Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач - ТОВ «Вердик Капітал» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач вказує, що між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» 14.03.2007 року був укладений Кредитний договір № 11127869000, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 20500.00 доларів США зі сплатою 12.50 % річних. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти на загальну суму 20500.00 доларів США . 20.04.2012 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу №05/12, відповідно до якого ПАТ «УКРСИББАНК» відступило ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС», а ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту № 11127869000. 01 серпня 2018 року відповідно до протоколу №01/08-2018 загальних зборів учасників ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» було перейменовано на ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». За період користування кредитними коштами, Позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість Позичальника за Кредитним договором в повному обсязі не погашена. Загальний розмір заборгованості [PERSON] станом на 27.11.2019 року, становить 635117,58 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 288877,40 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги -67752,09 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) -278488,09 грн. З огляду на те, що Позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню Кредитних коштів отриманих на підставі Кредитного договору № 11127869000 від 14.03.2007 року, у Позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних, які відповідно до розрахунку позивача становлять 127546.82 гри. ,з яких: нараховані 3% річних - 26020.40 гри.; подвійна облікова ставка НБУ - 101 526.42 гри. Вказуючи на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 127546 грн. 82 коп. Представник позивача Єфременко Т.В. в судовому засіданні позов підтримала, із підстав викладених в позові. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Главацький Ю.А. просив застосувати строки позовної давності та в задоволенні позову просив відмовити. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 06 лютого 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін. 01 червня 2020 року судом було ухвалено заочне рішення про стягнення із [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердик Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 11127869000 від 14.03.2007 року у розмірі 127546,82 грн. та судових витрат в розмірі 1920 грн. (а.с.107) Ухвалою від 11 січня 2021 року заочне рішення за заявою [PERSON] скасовано та справу призначено до розгляду (а.с.120). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» 14.03.2007 року був укладений Кредитний договір № 11127869000 , за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 20500 доларів США зі сплатою 12.50 % річних. За умовами Кредитного договору, Банк зобов`язався надати [PERSON] кредит на умовах та в порядку, визначеному Кредитним договором, а він в свою чергу зобов`язався здійснювати сплату грошових коштів шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з метою погашення заборгованості за виданим Кредитом та нарахованими процентами (п. 4 Кредитного договору). Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну суму 20500 доларів США, однак [PERSON] свої зобов`язання з повернення кредиту в обумовлені кредитним договором строки не виконав. 20.04.2012 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» укладено Договір Факторингу №05/12, відповідно до якого ПАТ «УКРСИББАНК» відступило ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС», а ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту № 11127869000 . 01 серпня 2018 року відповідно до протоколу №01/08-2018 загальних зборів учасників ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» перейменовано на ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». Таким чином , ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» наділено правом грошової вимоги до Відповідача, а ПАТ «УкрСиббанк» втратив такі права. Загальний розмір заборгованості відповідача станом на 27.11.2019 року, відповідно до розрахунку позивача становить 635117,58 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 288877,40 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги -67752,09 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) -278488,09 грн. Також, за розрахунком позивача загальний розмір заборгованості зі сплати подвійної облікової ставки НБУ та 3 відсотків річних за користування кредитом становить 127546 грн. 82 коп., з яких: 3 відсотків річних - 26020 грн. 40 коп.; заборгованість за подвійною обліковою ставкою НБУ - 101526 грн. 42 коп. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 встановлено, що ст. 625 ЦК України поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Загальний розмір заборгованості зі сплати подвійної облікової ставки НБУ та 3 відсотків річних за користування кредитом за розрахунком позивача становить 127546 грн. 82 коп., з яких: 3 відсотків річних - 26020 грн. 40 коп.; заборгованість за подвійною обліковою ставкою НБУ - 101526 грн. 42 коп. Правильність наданих банком розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в повному обсязі, у зв`язку зі спливом строку позовної давності, про що також надав заяву про застосування строків позовної давності (а.с.156). Строк повернення кредиту відповідно до пункту 1.2. Договору про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11127869000 від 14 березня 2007 року сторонами узгоджено не пізніше 14 березня 2014 року (а.с.8) При цьому, матеріали справи не містять даних про зміну терміну повернення кредиту та доказів того, що між Банком та Позичальником укладалися будь-які додаткові угоди. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а відповідно до вимог ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Статтею 258 ЦК України визначено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність, скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Однак, стаття 259 ЦК України передбачає, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12, якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. Відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятоюстатті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Доказів того, що з часу відступлення права вимоги на користь ТОВ «Вердикт Капітал» відповідачем здійснювалися платежі за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11127869000 від 14.03.2007 року, матеріали справи також не містять. Позов до суду про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11127869000 від 14.03.2007 року ТОВ «Вердикт Капітал» пред`явлено 07.12.2019 р., шляхом направлення засобами поштового зв`язку, тобто після спливу строку загальної позовної давності до основної вимоги, при цьому суду не надано належних та допустимих доказів того, що між сторонами у справі наявна домовленість, оформлена у встановленому законом порядку, про збільшення строку позовної давності. Відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Таким чином, заміна кредитора у зобов`язанні, у зв`язку з відступленням ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитним договором, не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Відповідно дост. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Позовна вимога про стягнення неустойки може бути додатковою як до вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, так і до вимоги про стягнення процентів за кредитом. Оскільки позовна давність щодо основної вимоги спливла в 2017 році, до звернення позивача до суду, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової його вимоги про стягнення з відповідача нарахованих 3% річних, нарахованої пені за подвійною обліковою ставкою НБУ. Відтак, не можуть бути стягнуті 3% річних та пеня, нарахована на суму заборгованості за вимогами, щодо яких позовна давність була пропущена. Частини 3, 4 статті 267 ЦК України регламентують, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч.5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Проте, позивач не робив заяв та клопотань щодо поважності причин пропущення позовної давності, а також не встановлені такі поважні причини й при розгляді справи. Враховуючи викладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову ТОВ «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжним дорученням позивач сплатив 1921 грн. судового збору (а.с.1). В задоволенні вимог позивача відмовлено повністю, тому судовий збір не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.

Outcome: dismissed