Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 18 лютого 2014 року у цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON] до департаменту Житлово-комунального господарства Херсонської міської ради, [PERSON], інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області, третя особа:управління містобудування та архітектури Херсонської обласної адміністрації про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, у задоволенні позовних вимог відмовлено. У зв'язку із надходженням апеляційної скарги від [PERSON] та [PERSON], справу 14.03.2014 року спрямовано до суду апеляційній інстанції. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 27.03.2014 року, матеріали цивільної справи за позовом [PERSON], [PERSON] до департаменту Житлово-комунального господарства Херсонської міської ради, [PERSON], інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області, третя особа:управління містобудування та архітектури Херсонської обласної адміністрації про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії, визнати неправомірним нарахування плати за комунальні послуги, повернуто до суду першої інстанції для усунення недоліків, а саме: вирішення позовних вимог про зобов'язання вчинити певні дії та визнання неправомірними нарахування плати за комунальні послуги, оскільки як встановлено судом апеляційної інстанції резолютивна частина рішення не містить вирішення цих позовних вимог. Крім того, в порушення ч. 3 ст. 198 ЦПК України, не приєднано до матеріалів справи журнал судового засідання, яке відбулося 18.02.2014 року. Викликані у судове засідання особи, що приймали участь у справі у порядку передбаченому ст. 74 ЦПК України, у судове засідання не з'явились з невідомих суду причин. Враховуючи встановленні ухвалою суду апеляційної інстанції від 27.03.2014 р. строки для усунення недоліків та беручи до уваги положення ст. 220 ЦПК України, щодо не обов'язкової присутності сторін при ухваленні додаткового рішення, суд вважав за можливе розглянути питання у їх відсутності. Так, позивачами крім інших було заявлено вимогу про зобов'язання відповідачів вчинити певні дії та просили визнати неправомірним нарахування плати за комунальні послуги. В ході розгляду справи сторони давали пояснення та подавали докази та заперечення стосовно цих питання. Суд надав оцінку наданим доказам та поясненням, виклавши свою позицію в мотивувальній частині рішення наступним: «Вимоги позивачів зобов'язати відповідачів виконати дії, визнати неправомірними нарахування комунальних послуг не підлягають задоволенню з огляду на їх необґрунтованість» з подальшим мотивуванням своїх висновків . Разом з цим, резолютивна частина цього рішення не містить вирішення позовних вимог про зобов'язання вчинити певні дії, визнати неправомірним нарахування плати за комунальні послуги . Відповідно до ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Таким чином, враховуючи що зазначені питання у судовому засіданні вирішувались, однак стосовно цих позовних вимог суд не ухвалив рішення, суд приходить до висновку про необхідність ухвалити додаткове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про зобов'язання вчинити певні дії та визнати неправомірним нарахування плати за комунальні послуги відмовити. Крім того, в силу вимог ст.198 ЦПК України, до матеріалів справи підлягає приєднанню журнал судового засідання, що відбулося 18 лютого 2014 року під час якого проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Outcome: dismissed