Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Стислий виклад позиції Позивача В травні 2021 року до суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі Позивач) та просило стягнути з [PERSON] (далі Відповідачка) заборгованість у сумі 22825 грн. за кредитним договором №2705806 від 19 серпня 2020 року станом на 11 лютого 2021 року, що складається з простроченого тіла кредиту 5000 гривень та прострочених процентів у сумі\~ 16875 гривень, комісії 950 грн за надання кредиту. Стислий виклад заперечень Відповідача Представник Відповідачки в поясненнях позов визнав на суму 6875 гривень, що складається з 5000 гривень заборгованості по тілу кредиту та 1875 гривень заборгованості за несплаченими відсотками. За змістом пояснень Відповідачка визнає одержання 5000 гривень кредиту, а також визнає заборгованість по відсотках у сумі 1875 гривень. Однак, з посиланням на висновки постанов Великої Палати Верховного Суду наголошує на припиненні права позикодавця нараховувати проценти за користування кредитом після спливу строку кредитування, тобто після 03 вересня 2020 року. Зазначає, що вимог на підставі ч.2 ст.625 ЦК України Позивач не пред`являв. Вимогу про стягнення комісії вважає необґрунтованою, оскільки п.1.5.1 Кредитного договору є нікчемним в силу ст.228 ЦК України, що узгоджується з висновками постанови Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц. Комісію у сумі 950 грн не визнає ще й тому, що [PERSON] нічого про дану комісію не було відомо при укладанні договору, а на сайті комісія була 0 (нуль) гривень (а.с. 52-57). Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити часткового з підстав. Фактичні обставини, встановлені судом 19 серпня 2020 року [PERSON] та товариство з обмеженою відповідальністю «Міолан» уклали кредитний договір №2705806 та додаток до нього від 19 серпня 2020 року Графік розрахунків. За умовами цього договору позикодавець ТОВ «Міолан» на строк 15 днів з 19 серпня 2020 року зобов`язався надати позичальнику [PERSON] грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 5000 гривень. Термін погашення кредиту і сплати комісії за надання кредиту у сумі 950 гривень одноразово та процентів за користування кредитом 03 вересня 2020 року.\~ Проценти за користування кредитом: 1875 гривень, які нараховуються за ставкою 2,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна (базова) процента ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та застосовується (п.2.2.3) у випадку, якщо Позичальник всупереч умовам\~ Договору продовжує користуватись кредитом. Відповідно [PERSON] зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти та інші платежі (пункти 1.1.-1.6., 2.2.3., 2.4.1., 3.3.2) (а.с. 5-8). [PERSON] в собі її представника адвоката Теліцина А.М. даний Кредитний договір визнала та не заперечувала щодо його змісту, наданого Позивачем. Лише не погодилась з одним пунктом, а саме, з комісією за надання кредиту у сумі 950 грн (п.1.5.1 Кредитного договору на а.с. 5; додаток №1 в частині комісії а.с. 8), зазначивши, що при укладанні договору на сайті вказувалось, що комісія становить 0 (нуль) гривень. 19 серпня 2020 року ТОВ «Мілоан» надало кредит [PERSON] у сумі 5000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №26119988 та визнається [PERSON] (а.с.10). 18 листопада 2020 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі Позивач) уклали договір відступлення прав вимоги №53-МЛ. Відповідно до реєстру боржників до даного договору до нового кредитора Позивача перейшло право вимоги до боржника [PERSON] на суму залишку тіла кредиту - 5000 гривень та 16875 гривень залишку по відсотках, 950 гривень залишку по комісії, що разом становить загальну суму заборгованості 22825 гривень (а.с. 11-16). 26 грудня 2020 року Позивач відправив Відповідачці рекомендованим листом претензію за вих. №20224969/1 від 24 грудня 2021 року на загальну суму заборгованості 22825 гривень, яку остання одержала 31 грудня 2020 року (а.с. 18-21). Зміст спірних правовідносин Ідентифікуючи підстави та предмет позову, суд вважає, що вимога стягнути 16875 гривень є вимогою про стягнення процентів за користування кредитом.\~ Про це чітко зазначив Позивач у тексті позову на а.с.2, визначивши проценти як заборгованість станом на конкретну дату; зазначив, що Позивач нарахувань не проводив, а прийняв до уваги розрахунок первісного кредитора відповідно до Реєстру боржників (а.с. 16); позовні вимоги визначив як стягнення заборгованості за Кредитним договором (а.с.3). Крім цього, додав виписку з особового рахунка за кредитним договором, де вказав на 16875 гривень прострочених процентів; у претензії вимагав погасити суму заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом у розмірі 16875 гривень. Позивач не пред`являв вимоги про стягнення процентів в період прострочення Позичальника на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України та згідно договірної умови пункту 2.2.\~ Кредитного договору щодо іншого розміру процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України. У зв`язку з цим спір вирішується в межах пред`явлених вимог та підстав позову. Отже, між сторонами наявний спір щодо права Позивача нараховувати та відповідно стягувати комісію за надання кредиту у сумі 950 гривень, а також спір щодо права нараховувати та стягувати проценти за кредитним договором №2705806 від 19 серпня 2020 року після 03 вересня 2020 року, тобто після терміну (дати) повернення кредиту (пункт 1.3 та 1.4 кредитного договору). В іншій частині, тобто у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 5000 грн. та процентами у сумі 1875 грн. за користування кредитом по 03 вересня 2020 року\~ спір відсутній. Позивач не позбавлений права пред`явити позов про стягнення процентів в період прострочення Позичальника на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України та згідно договірної умови пункту 2.2.\~ Кредитного договору щодо іншого розміру процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України. Оцінка судом аргументів учасників справи З метою вірного застосування даних норм матеріального права при оцінці спірних фактичних обставин справи суд враховує висновки Верховного Суду. Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (Обов`язковість судових рішень) висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України (Законність і обґрунтованість судового рішення) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Щодо процентів за користування кредитом з 04 вересня 2020 року Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, наведеної у постанові від 31 жовтня 2018 по справі № 202/4494/16-ц, право Кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 у справі №310/11534/13-ц та від 04 лютого 2020 року у справі №912/1120/16. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №2705806 та додатку до нього від 19 серпня 2020 року (Графік розрахунків) термін погашення кредиту і сплати процентів за користування кредитом 03 вересня 2020 року. За даних обставин з 04 вересня 2020 року право Кредитодавця нараховувати проценти за користування кредитом припинене. Отже, доводи Позивача щодо стягнення процентів за користування кредитом з 04 вересня 2020 року є необґрунтованими. Суд в цій частині погоджується з доводами Відповідачки. Щодо комісії за видачу кредиту Суд не погоджується з доводами представника Позивачки з посиланням на постанову Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц. Відповідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц\~ «умова\~ договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів» (будь-які збори, відсотки, комісії, платежі) є нікчемною на підставі частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Дана постанова стосується інших правовідносин, а саме, правовідносин щодо кредитів, які надають банки. Крім того, постанова містить висновок щодо частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, що була чинна з 2011 по 2016 роки. На час спірних правовідносин стаття 11 має одну лише частину «цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».\~ Закон України «Про споживче кредитування» відповідних норм щодо заборони комісії не містить, а навпаки дозволяє визначати комісію як договірну умову кредитних договорів.\~ Однак, враховуючи те, що Відповідач заперечує укладання договору, що містив би комісію у сумі 950 грн, стверджуючи, що на сайті містилась інформацію про нульову комісію; враховуючи, що Позивач не надав суду доказів підписання [PERSON] тексту договору, який би містив саме таку редакцію пункту 1.5.1, яку надав Позивач, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення комісії 950 грн. При цьому довідка про ідентифікацію одноразовим ідентифікатором (кодом) шляхом відправки на мобільний телефон позичальника (а.с. 9), надана суду за підписом представника ТОВ «Мілоан» (Позикодавець), жодним чином не доводить ідентифікацію тексту кредитного договору, який уклали його сторони. Розподіл судових витрат Судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша та друга статті 141 ЦПК України). З Відповідача на користь Позивача суд стягує судовий збір у сумі 683,73 грн. з розрахунку 6875 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2270 грн. (сума судового збору до сплати за пред`явлення позову згідно Закону України «Про судовий збір») / 22825 грн. (розмір пред`явлених позовних вимог). На основі викладеного та

Outcome: partial