Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по кредитному договору. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 01.09.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №215/12-2143, на підставі якого відповідачка отримала кредит в розмірі 14 400 доларів США з виплатою 13,2 % річних з кінцевим строком погашення 01.09.2026 року. 01.09.2006 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту, укладено договір поруки №215/12-2145 між позивачем та [PERSON] У порушення ст.ст.526,527,530 ЦК України та умов договору [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 01.04.2014 р. має заборгованість в загальній сумі 122500,56 грн. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість по кредиту в загальному розмірі 122500,56 грн., судовий збір в сумі 1255,00 грн. У судовому засіданні представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» присутній не був, надав на адресу суду заяву, у котрій просив справу розглянути у його відсутність, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судовому засіданні також присутні не були з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідачів чи про відкладення розгляду справи від відповідачів до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідача за наявними в справі доказами. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01.09.2006 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №215/12-2143, на підставі якого відповідачка отримала кредит в розмірі 14 400 доларів США з виплатою 13,2 % річних з кінцевим строком погашення 01.09.2026 року. 01.09.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №215/12-2145, відповідно до якого поручитель поручився перед позивачем за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №215/12-2143 від 01.09.2006 року (а.с.13-14). Позичальником - відповідачем [PERSON] були порушені умови кредитного договору щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тобто порушені вимоги ст.1049 ч.1 ЦК України та умови кредитного договору. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСС від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526,599. Згідно з п.17 Постанови Пленуму ВСС від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий і іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини 3 статті 533 ЦК. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну ) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідачів на його користь суми заборгованості за кредитним договором. Також суд погоджується із правильністю розрахунку позивачем сум заборгованості, які містяться в позовній заяві (а.с.18-19). При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1255 грн. 00 коп. Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача сплачені ними судові витрати, оскільки вони підтверджені документально.

Outcome: approved