Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.05.2017 року за нею визнано право на користування квартирою [ADDRESS] . З метою приватизації вказаної квартири позивач звернулася із заявою та відповідними документами до відповідача. Однак, 16.10.2019 року у приватизації їй відмовлено з тих підстав, що відсутні відомості про реєстрацію її місця проживання в період з 20.10.1993 року по 11.06.2017 року та про реєстрацію місця проживання її малолітньої дочки за період з 01.03.2010 року по [INFO] . Позивач зазначає, що відомості про реєстрацію її місця проживання за адресою: [ADDRESS] , в період з 13.03.1990 року по 19.10.1993 року зазначені в будинковій книзі, однак, у ній відсутній штамп. Тому вказані обставини можуть бути підтверджені показами свідків. В період з 09.03.1996 року по 12.06.2017 року місце проживання позивача, а з 10.03.2010 року по 12.06.2017 року також і місце проживання її дочки [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що вона та її дочка числяться в списках громадян, які мають право на отримання приватизаційних паперів за вказаною адресою, та просить визнати за ними право на приватизацію спірної квартири та зобов`язати відповідача оформити відповідні документи. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 18.12.2019 року вона звернулася до суду з письмовою заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить ці вимоги задовольнити, а справу розглядати в її відсутності (а.с. 33). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи належно повідомлявся, 13.12.2019 року подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, спір просить вирішити відповідно до норм чинного законодавства (а.с. 32). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 30.05.2017 року, ухваленим у справі № 346/2269/17, визнано за [PERSON] право на користування кватирою [ADDRESS] та зобов`язано КП «Житлоінфоцентр» укласти з нею договір найму вказаного житлового приміщення (а.с. 8, 9). 09.10.2019 року позивач звернулася до Коломийської міської ради із заявою та переліком документів з вимогою оформлення передачі зазначеної квартири у приватну власність (а. с. 7). Згідно з довідкою, виданою Управлінням надання адміністративних послуг Коломийської міської ради від 04.10.2019 року № 3905 місце проживання позивача [PERSON] зареєстроване в [ADDRESS] в період з 13.03.1990 року по 19.10.1993 року (а.с. 13). Згідно з довідкою № 4305, виданою Управлінням надання адміністративних послуг Коломийської міської ради 18.10.2019 року, місце проживання [PERSON] в період з 09.03.1996 року по 12.06.2017 року, а [PERSON] , 2010 року народження, з 10.03.2010 року по 12.06.2017 року зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , (а.с. 14). Як вбачається із довідки про склад сім`ї № 5852, виданої відділом ведення реєстру територіальної громади управління надання адміністративних послуг, до складу сім`ї позивача входить дочка [PERSON] , 2010 року народження (а.с. 16). Згідно з довідкою Державного Ощадного банку України від 08.10.2019 року позивач числиться в списках громадян, які мають право на отримання приватизаційних паперів за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] , 2010 року народження, не числиться у списках на приватизацію за вказаною адресою. Остання числиться в списках громадян, які мають право на отримання приватизаційних паперів за адресою: [ADDRESS] , відповідно до довідки цього банку від 11.11.2019 року (а.с. 11, 12). Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, виданим 03.05.1993 року Бюро по приватизації державного житлового фонду, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях (а.с. 18). Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. У відповідності до ч. 2, 3 ст. 8 вказаного Закону передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитку здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Судом встановлено, що письмовою відповіддю Коломийської міської ради від 16.10.2019 року № Г/1404 позивачу відмовлено у приватизації квартири у зв`язку із тим, що відсутні відомості про реєстрацію її місця проживання в період з 20.10.1993 року по 11.06.2017 року та місця реєстрації її малолітньої дочки в період з 01.03.2010 року по [INFO] (а.c.10). Пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. № 396, передбачено, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Відповідно до п. 20 вказаного Положення документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка (и), видана (і) органом приватизації за попереднім (и) місцем (ями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території). Згідно з ч. 10, 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають право відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло, в тому числі приватизації житла. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач та її малолітня дочка постійно проживають у спірному житлі, їхнє місце проживання не зареєстроване за іншими адресами, користуються вказаною квартирою на законних підставах, позивачами не використано право на приватизацію. Тому суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст.47 Конституції України, ст.3 СК України, Законів України «Про приватизацію державного житлового фонду», «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, та

Outcome: approved