Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 09 лютого 2015 року повністю задоволено позов [PERSON], зобов'язано [PERSON] усунути перешкоди у користуванні [PERSON] заїздом, що перебуває у їх спільному користуванні та розташований на землях загального користування від [ADDRESS], для чого [PERSON] необхідно демонтувати (перенести) частину огорожі розміром 16 метрів: на відстані 21,58 м від початку заїзду з [ADDRESS] на 1,20 м у внутрішній двір, щоб ширина заїзду становила 4,55 м, та на відстані 37,58 м від початку заїзду з [ADDRESS] на 0,70 м у внутрішній двір, щоб ширина заїзду становила 3,95 м. Під час ухвалення рішення судом не вирішено позовної вимоги, а саме, про зобов'язання [PERSON] усунути перешкоди у користуванні [PERSON] заїздом, який перебуває у їх спільному користуванні, шляхом прийняття будівельних матеріалів, а також не вирішено питання про судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовну вимогу про усунення перешкод у користуванні заїздом шляхом прийняття складованих будівельних матеріалів підтримав, також просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору. Представник відповідача [PERSON] просила у задоволені позовної вимоги щодо усунення перешкод у користуванні заїздом шляхом прийняття будівельних матеріалів відмовити. Представник третьої особи [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву проводити судове засідання у її відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у справі необхідно постановити додаткове рішення. Згідно з підпунктами 1, 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, а також якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Матеріали справи свідчать, що стосовно позовної вимоги про усунення перешкод у користуванні спірним заїздом шляхом прийняття складованих будівельних матеріалів представники сторін давали пояснення і у цій частині судом досліджувалися докази. Зокрема, у рішенні суду від 09 лютого 2015 року зазначається: «Державною інспекцією сільського господарства у Волинській області було проведено перевірку з приводу можливого самовільного зайняття [PERSON] земельної ділянки, що розташована у с. Нові Червища та встановлено, що [PERSON] самовільно зайняв частину земельної ділянки, що відноситься до земель загального користування і є дорогою (проїздом), шляхом її огородження та складування на ній будівельних матеріалів. Згідно з постановою інспекції сільського господарства 18 червня 2014 року № 000089 за самовільне зайняття цієї земельної ділянки [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, і на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. Встановлення відповідачем на вказаній частині земельної ділянки огорожі та складування будівельних матеріалів представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні не заперечила. Проте остання пояснила, що така земельна ділянка перебуває у користуванні відповідача [PERSON] і тому останній правомірно встановив на ній огорожу та складував будівельні матеріали». Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вказану позовну вимогу [PERSON] належить задовольнити повністю. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задоволено повністю, то з відповідача [PERSON] необхідно стягнути в користь позивача [PERSON] понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору, що підтверджується квитанцією № k12/D/53 від 13 жовтня 2014 року, у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved