Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади села Молодинче в особі Ходорівської міської ради Львівської області, у якій просить: встановити факт постійного проживання [PERSON] [INFO] , разом з [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право на земельну ділянку (пай) на території Молодинчецької сільської ради площею 1,31 умовних кадастрових гектарах, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №017435 від 18.03.1997 року, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 15.10.1996 року №660. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради площею 1,31 умовних кадастрових гектари. [PERSON] хворіла і потребувала постійного догляду, тому позивачка переїхала проживати до неї в с. Підліски, де мешкала з нею до дня її смерті. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила, тому спадкування відбулося за законом. Окрім позивачки, інших спадкоємців першої черги за законом немає. Оскільки позивачка постійно проживала з матір`ю на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, тому вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила. При зверненні до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документів на майно. Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини потрібне позивачці, щоб отримати змогу належним чином оформити спадщину після її смерті. Відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с.21), в якому зазначив про відсутність на час розгляду даної справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення або невизнання позовних вимог. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просить суд позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак у поданому до суду відзиві на позовну заяву просить справу розглядати за його відсутності. Заяви та клопотання учасників справи. Представником позивачки подано заяву про розгляд підготовчого засідання за їх відсутності та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.23). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 26.03.2021 прийнято справу до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.17-18). Ухвалою підготовчого засідання від 02.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.24-25). Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 19.03.2021 (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.03.2021, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.02.1965. Після реєстрації шлюбу дружині змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с.8). [PERSON] померла [INFO] у с. Підліски Жидачівського району Львівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть від 24.03.2005 серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно з довідкою ВК Ходорівської міської ради від 14.03.2019 №211, [PERSON] до дня своєї смерті, яка наступила [INFO] , була зареєстрована в с.Підліски Жидачівського району Львівської області. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. На день смерті [PERSON] в даному будинку проживала без реєстрації її дочка [PERSON] (а.с.10). Згідно з довідкою відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 02.12.2020, у Книзі реєстрації сертифікатів на права на земельну частку (пай) по Молодинчецькій сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №017435 від 18.03.1997 на [PERSON] , реєстраційний №199. Площа земельної ділянки 1,31 умовних кадастрових гектари. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 15.10.1996 №660 (а.с.11). Як вбачається із Витягу із Спадкового реєстру від 02.03.2021, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.13). Приватним нотаріусом 18.03.2021 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, яке вона має намір успадкувати, про що свідчить відповідна постанова (а.с.14). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання позивачки разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості у позасудовому порядку юридично оформити спадщину після її смерті. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту. Водночас, нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина 2 статті 3 СК України). Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі постанова Пленуму ВСУ). До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). Відповідно до положень статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Приписами частин 1 та 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з положеннями статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] до дня її смерті, яка наступила [INFO] , проживала у с. Підліски Жидачівського району Львівської області. Разом з нею постійно проживала її дочка [PERSON] . Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні письмовими доказами, які не викликають сумнівів у своїй належності та допустимості, та у своїй сукупності є достатніми для встановлення факту їх спільного проживання на час відкриття спадщини. Суд зазначає, що встановлення зазначеного факту породжує для\~позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації нею права на спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Також, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) площею 1,31 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Молодинчецької сільської ради народних депутатів, про що їй видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №017435. З огляду на дату смерті [PERSON] ( [INFO] ) спадкування відбувалося за законом за правилами, встановленими ЦК України. [PERSON] входила до першої черги спадкоємців за законом після смерті матері, постійно проживала із спадкодавицею на час відкриття спадщини та не відмовлялася від неї, а відтак в силу приписів частини 3 статті 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла цю спадщину. Таким чином, [PERSON] фактично набула право в порядку спадкування за законом на вказану земельну частку (пай), однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб, оскільки у цьому їй відмовлено уповноваженою особою (нотаріусом). Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved