Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Вимоги позивача обґрунтовані тим, що 14 жовтня 2016 року при проведенні робіт по розбиранню приміщення комунальної власності - добудови до двохповерхової будівлі колишньої поліклініки, яка розташована по [ADDRESS] , було зруйновано його бетонно-блочний гараж, металеву огорожу та фруктові дерева. Зазначає, що йому завдано матеріальних збитків на суму 109604 грн. Крім того, позивачу завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що внаслідок неправомірних дій відповідача були порушені його нормальні життєві зв`язки, позивач зазнав моральних страждань, які виразилися у порушенні звичних умов життя, необхідності прикладання додаткових зусиль для організації робочого та особистого часу. Розмір моральної шкоди позивач визначає у 200000 грн., які просить стягнути в його користь. Крім того, позивач просив стягнути у його користь 600 грн. за виготовлення технічного паспорту та 9000 грн. за проведення будівельно-технічної експертизи. Заперечення відповідачів. Ковельська міська рада зазначає, що не була замовником робіт по демонтажу будівлі колишньої поліклінікиі не проводила цих робіт. Просить у позові відмовити. Ковельським МТМО зазначає, що об`єднання не було замовником робіт по демонтажу будівлі колишньої поліклінікиі не проводило цих робіт. Просить у позові відмовити. Мотивувальна частина рішення. Згідно ч.1, ч.2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до роз`яснень пункту другого постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Як вбачається з інформаційної довідки № 67748023 від 09.09.2016 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на двоповерхову будівлю поліклініки (в дворі) В-2, площею 412,9 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , належить Ковельській міській раді, форма власності комунальна, підстава виникнення права власності: рішення від 21.04.2005 № 123, 25.05.2005, Ковельська міська рада. [PERSON] на праві приватної власності, на підставі рішення виконкому Ковельської міської ради від 22.07.2004 № 285, належить гараж, який розташований по [ADDRESS] . Зазначений гараж розміщений на земельній ділянці площею 0,0100 га., яка розташована по [ADDRESS] , та на праві приватної власності, на підставі рішення Ковельської міської ради № 14/7 від 12.12.2003, належить [PERSON] . Пошкодження належного позивачу майна відбулося під час проведення робіт по розбиранню аварійної частини двоповерхової будівлі поліклініки (в дворі) по [ADDRESS] . Власником цієї будівлі є територіальна громада м. Ковеля в особі Ковельської міської ради. Відповідно до ст.13 Конституції України, власність зобов`язує. Тобто, власник аварійної будівлі відповідає за шкоду, пов`язану з нею, незалежно від того, коли завдана шкода: під час розбирання будівлі, чи ні. Власник будівлі зобов`язаний робити усе, щоб будівля не стала аварійною і небезпечною. Отже, усі доводи Ковельської міської ради, що вона не була замовником робіт по розбиранню аварійної будівлі, є неспроможними. Якщо майно позивача пошкоджене внаслідок обвалу аварійної будівлі, власник останньої відповідає і відшкодовує завдані збитки незалежно від того, чи це сталося під час розбирання будівлі, чи ні. До того ж, з протоколу № 11 від 14.10.2016 з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій видно, що комісія в складі міського голови Кіндера О.О. вирішувала питання про запобігання надзвичайній ситуації у двохповерховій будівлі поліклініки МТМО (розміщеної в дворі) по [ADDRESS] , визначила, зокрема, відповідальних за розбирання завалу і аварійної будівлі. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що роботи по розбиранню аварійної частини двохповерховій будівлі поліклініки, відповідно до рішення згаданої комісії, проводилися, для чого залучалась техніка. Під час проведення цих робіт частина стіни будівлі докотилася до гаража позивача і пошкодила його. Власник будівлі поліклініки - Ковельська міська рада не лише зобов`язана не доводити її до стану, коли може статися обвал з завданням збитків, вона також зобов`язана проводити розбирання будівлі так, щоб це не завдало шкоди оточуючим будівлям. А якщо шкода усе ж завдана, зобов`язаний відшкодувати збитки. Як видно з переписки міських органів влади з позивачем, ці органи усвідомлювали свій обов`язок відшкодувати позивачу збитки, однак, без вагомих причин, не зробили цього упродовж п`яти років. Ковельське МТМО не є власником будівлі, не проводило робіт по її розбиранню, тому не має відповідати за позовом. В позові до нього слід відмовити. Щодо розміру завданої позивачу шкоди, він надав висновок судової будівельно-технічної експертизи № 126 від 11.06.2021, відповідно до якого: залишкова вартість бетонно-блочного гаража [ADDRESS] , належного [PERSON] , станом на 14.10.2016року, використовуючи нормативний метод розрахунку фізичного зносу, який складає 13%, ймовірно становить 35789 грн., тоді вартість огорожі із металевої сітки в металевих стовпцях, ймовірно становить 5013 грн.; гараж № [NUMBER] за вищенаведеною адресою, на момент проведення візуально інструментального огляду, перебуває в непридатному стані (III категорія технічного стану), експлуатація вище зазначеної будівлі неможлива, тому експертом визначено вартість зведення нової будівлі гаражу, яка становить 62683 грн. та вартість огорожі із металевої сітки в металевих стовпцях 11729 грн. вартість матеріальної шкоди в результаті пошкодження бетонно-блочного гаража [ADDRESS] , належного [PERSON] та відновлення огорожі із металевої сітки в металевих стовпцях, що мало місце 14.10.2016 року, згідно акту про пошкодження, прирівнюється до вартості зведення нового об`єкта дослідження, яка становить 74412 грн. (сімдесят чотири тисячі чотириста дванадцять гривень 00коп.), дана вартість не включає роботи по демонтажу конструкцій та перевезення збірного залізобетону, яка складає 31556грн. (тридцять одна тисяча п`ятсот п`ятдесят шість гривень 00 коп.). Згаданий висновок не спростований іншими доказами. Таким чином, повне відновлення порушеного вартуватиме позивачу 105968 грн. (74412 грн. + 31556 грн.). Згадана сума підлягає до стягнення. До стягнення також підлягають понесені позивачем витрати на виготовлення технічного паспорта на гараж, оскільки без такого паспорта неможливо було провести експертизу. Ці витрати складають 600 грн. До стягнення також підлягають понесені позивачем витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 9000 грн. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Доводи позивача щодо завданої йому моральної шкоди обґрунтовані. Минуло вже п`ять років з часу пошкодження гаража до ступеня, коли потрібно будувати новий. Саме по собі пошкодження гаража такого ступеня здатне викликати істотні моральні переживання, оскільки гараж є вартісною річчю. Тривала ж неможливість нормально користуватися гаражем ці переживання істотно посилює і продовжує в часі. Позивач робив спроби отримати відшкодування в позасудовому порядку, однак, як видно з реагування відповідачів на ці спроби, вони зайняли позицію затягування і вигадування надуманих перешкод. Така позиція лише примножувала моральні переживання позивача і збільшувала завдану йому моральну шкоду. Увесь цей час позивач змушений налаштовувати своє життя без гаража, що призвело до вимушених істотних змін у ньому. З огляду на викладене, суд, з урахуванням вимог розумності і справедливості, визначає розмір моральної шкоди у 20000 грн., в меншій сумі, ніж просив позивач. Щодо строку позовної давності, то він позивачем не пропущений. Позовна заява подана 15 жовтня 2019 року, у перший робочий день після свята 14 жовтня. Останній день строку позовної давності припав на святковий день, днем закінчення строку позовної давності є, у зв`язку з цим, перший робочий день після вихідних.

Outcome: partial