Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач відповідно до укладеного договору № б/н від 29.11.2010 р. отримала кредит у розмірі 17000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 30.04.2016 р. відповідач має заборгованість по кредитному договору в сумі 40444,29 грн., яка складається з наступного: 17999,73 грн. - заборгованість за кредитом; 18910,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1131,67 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн.(фіксована частина), 1902,11 грн.(процентна складова). Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 40444,29 грн. за кредитним договором б/н від 29.01.2010р., в т.ч.: 17999,73 грн. - заборгованість за кредитом; 18910,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1131,67 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн.(фіксована частина), 1902,11 грн.(процентна складова), та 1378,00 грн. судового збору. В суді представник позивача позов підтримав, просить його задоволити. Суду представник позивача пояснив, що списання коштів з кредитного рахунку відповідачки 29.12.2014 р. відбулося з вини відповідачки, банк не несе відповідальності за списання коштів з її рахунку, нарахування заборгованості, відсотків за користування кредитними коштами та інші нарахування здійснюються на підставі Умов та Правил надання банківських послуг які діють в банку і з якими відповідачка погодилась підписавши їх, відповідачка отримувала не одну кредитну картку в банку. Відповідач та його представник в суді позов не визнали, просять відмовити в його задоволенні. Суду відповідачка пояснила, що 29.12.2014 р. їй подзвонила особа яка представившись працівником служби безпеки «Приватбанку», повідомив, що в системі банку був збій однак для цього необхідно перевірити числа які знаходяться під номером рахунку карток та почала називати їй дані числа, після чого на її запитання для чого це потрібно чоловік поклав слухавку, запідозривши щось недобре пере телефонувала на номер банку «3700» де їй повідомили, що гроші на рахунку, пішла у відділення банку однак по дорозі до неї почали надходити повідомлення, що кошти з рахунків знімаються, у відділі безпеки їй повідомили що не можуть заблокувати проведені операції, зателефонувала знову на «3700» з проханням заблокувати картки що і було зроблено. Ввечері виявила що з її рахунків було знято кошти з карткового(для отримання пенсії) 13000 грн. та з кредитного 19000 грн. Зверталася із заявою в поліцію, її допитували як потерпілу однак результати розгляду її заяви їй невідомо. Неодноразово зверталася із скаргами в банк на дії працівників однак банк їй відписує, що їх вини в цьому не має. Позивачка та її представник просять відмовити в задоволенні позову оскільки заборгованість виникла з вини злочинця який неправомірно заволодів її коштами які знаходились на кредитній картці. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження № 12014240070002202, суд встановив наступне. Відповідач 29.11.2010 р. звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку № б/н в якій зазначено, що вона разом із пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. В анкеті-заяві міститься інформація про те, що відповідачка ознайомилася з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді та погодилася з ними. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає між ним та банком договір, про що свідчить її підпис в заяві. Також, відповідачка зобовязалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку. Відтак, між сторонами виникли правовідносини внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився, про що розписався у заяві-анкеті. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України. Згідно укладеного договору про надання банківських послуг від 29.11.2010 р. відповідачка отримала 29.11.2010 р. кредитну картку № 4149437415339884, термін дії 09.2014 р., 03.05.2012 р. кредитну картку № 4149437723257794, термін дії 03.2016 р., 31.05.2013 р. кредитну картку № 5457092303951606, термін дії 03.2017 р., 17.09.2013 р. кредитну картку № 5168742311132116, термін дії 08.2017 р., 20.09.2013 р. кредитну картку № 5168742300054073, термін дії 04.2017 р., 17.02.2015 р. кредитну картку № 5168742311033983, термін дії 08.2017 р., що підтверджується довідкою банку яка приєднана до матеріалів справи. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», на підставі яких Відповідач при укладанні Договору про надання банківських послуг дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. По наданій позивачем довідці кредитний ліміт відповідачці встановлювався з 31.05.2013 р. в розмірі 17000,00 грн., з 10.06.2013 р. 18000,00 грн. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті htths://privatbank.ua/kredіty/, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг». Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни [PERSON] та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідно до п. 1.1.2.3. до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам, але на підставі п. 1.1.5.2 Умов та Правил не отримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов'язань за даним Договором. Відповідач на підставі п.2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» зобов'язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувані комісії на умовах, передбачених цим Договором. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.ст. 626, 530 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Невиконання чи неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань за договором кредиту, згідно з ч.2\~ст.1050 ЦК України\~є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів у повному обсязі, стягнення процентів за весь час користування кредитними коштами, штрафів за несвоєчасне погашення заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконувала внаслідок чого у неї станом на 30.04.2016 р. банком нарахована заборгованість в розмірі 40444,29 грн., яка складається з наступного: 17999,73 грн. - заборгованість за кредитом; 18910,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1131,67 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн.(фіксована частина), 1902,11 грн.(процентна складова). Як встановлено судом, 29.12.2014 р. близько 16.00 год. в м.Камянець-Подільський невстановлена особа, представившись працівником служби безпеки «Приватбанку», зловживаючи довірою, шахрайським шляхом заволоділа номером карти № 5168757212269924 із якої в подальшому зняла 13000 грн. та номером картки№ 5168742300054073 із якої в подальшому зняла 19000 грн., чим спричинила [PERSON] матеріальної шкоди на загальну суму 32000 грн. З приводу вчинення неправомірних дій відповідачка звернулася в Камянець-Подільський міський відділ поліції, її заява внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014240070002202 від 30.12.2014 р. за ч.1 ст. 190 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження(а.с.63), копією протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.12.2014 р.(а.с.65). 30.12.2015 р. слідчим СВ Камянець-Подільського МВ УМВС України в Хмельницькій області лейтенантом міліції [PERSON] було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі ст..110, ч.1 п.2 ст.284 КПК України так як під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що у діях [PERSON] та осіб, які здійснювали операції з картками містяться ознаки цивільно-правових відносин. Згідно пояснень відповідачки та її представника копію постанови вона не отримувала. Факт списання коштів 29.12.2014 р. з кредитного рахунку відповідачки № 5168742300054073 в сумі 18997,00 грн. підтверджується випискою по особовому рахунку наданому позивачем. На виконання ухвали суду про надання відомостей, що містять банківську таємницю позивачем надано відповідь від 22.03.2017 р. із змісту якої вбачається, що з карти відповідачки було здійснено транзакції, а саме 812,00 грн. PORTMONE.MOBILE, PORTMONE.MOBILE, KYIV та 18185,00 грн. переказ коштів зі своєї карти, технічно неможливо надати інформацію стосовно особи, номеру рахунку, адреси та інших відомостей, які мають відношення до переказів, оскільки їх було здійснено за допомогою стороннього еквайзеру. Факт звернення відповідачки до позивача за номером 3700 з приводу блокування кредитних карток, які було заблоковано в день звернення підтверджується крім пояснень відповідачки вищевказаним листом представника позивача, а також приєднаними скріншотами(а.с.136-137) які містять відомості тексту повідомлень надісланих на мобільний телефон відповідачки про блокування карток та час направлення повідомлень.. Згідно з п. 6.1 ,6.10 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язувався не передавати Карти, ПІНи третім особам, не використовувати Карти або нанесені на них дані в цілях не передбачених даним Договором або, що суперечить чинному законодавству. Протягом десяти днів по закінченню терміну дії Карти повернути для ліквідації Карту, а також карти виготовлені довіреним особам Клієнта, крім втрачених/вкрадених і віртуальних карт. Клієнт зобов'язаний вживати заходів щодо запобіганню втрати (викрадення) Карт, ПІНу або інформації, нанесеної на Карту і магнітну смугу, або їх незаконного використання. За умовами пп. 8.1, 8.4, 6.4, 6.5 Умов та правил надання банківських послуг: клієнт несе відповідальність за операції, які проводяться з картами, у тому числі наданих Банком його Довіреним особам. Клієнт несе відповідальність за всі операції, які супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви Клієнта про блокування коштів на Картрахунку та за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постанови Карти СТОП-ЛИСТ платіжною системою. Для замовлення послуги/товару по Інтернету власник картки повинен увести тип Картки, номер Картки і строк дії Картки у відповідні поля запиту, а також іншу інформацію у разі потреби. При здійснені операції з використанням технології 3-D Secure з метою отримання динамічного пароля необхідною умовою для здійснення операції з Карткою є надання Клієнтом операції про номер мобільного телефону. У разі втрати/крадіжки мобільного телефону або зміни номера мобільного телефону, на номер якого Банком направляються динамічні паролі, Клієнт зобов'язується негайно інформувати банк. Відповідальність за усі операції, зроблені в мережі Інтернет по Картках прив'язаних до Карткового рахунку Клієнта, покладаються на Клієнта. На думку суду, заперечення відповідачки та її представника про те, що вимоги банку неправомірні оскільки внаслідок вчиненого відносно неї злочину остання позбулася кредитних коштів і їй здійснюються неправомірні нарахування по відсотках, пені, комісіях та штрафам слід відхилити оскільки сторони по справі перебувають в договірних відносинах, заборгованість по кредитному договору банком нараховувалась відповідачці відповідно до умов кредитного договору. Оскільки фактично кредитними коштами відповідачки в сумі 18987,00 грн. 29.12.2014 р. шляхом шахрайських дій заволоділа стороння особа, то відповідачка не позбавлена права в майбутньому після встановлення цієї особи досудовим слідством або вироком суду, звернутися до неї з позовом про відшкодування заподіяних їй збитків. Відповідно до п.2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами(договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Із приєднаного до матеріалів справи позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що з 01.09.2014 р. розмір відсоткової ставки за кредитним договором збільшився до 32,40 % річних, а з 01.04.2015 р. до 42,0% річних. Збільшення відсоткової ставки відбулося в односторонньому порядку банком, що узгоджується з положеннями п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг. Оскільки відповідачка відповідно до п.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг не подавала банку письмову заяву про розірвання договору, більше того відповідачка 17.02.2015 р. отримала нову кредитну карту № 5168742311033983, терміном дії до 08.2017 р., здійснювала по ній після підвищення відсоткової ставки банківські операції, а тому ці дії свідчать про її згоду із зміною відсоткової ставки по кредитному договору. Оскільки нарахування заборгованості по кредиту та відсоткам здійснювалося банком правомірно, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом 17999,73 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом 18910,78 грн. підлягають до задоволення в повному обсязі, оскільки доведені належними доказами які не спростовані відповідачкою та її представником в суді. Умовами кредитного договору (п. 2.1.1.12.6.1 Умов і Правил) передбачено, що у випадку виникнення прострочених зобовязань на суму від 100,00 грн., включаючи прострочені зобовязання передбачені пп.. 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил, клієнт сплачує банку пеню яка розраховується як: пеня = базова відсоткова ставка по договору/30(нараховується на кожен день прострочки кредиту) + 50 грн.(єдиноразово). Пеня нараховується в день нарахування відсотків по кредиту. Згідно наказу № СП-2013-6776448 від 19.09.2013 р. внесено зміни в частині нарахування неустойки в розмірі 100 грн. у разі неуплати щомісячного платежу на суму від 100 грн. другий місяць поспіль. Вимоги позивача стягнути з відповідача 1131,67 грн. заборгованість за пенею та комісією, на думку суду, підлягають задоволенню частково в розмірі 100,00 грн. При цьому суд враховує, що згідно розрахунку заборгованості борг в сумі 1131,67 грн. зазначено як борг за нарахованою комісією при цьому в самому змісті позовної заяви обґрунтування нараховувань ні комісії, ні пені не має. В подальшому під час розгляду справи представником позивача було надано судувиписки по картковим рахункам відповідача, із виписки по рахунку № 5457….1606 який розпочато з 31.05.2013 р. вбачається, що нарахування в сумі 50,00 грн. 31.05.2015 р., та по 100,00 грн. щомісяця з 30.06.2015 р. по 31.03.2016 р. включно які відображені в розрахунку заборгованості як сума комісії (а.с.7 на звороті) фактично є нарахованими штрафами за прострочку по кредиту. Тільки 30.04.2016 р. (в межах позовних вимог) відповідачці було нараховано пеню в розмірі 100,00 грн. за прострочку по кредиту на суму більше 100,00 грн., а тому саме в цій частині вимоги позивача щодо стягнення пені за несвоєчасність сплату боргу в розмірі 100,00 грн. підлягають до задоволення. Що ж стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача штрафів відповідно до п.2..1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, то зазначені вимоги, на думку суду задоволенню не підлягають. При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору (п. 2.1.1.12.6.1 Умов і Правил) передбачено застосування до відповідача пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобовязання. Одночасно, пунктом 2.1.1.7.6 Умов і Правил передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, визначених цим договором. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором не допускається. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.11.2010 р. в розмірі 37010,51 грн., в т.ч.: заборгованість за кредитом 17999,73 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 18910,78 грн., пеня - 100,00 грн. З врахуванням викладеного,

Outcome: approved