ї виникали сварки. З листопада 2020 року подружні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, 26.05.2021 року подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 19). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, а саме за зареєстрованим місцем проживання, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності та не подала відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 01.09.2009 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис № 405 (а. с.3). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення, позивач наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин шлюб слід розірвати. Прізвища сторін у зв`язку із укладенням шлюбу не змінювались. На підставі ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 01.11.2003 року він перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому [INFO] в них народилася дочка [PERSON] . Причинами для розірвання шлюбу вважає те, що у них з відповідачем різні погляди на сімейне життя та обов`язки, з приводу чого в сім`ї відбувалися сварки. Із вказаних причин сім`я сторін розпалася, надії на примирення немає, шлюб носить формальний характер, збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому він просить вказаний шлюб розірвати, неповнолітню дитину після розірвання шлюбу залишити проживати з ним. Позивач в судове засідання не з`явився, 19.11.2019 року його представник, адвокат Романенчук А.В. подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його та позивача відсутності (а. с. 28). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності та не подала відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 01.11.2003 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Коломийського міського управління юстиції Івано-Франківській області, актовий запис № 498 (а.с.4). Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а. с. 5) Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. За таких обставин шлюб слід розірвати. Згідно з правилами частини 3 ст. 160 Сімейного кодексу України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Таким чином, в задоволенні позовних вимог щодо визначення місця проживання неповнолітньої дочки з позивачем слід відмовити, оскільки дочка вже досягла вказаного віку і самостійно визначає місце свого проживання. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 01.12.2017 року він перебуває з відповідачем у шлюбі. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що вони з відповідачем виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди при вирішенні простих побутових питань. Між ними часто виникали різного роду непорозуміння, і тому припинили спільне проживання та протягом 1,5 року проживають окремо, не спілкуються та не підтримують жодних відносин. Із вказаних причин сім`я сторін розпалася, примирення між ними неможливе, збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому він просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в підготовче засідання не з`явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, 23.09.2019 року подав письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його відсутності (а. с. 13). Відповідач в підготовче засідання не з`явилася, про його час та місце повідомлена належним чином, 24.09.2019 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в її відсутності (а. с. 14 ). Тому відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України наявні підстави для ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 01.12.2017 року. Шлюб зареєстровано Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 578 (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. Прізвища сторін у зв`язку із укладенням шлюбу не змінювались. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 02.02.1993 року він перебуває з відповідачем в шлюбі. Неповнолітніх дітей у шлюбі немає, однак, вирішити питання про розірвання шлюбу в добровільному порядку з відповідачем неможливо. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що відповідач припинила турбуватись про побудову сімейних відносин, нехтувала сімейними цінностями та неодноразово зраджувала позивачу в подружній вірності. Сторони проживають окремо, оскільки відповідач покинула сім`ю та з іншим чоловіком виїхала до Республіки Польща. Із вказаних\~причин сім`я\~сторін розпалася,\~надії на\~примирення немає,\~шлюб носить\~формальний характер,\~збереження цього\~шлюбу суперечить\~інтересам позивача. Тому він просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, 02.03.2020 року подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його відсутності (а. с. 19). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності та не подала відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу сторони одружилися 02.02.1993 року. Шлюб зареєстровано Жукотинською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з\~ч.2\~ст.112\~цього Кодексу\~суд постановляє\~рішення про\~розірвання шлюбу,\~якщо буде\~встановлено,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечило б\~інтересам одного\~з них,\~що має\~істотне значення.\~ Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. За таких обставин шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved