Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») звернувся із зазначеним позовом та просив зняти арешт накладений Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі ВДВС) від 18.12.2012 року ВП № 35799203, з рухомого майна, а саме з: - транспортного засобу марки БАЗ А079.23, 2008 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], тип ТЗ - автобус пасажирський, зареєстрований РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 16.04.2008 року за адресою: [ADDRESS]; - транспортного засобу марки БАЗ А079.23, 2008 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], тип ТЗ - автобус пасажирський, зареєстрований РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 16.04.2008 року за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування вимог посилається на те, що накладений державним виконавцем арешт унеможливлює задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON], за рахунок заставленого майна. Представник ВДВС вимоги позову не визнав та зазначив, що ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся із заявою до ВДВС про звернення стягнення на предмет застави. Відповідачка [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, що посвідчується розпискою про отримання судової повістки (а.с. 44), причини неявки не повідомляла. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що постановою №35799203 від 18.12.2012 року Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №1527/2-5349/11 про стягнення з [PERSON], заборгованості, про накладення арешту на все майно [PERSON], та оголошення заборони його відчуження. 14.11.2013 року державним виконавцем Скориком О.П., винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.2 ч.1 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження». Арешт та заборону на відчуження майна, знято не було. Зазначений вище арешт та заборона на відчуження порушує права та законні інтереси ПАТ «Укрсоцбанк» та фактично позбавляє Банк можливості задовольнити свої вимоги до [PERSON], за рахунок предмету застави. Так, 18 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який загальними зборами акціонерів АКБ «Укрсоцбанк» на вимогу Закону України «Про акціонерні товариства» 16.04.2010 року перейменований на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (надалі - «Позивач») та [PERSON] (надалі - «Відповідач») укладено Договір кредиту №08-665/061-303 (надалі - «Договір кредиту»), відповідно до якого Позивач зобов'язався надати Відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості до 71 499,00 дол. СІ ПА з графіком повернення кредиту, передбаченим пунктом 1.1. Кредитного договору зі сплатою 14,5 процентів річних. В якості забезпечення виконання Відповідачем зобов'язань за Договором кредиту, між Позивачем та [PERSON] 18.07.2008 року укладено договір застави майна №03-24/959, відповідно до п.1.1. якого Відповідач передав в заставу Позивачу у якості забезпечення виконання основного зобов'язання за Договором кредиту належне йому на праві приватної власності наступне майно, а саме: - транспортного засобу марки БАЗ А079.23, 2008 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], тип ТЗ - автобус пасажирський, зареєстрований РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 16.04.2008 року за адресою: [ADDRESS]; - транспортного засобу марки БАЗ А079.23, 2008 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], тип ТЗ - автобус пасажирський, зареєстрований РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 16.04.2008 року за адресою: [ADDRESS]. Статтею 19 Закону України «Про заставу» передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Статтею 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Таким чином, наявність арешту унеможливлює реалізацію заставного майна, у зв'язку з чим Банк як заставодержатель та стягувач змушений звернутись до суду із відповідною позовною заявою для скасування арешту та розшуку заставного майна. Згідно з п. 4.1 договору застави транспортного засобу, Заставодержатель має право у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави. Згідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня,коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. На підставі ст. ст. 54, 60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved