Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач згідно укладеного договору від 16.02.2012 р. отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», що діють на дату нарахування з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умов та Правил надання банківських послуг». ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 30.09.2017 р. відповідач має заборгованість по кредитному договору в сумі 53465,74 грн., яка складається з наступного: 1580,88 грн. - заборгованість за кредитом; 44462,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4400,00 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн.(фіксована частина), 2522,18 грн. (процентна складова). Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 53465,74 грн. за кредитним договором б/н від 16.02.2012 р. та 1 600,00 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовні заяві просить справу розглянути без його участі, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не направив. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в заяві. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 16.02.2012 р. відповідач став клієнтом банку ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку згідно якої отримав кредитну карту. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві, копія якої приєднана до матеріалів справи позивачем. Відповідно до кредитного договору відповідач отримав у позивача кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно Тарифів банку на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов зазначених в Банку відповідач зобов'язався сплачувати заборгованість щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості до 25 числа наступного місяця за звітним. Згідно п. п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту овердрафту), оплати винагороди банку. У разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом згідно п.2.1.1.12.2.1 договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Умовами кредитного договору (п. 2.1.1.12.6.1 Умов і Правил) передбачено, що у випадку виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100,00 грн., включаючи прострочені зобов'язання передбачені п.п. 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил, клієнт сплачує банку пеню яка розраховується як: пеня = базова відсоткова ставка по договору/30(нараховується на кожен день прострочки кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування відсотків по кредиту. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає оплаті в першу чергу. Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Свої зобов'язання по кредитному договору банк виконав, надавав позичальнику кошти в межах встановленого кредитного ліміту. Під час дії кредитного договору банком змінювалися умови договору в зв'язку із чим змінювалися відсотки за користування кредитом, а саме: з 01.09.2014 р. було збільшено відсоткову ставку по кредиту до 34,80% річних, а з 01.04.2015 р. до 43,20 % річних. Зміна позивачем в односторонньому порядку відсоткової ставки по кредиту узгоджується із змістом п.1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» яким передбачено можливість односторонньої зміни банком та інших невід'ємних частин Договору. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідно до п. 1.1.2.3. до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам, але на підставі п. 1.1.5.2 Умов та Правил не отримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов'язань за даним Договором. Оскільки відповідач відповідно до п.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг не подавав банку письмову заяву про розірвання договору після зміни відсоткової ставки, а тому ці дії, на думку суду, свідчать про його згоду із зміною відсоткової ставки по кредитному договору. Відповідач своєчасно не повернув банку запозичені кошти, не сплатив відсотки за користування кредитом, нараховану банком неустойку. Зазначені обставини підтверджуються приєднаними до матеріалів справи розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку відповідача. Станом на 30.09.2017 р. відповідач має заборгованість по кредитному договору в сумі 53465,74 грн., яка складається з наступного: 1580,88 грн. - заборгованість за кредитом; 44462,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4400,00 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн.(фіксована частина), 2522,18 грн. (процентна складова), що підтверджується розрахунком позивача який приєднаний до матеріалів справи. Зазначені обставини підтверджуються копією заяви, тарифами банку, витягом з «Умов та правил надання банківських послуг». Останній платіж в рахунок погашення заборгованості по кредиту відповідачем було здійснено 13.12.2013 р. в сумі 547,00 грн. Оскільки відповідачем розмір заборгованості по тілу кредиту та відсотками не оспорено, а тому вимоги позивача в цій частині які підтверджені належними доказами підлягають до задоволення. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Як передбачено ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Вимоги позивача стягнути з відповідача 4400,00 грн. заборгованості за пенею та комісією підлягають частковому задоволенню в розмірі 1800,00 грн. пені, в решті вимог в розмірі 2600,00 грн. задоволенню не підлягають в зв'язку із недоведеністю. При цьому суд враховує, що згідно розрахунку заборгованості борг в сумі 4400,00 грн. зазначено як борг за нарахованою комісією при цьому в самому змісті позовної заяви обґрунтування нараховувань ні комісії, ні пені не має. В подальшому під час розгляду справи представником позивача було надано суду виписки по картковому рахунку відповідача з якої вбачається, що нарахування в сумах по 50 грн. з 01.06.2013 р. по 01.09.2013 р., та по 100,00 грн. з 01.11.2013 року по 31.03.2016 року включно, які відображені в розрахунку заборгованості як сума комісії фактично є нарахованими штрафами за прострочку по кредиту. Із змісту виписки по картковому рахунку відповідача вбачається, що нарахування в сумах по 100,00 грн. з 30.04.2016 р. по 30.09.2017 р. здійснювалося як пеня за прострочку по кредиту на суму більше 100,00 грн., а тому саме в цій частині вимоги позивача щодо стягнення пені в розмірі 1800,00 грн. підлягають до задоволення. Що ж стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, то зазначені вимоги, на думку суду задоволенню не підлягають. При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору (п. 2.1.1.12.6.1 Умов і Правил) передбачено застосування до відповідача пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання. Одночасно, пунктом 2.1.1.7.6 Умов і Правил передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, визначених цим договором. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором не допускається. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.02.2012 р. в сумі 47843,56 грн., в т.ч.: заборгованість по кредиту - 1580,88 грн., заборгованість по процентам - 44462,68 грн., пеня - 1800,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved