Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 12.03.2016 року перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них 26.10.2016 року народився син [PERSON], який проживає з позивачем та остання самостійно несе витрати по його утриманню. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання вказаної дитини не надає, участі у її вихованні не бере, не піклується про її стан здоровя та духовний розвиток. На даний час становище позивача є скрутним, вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, систематично виїжджає на роботу за кордон, де неофіційно отримує високий заробіток. Отже, він може надавати матеріальну допомогу позивачу як його дружині, яка доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку. Тому позивач, посилаючись на положення ст.ст.80, 84 СК України, просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1\~600 грн. щомісячно до досягнення їхнім сином [PERSON] трирічного віку. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 03.04.2017 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надіслані на адресу відповідача судові виклики в судові засідання 17.03. та 03.04.2017 року відповідачу не вручено в звязку із закінченням терміну зберігання вказаної кореспонденції (а.с.13, 19). Інших причин своїх неявок відповідач суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу 03.04.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно з даними свідоцтва про шлюб сторони одружилися 12.03.2016 року (а.с.5). Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до положень ч.1 ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.. Згідно з вимогами ч.2 ст.84 цього Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 вказаної статті передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. На підставі наведеного, враховуючи відсутність відомостей про місце роботи та заробітну плату відповідача, значне зростання цін в 2017 році, майновий стан платника і одержувача аліментів, перебування позивача у відпустці по догляду за сином сторін [PERSON] до досягнення ним трирічного віку, суд вважає за можливе визначити аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі, запропонованому позивачем, оскільки він відповідає вимогам розумності і справедливості. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі наведеного і,

Outcome: approved