Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 23 червня 2010 року [PERSON], [INFO] визнано недієздатним та призначено йому у якості опікуна його тітку [PERSON]. 22 грудня 2016 року [PERSON] помер , свідоцтво серії І-НО № 974738. Згідно до витягу з Державного реєстру прав [PERSON] на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину належить 1\\2 частка квартири [ADDRESS]. Згідно до Постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 25.02.2016 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні докази родинних зв?язків. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 23 червня 2017 року встановлено факт того, що [PERSON] є двоюрідною племінецею померлої [PERSON]. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 27 вересня 2017 року в частині встановлення факту родинних відносин рішення Краматорського міського суду залишено без змін. Згідно до Постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 20.10.2017 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні оригінали документів на спадкове майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 Цивільного кодексу України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦК України, нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Згідно з ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За ч. 2 ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. В силу ч. 3 ст. 8 Конституції України, норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. За таких підстав вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved