Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 13.03.2018 р. вирішено позовні вимоги [PERSON] у спорі про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за вимушений прогул. Однак при написанні рішення, судом не було вирішено питання про судові витрати за клопотанням представника відповідачів та було визначено дату окремого судового засідання для вирішення даного питання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] просить зменшити заявлені судові витрати в розмірі 10000 грн., вважає, що ряд свідків (не зміг уточнити хто саме) не дали жодних показів по суті справи, деякі засідання відкладались з вини відповідачів. Представник відповідачів [PERSON] просить стягнути на користь відповідачів понесені судові витрати в сумі 10000 грн., вважає їх належним чином підтвердженими та мінімальними за даних обставин. В судове засідання інші учасники не з'явились, будучи належним чином повідомленими про день та час судового розгляду, що в силу ч.4ст.270 ЦПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду та вирішення питання по суті. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого. Судом обєктивно встановлено, що представник відповідачів [PERSON] подав до матеріалів справи дві копії платіжних доручень про прийняття від відповідача - відділу освіти Городоцької районної державної адміністрації у Хмельницькій області грошових коштів на сплату договору про надання правової допомоги на загальну суму 7439 грн. 00 коп. (а.с.149-150). Порядок здійснення розрахунків та розмір гонорару визначено договором про надання правової допомоги №414 від 19.01.2018 р., та попереднім розрахунком, які також долучені до матеріалів справи (а.с.54-55). Також, до матеріалів справи долучено остаточний звіт-розрахунок (акт виконаних робіт)(а.с.148). П.3 ч.1 ст.270 ЦПК України визначено, що: Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу входять до судових витрат і розподіляються між сторонами на загальних підставах в силу ст.137, 141 ЦПК України. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України). Докази про сплату судових витрат подаються до закінчення судових дебатів або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст.141 ЦПК України). За таких обставин, суд не може брати до уваги розмір судових витрат, сплата яких не підтверджена документально, а які, як стверджує представник відповідачів, ще мають бути здійснені. Суд приходить до висновку, що представником відповідача [PERSON] подані необхідні документи на підтвердження понесених одним із його довірителів витрат на правову допомогу в сумі 7439 грн. 00 коп. Вирішуючи питання про обгрунтованість розміру даних витрат суд виходить із наступного. Ч.4 ст.137 ЦПК України визначено критерії, за якими визначається співмірність витрат на оплату послуг адвоката. Однак, ч.5 даної статті визначено, що зменшити розмір судових витрат суд може лише за клопотанням іншої сторони та за умови невідповідності таких витрат критеріям, що визначені у ч.4 ст137 ЦПК України (тобто одночасно за наявності двох вищевказаних умов). Обов'язок доведення співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України). Дана норма є спеціальною, по відношенню до загальної норми, яка регулює порядок розподілу судових витрат (ст.141 ЦПК України), а тому саме нею суд має керуватись при вирішенні даного питання. Суд приходить до висновку, що представником позивача не було наведено належних і достатніх доказів, які б свідчили про не співмірність судових витрат в сумі 7439 грн. 00 коп. із критеріями, що викладені у ч.4 ст.137 ЦПК України. Судові витрати повязані із розглядом справи покладаються на позивача у разі відмови у позові (п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України). А тому, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача - відділу освіти Городоцької районної державної адміністрації у Хмельницькій області понесені та належним чином підтверджені судові витрати.

Outcome: approved