Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Смілянський район електричних мереж ПАТ «Черкасиобленерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позову зазначило, що на підставі договору від 16 серпня 2004 року, укладеного між Смілянським РЕМ та [PERSON] , позивачем здійснювалось постачання електричної енергії в будинок [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. На час його смерті за вказаною адресою були зареєстровані та до жовтня 2017 року залишились проживати його дружина [PERSON] та син [PERSON] Послуги по електропостачанню будинку після смерті [PERSON] надавались вчасно та добросовісно. Товариство нараховувало відповідачу вартість послуг за тарифами, затвердженими відповідно до чинного законодавства, однак [PERSON] , як фактичний споживач послуг, не здійснювала їх оплату. Посилаючись на те, що відповідач з 1 листопада 2016 року по 28 вересня 2017 року має борг по оплаті наданих послуг в розмірі 2663 грн. 18 коп., добровільно його не сплачує, позивач просив стягнути його в примусовому порядку. В судовому засідання представник позивача не з`явився, в направленій на адресу суду заяві підтримав позов повністю, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач на розгляд справи не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл. 11 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст. 128 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16 серпня 2004 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про користування електричною енергією для населення. За умовами договору енергопостачальник зобов`язався постачати споживачеві електричну енергію в будинок [ADDRESS] . Згідно з актовим записом про смерть № 7 від 03 квітня 2015 року [PERSON] помер [INFO] . Як встановлено з довідки Попівського старостинського округу виконавчого комітету Тернівської сільської ради від 13 січня 2020 року після смерті [PERSON] в даному господарстві до кінця вересня 2017 року проживали його дружина [PERSON] та син [PERSON] . Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги»\~ (далі в рішенні суду чинним на момент виникнення спірних правовідносин). Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Частинами першою, другою статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , статті 67 ЖК України передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові ВСУ від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15. У даному випадку між позивачем та відповідачем склалися фактичні договірні відносини, за якими у житло, у якому проживали [PERSON] та [PERSON] , надавалися житлово-комунальні послуги у вигляді енергопосточання, нарахування плати за які здійснювалися Смілянським РЕМ відповідно до тарифів. У відповідності з наданим позивачем розрахунком відповідачу нараховано 2663 грн. 18 коп. боргу за спожиту з 01 листопада 2016 року по вересень 2017 року включно електричну енергію. Підтвердженням наявності заборгованості за використану електроенергію є дані по особовому рахунку № [NUMBER] та особовому рахунку № [NUMBER] ,\~ які рахувалися за місцем проживання відповідача до 2017 року. Згідно з ч. 1, 2 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Частино 1 статті 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, вимоги позивача про звернення з позовом до одного з солідарних боржників ґрунтуються на вимогах закону. Враховуючи наведене, суд вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача належить стягнути 1921 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved