Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Служба у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області з метою захисту інтересів неповнолітніх дітей звернулася до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з позовом про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], оскільки, не зважаючи на вжиті позивачем заходи профілактичної та соціальної роботи щодо відповідального та належного виконання батьківських обов'язків, вони свідомо нехтують своїми обов'язками, не бажають змінити свій спосіб життя та не створили елементарних санітарно-гігієнічних, матеріальних умов для проживання дітей. В обгрунтування позовних вимог Служба у справах дітей вказує на те, що відповідачі самоухилилися та не виконують батьківські обов'язки щодо своїх дітей, оскільки не працюють, за місцем проживання характеризуються негативно, вживають алкогольні напої, ведуть асоціальний спосіб життя, матеріально їх не утримують, а також не створили умов для їх проживання та виховання. Також позивач зазначає, що працівниками Ювенальної превенції Куп'янського відділу поліції [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, відносно [PERSON] також складалися протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності. Службою у справах дітей було складено акт обстеження житлово-побутових умов родини [PERSON], яким зафіксовано вкрай незадовільні умови проживання. Крім цього, зазначає, що адміністрація загальноосвітньої школи № 4, де навчається неповнолітня [PERSON], також висловила своє занепокоєння щодо невиконання відповідачами батьківських обов'язків, вказавши на напружені взаємовідносини між батьками. Служба у справах дітей, посилаючись на те, що неповнолітні перебували на обліку у службі, як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах, а з їх батьками проводилася профілактична робота щодо відповідального та належного виконання батьківських обов'язків, формування, розвиток та підтримку соціально-побутових навичок, їм надавалась допомога в аналізі життєвої ситуації, у визначенні основних проблем, шляхів їх вирішення, складання плану виходу із складної життєвої ситуації, однак вони не змінили свій спосіб життя на краще, вважає, що їх поведінку змінити неможливо, тому застосування такого виключного заходу, як позбавлення батьківських прав, буде відповідати інтересам дитини. Ухвалою суду від 08 січня 2019 року провадження по зазначеній справі відкрито та справу призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 30.01.2019 підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представники Служби у справах дітей Куп'янської міської ради в особі начальника цієї служби [PERSON] та головного спеціаліста [PERSON] позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні, пояснивши, що позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дітей, оскільки відповідачі зловживають алкогольними напоями; у будинку, де вони проживають, брудно та стоїть сморід, відсутнє приміщення для санітарно-гігієнічних процедур, у зв'язку з чим неповнолітня [PERSON] ходить до школи неохайною. Під час останнього обстеження умов проживання родини [PERSON] у листопаді 2018року службою у справах дітей було встановлено, що [PERSON] хвора, однак відповідач [PERSON] перебувала напідпитку, тому дитина була поміщена до Куп'янської лікарні «на соціальні ліжка», де перебуває до теперішнього часу. Родина перебувала на обліку у службі, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах з 2008 року по 2011рік. Відповідач [PERSON] у судових засіданнях проти позову заперечувала, вважаючи його безпідставним, оскільки вона не ухиляється від виконання батьківських обов'язків, має можливість та бажання виховувати своїх дітей. У судовому засіданні відповідач [PERSON] категорично заперечував проти позову Служби у справах дітей щодо позбавлення їх з дружиною батьківських прав. Зазначив, що він з грудня 2018 року офіційно працевлаштувався, отримує заробітну плату, а до грудня 2018 року постійно мав підробіток, тому продуктами харчування та найнеобхіднішими речами діти були завжди забезпечені. Не заперечував, що під час обстеження Службою у справах дітей їх домоволодіння, дійсно в будинку було не прибрано, однак просив врахувати, що домоволодіння має пічне опалення, тому дрова знаходилися у приміщенні будинку, куди він їх щойно заніс. Також зазначив, що протягом усього часу, коли [PERSON] знаходиться у лікарні, вони майже щодня намагалися її там відвідувати, однак з незрозумілих для них підстав, лікарі заборонили їм спілкуватися з донькою, тому приймають від них для дитини лише передачі - солодощі та фрукти, одяг та книжки. Представник відповідачів - адвокат [PERSON] у судовому засідання також просила у задоволенні позову відмовити, оскільки відповідачі не хронічні алкоголіки, вони не вживають наркотичні засоби, тому можуть виховувати своїх дітей. Суд, заслухавши сторони, допитавши свідків та дослідивши докази, встановив обставини та правовідносини, які виникли у справі. Встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS], є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження (а.