Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 12.11.2019 [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 111577219, спільною сумісною власністю її та [PERSON] , а також в порядку поділу майна подружжя, визнати за нею та відповідачем право власності на 1/2 частину вказаної квартири. На обґрунтування позовних вимог вказала, що з 16.08.2002 по 31.10.2017 вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. За час спільного життя вони придбати квартиру [ADDRESS] . Оформили спільне майно на ім`я відповідача, оскільки між ними існували довірливі відносини. Після припинення фактичних шлюбних відносин відповідач заявив, що квартира оформлена на його ім`я, а тому він є єдиним власником. Вирішити спір в добровільному порядку не вдається, тому змушена звернутись до суду. У строк встановлений судом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження, тобто, починаючи 26.02.2020, від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов. Направлений до суду 13.03.2020 відзив, суд залишив без розгляду, як такий, що поданий з порушенням процесуального строку. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 27.12.2019 у справі відкрито спрощене провадження. Сторони в судове засідання не з`явились, про день розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача, адвоката Єрмака О.В. надійшла заява про розгляду справи в його відсутності. Представник відповідача, адвоката Паламарчук С.В. просив розглянути справу в його відсутності. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.08.2002, який за рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 31.10.2017 - розірвано (а.с.9) [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.2007, р.№6299, на праві власності належить однокімнатна квартира [ADDRESS] . Житлова площа 34,7 кв.м., житлова 17,3 кв.м. Реєстраційний номер майна 11577219. Квартира не перебуває під заборонами, відомості про квартиру не включені до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження (а.с.10-13) Ринкова вартість квартири станом на 24.10.2019 року становить 600\~000,00 грн., що доводиться звітом про незалежну оцінку майна (а.с.14-24). Норми права, які застосував суд За положеннями статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1\~ст. 76 ЦПК України\~ передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За положеннями\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною першою статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з частиною першою статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Оцінка аргументів сторін, висновки суду Статтею 60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17. Доказів, що квартира [ADDRESS] придбана за особисті кошти [PERSON] , а тому не відноситься до спільного майна подружжя, суду не надано. Таким чином, квартира [ADDRESS] набута сторонами за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Зважаючи, що жодна із сторін не ставила питання про присудження йому квартири зі сплатою грошової компенсації іншому співвласнику, поділ в натурі однокімнатної квартири не є можливим, тому виходячи з рівності часток в спільному майні подружжя, слід виділити у власність [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці квартири, залишивши квартиру у їх спільній частковій власності сторін. У задоволенні позову, в частині визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, суд відмовляє, оскільки позивачка не довела доказами той факт, що відповідач заперечував, що спірна квартира є спільним майном подружжя, а отже порушував право позивачки, гарантоване законом та таке порушене чи невизнане право підлягало захисту у саме у судовому порядку. Розподіл судових витрат За положеннями статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору за вимогу про поділ квартири, у розмір 3000 гривень, оскільки їх понесення позивачкою доведено, такі витрати пов`язані з розглядом справи та їх розмір є обґрунтованим виходячи з ціни позову.

Outcome: partial