Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В квітні 2020 року [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Микитчин П.С. звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обгрунтував тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. На час відкриття спадщини він не проживав постійно із спадкодавцем. Вказує на те, що не мав можливості своєчасно подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, через те, що в період з липня 2019 року по [INFO] року перебував на тимчасових заробітках у Російській Федерації. З урахуванням наведеного, просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини . Відповідач заперечень проти позову не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 28 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився. До суду надійшло письмове клопотання представника позивача адвоката Микитчина П.С. про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи в його відсутності. Представник відповідача сільський голова Вергун Я.І. в підготовче засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. В зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази. Відповідно до частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює у підготовчому засіданні рішення про задоволення позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд у підготовчому засіданні ухвалює рішення про задоволення позову, з огляду на таке. [PERSON] склала заповіт у відповідності до якого все належне їй майно заповіла [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Підвинянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 02 квітня 2009 року та зареєстрований в реєстрі за №4. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 13 серпня 2019 року Івано- Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області . Згідно довідки виконавчого комітету Підвинянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 02 березня 2020 року №90 року останнє місце проживання [PERSON] було [ADDRESS] . [PERSON] за зазначеною адресою на день смерті проживала одна. Заповіт складений [PERSON] 02 квітня 2009 року не змінений та не скасований. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Рогатинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області від 26 лютого 2020 року [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON] . Цією постановою позивачу по справі відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском ним строку у шість місяців для прийняття спадщини. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно правової позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 26 червня 2019 року № 61-38298св18, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. З позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позивач в період з липня 2019 року по 18 лютого 2020 року перебував на тимчасових заробітках у Російській Федерації, що є поважною причиною пропуску ним строку для прийняття спадщини. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, а також враховуючи, що спадщина ніким не прийнята та не визнана судом відумерлою, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved