Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (надалі - банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 11145,84 доларів США, в тому числі заборгованості по кредиту в сумі 9989,10 доларів США, по процентам за користування кредитом в сумі 794,00 долари США, по комісії за користування кредитом в сумі 218,80 доларів США, пені за несвоєчасне виконання зобовязань в сумі 143,94 долари США, що еквівалентно 255016 грн. 82 коп., а також судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору №ROI0GK00000002 від 19 квітня 2006 року, відповідач отримав кредит у розмірі 15000 доларів США терміном до 15.04.2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. Однак позичальник [PERSON] не виконав умов договору щодо обов'язку своєчасного внесення платежів по договору. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та вказав, що дійсно між ним та банком 19.04.2006 року було укладено кредитний договір, за яким він отримав кредит в сумі 15000 доларів США. Даний кредит він брав для придбання житла. В жовтні 2014 року, у звязку з підвищенням курсу долара, він перестав платити кредит. Просить відмовити позивачу у задоволенні позову у звязку з можливим прийняттям Верховною Радою України Закону України «Про реструктуризацію боргу по іпотечних кредитах». Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 19.04.2006 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 15000 доларів США на строк до 15.04.2021 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] станом на 14.04.2015 року становить: по поверненню тіла кредиту в сумі 9989,10 доларів США, по сплаті відсотків за користування кредитними коштами в сумі 794 долари США, по комісії 218,80 доларів США, по пені в сумі 143,94 долари США, а всього 11145,84 долари США. Суд вважає розрахунок заборгованості є обґрунтованим, оскільки він виконаний відповідно до умов кредитного договору №ROI0GK00000002 від 19 квітня 2006 року. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, у звязку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору, суд вважає, що позивач набув права достроково вимагати повернення від нього заборгованості. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що з [PERSON] на користь банку підлягає стягненню: заборгованість по поверненню тіла кредиту в сумі 9989,10 доларів США, за нарахованими відсотками в сумі 794,00 долари США, по комісії в сумі 218,80 доларів США, по пені 143,94 долари США, а всього 11145,84 доларів США, що еквівалентно 255016 грн. 82 коп. Судові витрати слід присудити з відповідача.

Outcome: approved