с.7,8). З довідки державного навчального закладу «Регіональний механіко-технологічний центр професійної освіти Харківської області» від 06.09.2018 встановлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO], навчається у цьому закладі з 1 вересня 2018 року на першому курсі денного навчання за професією «Оператор комп'ютерного набору, касир у банку». Проживає у гуртожитку навчального закладу (а.с.13,35). Неповнолітня [PERSON], [INFO], навчається у 4-А класі Куп'янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 імені Героя Радянського Союзу М.Ф.Хімушина Куп'янської міської ради Харківської області (а.с.14). 10.09.2018 на адресу Служби у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області від старшого інспектора з ювенальної превенції СП Куп'янського ВП ГУНП в Харківській області Обухової А.О. надійшли подання про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав, оскільки вони за місцем мешкання характеризуються негативно, зловживають спиртними напоями, не працюють, вихованням дітей не займаються, ведуть аморальний спосіб життя, за місцем їх мешкання умови для нормального розвитку дітей відсутні. Крім того, в цих поданнях зазначено про те, що відносно [PERSON] складалися протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 178, ч.1 ст. 175-1 КУпАП (без зазначення дати їх складання), а відносно [PERSON] - у вересні 2018 року за ч.1 ст. 184 КУпАП (а.с.11-12). Однак, з довідки Куп'янського відділу поліції ГУ НП в Харківській області від 06.02.2019 встановлено, що протягом 2018 року та січня 2019 року будь-які протоколи про вчинення [PERSON] адміністративних правопорушень не складалися, а вищезазначені подання мають лише формальний характер, оскільки не містять викладу конкретних фактів невиконання [PERSON] батьківських обов'язків. За положеннями статті 39 КУпАП якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню. Отже, посилання у поданні інспектора ювенальної превенції на неодноразове вчинення [PERSON] адміністративних правопорушень є безпідставним. При цьому суд зазначає, що складення протоколу про адміністративне правопорушення є лише фіксацією обставин подій, однак не свідчить про те, що особу було притягнуто до адміністративної відповідальності та на неї було накладено адміністративне стягнення. Постановою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 08.11.2018 (справа № 628/3361/18, провадження № 3/628/568/18) [PERSON] дійсно було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП та неї накладено адміністративне стягнення у виді попередження (а.с.44). Будь-яких інших справ про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за період 2017-2019рр. в провадженні Куп'янського міськрайонного суду Харківської області не перебувало (а.с.43). 13.09.2018 та 14.11.2018 директором Куп'янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 імені Героя Радянського Союзу М.Ф.Хімушина Куп'янської міської ради Харківської області Ільєнком М.Г. на адресу Служби у справах дітей направлено два ідентичні подання щодо вжиття заходів до родини [PERSON] та притягнення їх до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП та аналогічний за змістом акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї учениці [PERSON], відповідно до яких при відвіданні цієї сім'ї соціальним педагогом школи [PERSON] та класоводом 4-А класу [PERSON] з приводу систематичного контролю, як родини, що перебуває на обліку у навчальному закладі як неблагонадійна родина, було встановлено, що матеріально-побутові умови не відповідають жодним санітарно-гігієнічним нормам, подвір'я і будинок захаращені непотребом та сміттям, відчувається жахливий сморід, стан майна незадовільний, у дитини відсутня кімната для заняття та відпочинку, їй не створені умови для повноцінного навчання та розвитку, відсутнє місце для санітарно-гігієнічних процедур, у зв'язку з чим дівчинка приходить до школи брудна, з неприємним запахом. Під час відвідування родини також було встановлено, що [PERSON] не працюють, мати зайнята переглядом телевізійних програм, відносини між батьками [PERSON] напружені, при обговорені з ними питання щодо створення належним умов для проживання та виховання дітей, вони лише сваряться, звинувачуючи один одного (а.с.2,3,14). У судовому засіданні свідок [PERSON] надала пояснення, аналогічні обставинам, викладеним у вищезазначеному акті. Крім цього, на адресу Служби у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області від Служби у справах дітей Харківської обласної державної адміністрації за вих. № 01-39/3239 від 12.11.2019, у зв'язку зі зверненням на Урядову гарячу лінію [PERSON] з приводу невиконання відповідачами батьківських обов'язків відносно доньки [PERSON], надійшло доручення щодо перевірки фактів, повідомлених у зверненні (а.с.30). Відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року за № 866, служба у справах дітей, до якої надійшло повідомлення про дитину, яка залишилась без батьківського піклування, повинна з'ясувати місце знаходження дитини, її вік, відомості про батьків або осіб, які їх замінюють, обставини, за яких дитина залишилась без батьківського піклування, прізвище, ім'я, по батькові та адресу особи, від якої надійшло повідомлення, та отримати іншу інформацію, що має істотне значення. Крім цього, служба у справах дітей разом з працівниками органів внутрішніх справ та охорони здоров'я протягом доби після надходження повідомлення про дитину, яка залишилась без батьківського піклування, проводять обстеження умов її перебування, стану здоров'я та з'ясовують обставини, за яких дитина залишилась без батьківського піклування. За результатами обстеження умов перебування дитини складається акт, в якому зазначається дата, місце проведення обстеження, відомості про дитину, її батьків, інших осіб, з якими вона проживає, умови утримання дитини та стан її здоров'я, за яких обставин та з яких причин дитина залишилась без батьківського піклування, а також заходи, що були вжиті для захисту прав дитини. Не зважаючи на те, що обов'язок виявляти батьків, які ухиляються від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо створення належних умов для життя, навчання та виховання дітей, здійснення їх соціального захисту, відповідно до Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» покладено на виконавчі органи міських рад, а також уповноважені підрозділи органів Національної поліції, тільки після звернення сторонньої особи на Урядову гарячу лінію, з метою з'ясування обставин, що були викладені у ньому, лише 15.11.2018 (не зважаючи на те, що 12-14 листопада були робочими днями та наявність попередніх повідомлень навчального закладу) службою у справах дітей було складено акт обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] та встановлено, що родина проживає у приватному будинку без зручностей, з пічним опаленням; умови проживання не відповідають нормі, житло утримується в неналежному стані та потребує ремонту, в кімнатах брудно, речі розкидані, присутній неприємний запах. Також зазначено, що у будинку відсутнє місце для занять дитини, речі брудні. При цьому, оскільки під час обстеження у дитини спостерігалися ознаки закладеності носа, службою у справах дітей вжито заходів щодо її поміщення до інфекційного відділення Куп'янської міської лікарні для лікування та додаткового обстеження. З даним актом відповідачі ознайомлені не були, хоча зі змісту акту вбачається, що на момент його складення [PERSON] знаходилися вдома. Будь-яких відомостей про їх відмову від ознайомлення з його змістом немає (а.с.15). Пунктами 8, 32 вищезазначеного Порядку визначено, що якщо під час обстеження умов перебування дитини підтвердився факт залишення дитини без батьківського піклування, служба у справах дітей протягом одного дня забезпечують тимчасове влаштування такої дитини і тільки у разі якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Будь-яких документів, складених медичним закладом щодо стану здоров'я [PERSON] та встановленого під час її огляду 15.11.2018 діагнозу захворювання, службою у справах дітей до суду не надано. Як і не надано відомостей про те, що на день складення акту обстеження умов проживання малолітня [PERSON] залишилася без батьківського піклування, адже при проведенні зазначеного обстеження неповнолітня була вдома з батьками. Частиною 3 статті 51 Конституції України гарантовано, що дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 12 вказаного Закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 СК України). Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Судовим розглядом встановлено, що характеристика з місця мешкання [PERSON] не містить будь-яких негативних відомостей, скарг та заяв з боку сусідів та мешканців квартального комітету до уповноваженого по квартальному комітету № 8 Куп'янської міської ради [PERSON] не надходило (а.с.56). З трудової книжки, виданої на ім'я [PERSON] встановлено, що вона з 2016 року періодично працювала у ДП «Куп'янський лісгосп» за строковими трудовими договорами, а по закінченню строку їх дій перебувала на обліку у Куп'янському міськрайонному райцентрі зайнятості (а.с.57-59). Крім цього, довідкою регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» Виробничий підрозділ «Куп'янськ-Південна дистанція колії» підтверджено, що [PERSON] з 20.12.2018 працює монтером колії 2 розряду 7 відділку колії та згідно характеристики за час роботи проявив себе як дисциплінований працівник з розвинутим почуттям відповідальності за доручену ділянку роботу, в спілкуванні легкий, вимогливий до себе, на критику реагує правильно та усуває недоліки у встановлений термін; за час роботи в дистанції порушень трудової та виробничої дисципліни не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався (а.с.60-61). Будь-які докази на підтвердження факту зловживання відповідачами алкогольними напоями, перебування родини [PERSON] на обліку у службі, як неблагонадійної, та проведених заходів профілактичної роботи щодо відповідального та належного виконання батьківських обов'язків, на що у позовній заяві посилається Служба у справах дітей, до суду не надано. У судовому засідання свідок [PERSON], яка є сусідкою родини [PERSON], пояснила, що [PERSON] ходить до школи чиста, вона забезпечена одягом та взуттям по сезону. Впевнена, що родина також забезпечена продуктами харчування, оскільки вони утримають домашнє господарство - качок, з м'яса яких виготовляли тушонку. Зазначила, що вона неодноразово була у них на території подвір'я домоволодіння, там є дрова, оскільки будинок опалюється піччю. Оскільки знає родину з 2003року може стверджувати, що [PERSON] є нормальними батьками. Також повідомила суду про те, що нещодавно вона бачила сина [PERSON] - [PERSON], який навчається у Харкові, коли той приїздив до [PERSON], та він їй розповідав, що вона хоче додому. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для позбавлення батьківських прав через недоведеність позивачем фактів ухиляння відповідачів від виховання дітей та свідомого нехтування ними батьківськими обов'язками. Навпаки, в ході судового розгляду встановлено, що відповідачі, отримавши ухвалу суду про відкриття провадження по даній справі, були присутні на усіх судових засіданнях та категорично заперечували проти позову, висловлюючи бажання приймати участь у вихованні дітей. У рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським Судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Вирішення питання про позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», § 54, § 58). Під час розгляду справи також встановлена відсутність в матеріалах справи відповідних доказів про здійснення контролю з боку органу опіки та піклування за виконанням відповідачами своїх батьківських обов'язків, а також відсутність даних, підтверджуючих належне повідомлення про необхідність явки до органу опіки та піклування для співбесіди, яка проводиться з метою недопущення ситуацій щодо надання висновку про позбавлення батьківських прав, винесення відповідного попередження або ж притягнення відповідачів до адміністративної відповідальність за ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків, передбаченої положеннями ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей». Одноразове притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності не може свідчити про систематичність ухилення від виконання батьківських обов'язків та необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав відповідно до статті 164 СК України. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948\\06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Окрім цього, Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам'ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Суд, оцінивши докази, подані сторонами у відповідності до ст.ст. 76, 89 ЦПК України, врахувавши пояснення сторін у справі та відсутність будь-яких доказів, що сім'я [PERSON] є особливо непридатною або явно неблагополучною, приймаючи до уваги, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність виключних підстав, з якими закон пов'язує можливість позбавлення батьківських прав. Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши [PERSON] та [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ними батьківських обов'язків.

Outcome: dismissed