Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 1. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів, в якому зазначив, що рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30.01.2007 стягнуто з нього на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та її утримання у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), що наразі виконується в примусовому порядку в частині стягнення на сина. За висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Української сільської ради від 19.08.2021 визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON] разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . У тому ж висновку комісією встановлено, що син проживає з позивачем вже близько семи місяців в той час, як із заробітку позивача утримуються аліменти на утримання сина на користь відповідача, яка ці кошти позивачу та синові не повертає. Позивач стверджував, що з лютого 2021 року повністю утримує сина, в той час як за рішенням суду з доходу позивача утримуються аліменти на користь відповідача на утримання сина, 2. Позивач, посилаючись на норми статей 179, 180, 181, 182, 188, 191, 192, 194, 195, 197 Сімейного кодексу (далі - СК) України просив суд: звільнити його від сплати аліментів за виконавчим листом, виданим згідно з рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30.01.2007 по справі № 2-193 про стягнення на користь відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 01.03.2021; відкликати без виконання виконавчий лист, виданий згідно з рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30.01.2007 по справі № 2-193 про стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] . Стислий виклад позиції відповідача. 3. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Рух справи в суді. 4. Позов подано до суду 15 вересня 2021 року. 5. Провадження у справі відкрито 23 вересня 2021 року. 6. Визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 22.10.2021, відкладено на 23.11.2021 та 14.12.2021 у зв`язку з неявкою відповідача та навчанням судді. 7. В судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі на підставі наданих суду доказів. 8. Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково, заперечувала проти стягнення з неї аліментів, пояснюючи відсутністю у неї доходів і пошуком роботи. Інші процесуальні дії у справі. 9. Відповідно до ст.247 ЦПК України здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 10. Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією його свідоцтва про народження. 11. Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30.01.2007 у справі № 2-193 стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та утримання відповідача у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) позивача, яке виконується в примусовому порядку, на час звернення до суду в частині стягнення на сина, що вбачається з копій постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 24.05.2007р., вимоги державного виконавця до ТОВ «Гарант-Агро 4» за місцем роботи позивача про утримання із його заробітної плати заборгованості по аліментним платежам в розмірі 17 654 грн 90 коп., довідкою з місця роботи позивача про його заробітну плату і утримання з неї, в тому числі аліментів, за період з січня по серпень 2021 року. 12. За висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Української сільської ради від 19.08.2021, копія якого додана до позову, місце проживання неповнолітнього [PERSON] визначено разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . У тому ж висновку комісією встановлено, що син проживає з позивачем вже близько семи місяців в той час, як із заробітку позивача утримуються аліменти на утримання сина на користь відповідача і ці кошти відповідач позивачу та синові не повертає. 13. Сторони проживають окремо, що вони підтвердили в судовому засіданні. 14. Зазначені факти відповідачем не спростовані, відзив на позов із запереченнями проти позову та докази на їх підтвердження до суду не подані, в судовому засіданні ніякі докази відповідачем не надані. Мотивована оцінка доводів учасників справи. 15. У зв`язку з тим, що неповнолітній [PERSON] проживає з батьком, який є позивачем у цій справі, має бути вирішене питання участі обох батьків в утриманні дитини. Не визнані права, за захистом яких мало місце звернення до суду. 16. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей, зокрема, обов`язку утримувати їх шляхом сплати аліментів тому з батьків, з ким проживають діти. Останній має право на припинення стягнення аліментів з нього і право на отримання аліментів на утримання дітей від іншого батька, з яким діти проживали раніше. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. 17. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 18. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 19. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 20. Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. 21. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з наведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманню та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей. 22. Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 23. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 24.Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Висновок суду по суті позову. 25. Суд виходить з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов`язків батьків з догляду та матеріального забезпечення їхніх дітей. Оскільки дитина проживає разом з позивачем, суд дійшов висновку, що слід припинити стягнення аліментів на утримання дітей з позивача на користь відповідача. Крім того, приймаючи до уваги, що відповідач, як мати дитини, повинна піклуватися про неї та утримувати її і має таку можливість, бо є працездатною особою, однак матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача на утримання спільної дитини сторін. 26. З урахуванням правової позиції Верховного Суду України та тих обставин, що позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від її заробітку (доходу), позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Розподіл судових витрат. 27. Згідно з ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. 28. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає 2395 грн, отже, ціна позову складає 2395 х 50/100 х 6 місяців = 7185 грн. 29. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подачу позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивача відповідно до п. 3 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2270 грн., в зв`язку з чим суд вважає за необхідне на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 908 грн 00 коп. Резолютивна частина рішення. 30. На підставі викладеного, ст.ст. 181-183 СК України,

Outcome: approved