Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.10.2007 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір (б/н), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між сторонами договір. Відповідно до цього договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за користування останнім, сплачувати за перевитрати платіжного ліміту та комісії на умовах, передбачених договором. Однак, відповідач порушив свої кредитні зобов'язання та допустив виникнення і зростання заборгованості за кредитним договором, загальний розмір якої станом на 30.11.2015 року банком визначено в розмірі 19316,10 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 1 218 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 29.01.2016 року представник позивача [PERSON] надіслав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності та згідний на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був щоразу повідомлений належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. Надіслані на вказану адресу судові виклики відповідача в судові засідання 16.02. та 02.03.2016 року йому не вручено в звязку з тим, що за вказаною адресою він не проживає (а.с.32, 39). Інших причин своїх неявок відповідач суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1054 вказаного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 15.10.2007 року між сторонами укладено вищевказаний кредитний договір, згідно з яким відповідач отримав того дня кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (зміна кредитного ліміту відбулась 15.10.2007 року 1 000 грн., 03.07.2008 року 2 000 грн., 02.08.2008 року 1 000 грн., 12.02.2009 року 630 грн., 13.06.2009 року 1 000 грн., 28.09.2010 року 1 200 грн., 12.11.2010 року 1 400 грн., 23.12.2010 року 1 600 грн., 21.01.2011 року -1\~800 грн., 21.04.2011 року 2 000 грн., 24.05.2011 року 2\~400 грн., 08.09.2011 року 2\~800 грн., 29.03.2013 року 2\~450 грн., 15.04.2013 року 2\~450 грн.) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредитний договір укладено у формі заяви, в якій відповідач погодився з тим, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг (а.с.13). Отже, позивач свої зобов'язання за даним кредитним договором виконав. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачувати перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно з п.п. 6.6, 8.6 вказаних Умов у разі невиконання зобовязань за договором позичальник на вимогу банку повинен виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту) та оплатити винагороду банку. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Судом встановлено, що відповідач станом на 30.11.2015 року порушив умови кредитного договору і має заборгованість: за кредитом 2\~445, 43 грн.; за процентами за користування кредитом 12\~812,76 грн.; по комісії та пені - 2\~900 грн. Крім того, відповідач повинен сплатити штраф (фіксована частина) в розмірі 250,00 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 907,91 грн. (а.с.9-11). Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач добровільно не виконує своїх кредитних зобов'язань. Судом також встановлено, що позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 1 378 грн., що стверджується платіжними дорученнями від 14.09.2015 року та 06.01.2016 року (а.с.1, 2). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача в звязку із задоволенням позовних вимог. На підставі ст.ст. 509, 526, 1050, 1054 ЦК України та,

Outcome: approved