Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з 21.06.2016 року до досягнення дитиною повноліття на користь опікуна, прийомних батьків або державного дитячого закладу. В обґрунтування позову посилається на те, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], перебуває на обліку служби у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації, як така, що опинилась в складних життєвих умовах з 28.09.2015 року. Мати дитини [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: вул. Сумський Шлях (Леніна), б.197, смт Пересічне, Дергачівський район, Харківська область у відношенні малолітньої дитини є одинокою матірю. За заявою матері [PERSON] малолітня дитина [PERSON], [INFO], влаштована до комунального закладу охорони здоровя «Обласний будинок дитини №2» терміном на шість місяців, куди була влаштована згідно з Розпорядженням голови Райдержадміністрації від 16.10.2015 року №329 «Про тимчасове влаштування малолітньої дитини [PERSON] [INFO], до дитячого державного закладу на повне державне утримання терміном на 6 місяців». Термін перебування дитини в закладі вже закінчився у звязку з чим виникає необхідність вирішити питання щодо подальшої долі дитини. Згідно з актом комунального закладу охорони здоровя «Обласний будинок дитини №2» від 20.04.2016 року №245 [PERSON] відвідувала дитину рідко та нерегулярно. До служби у справах дітей райдержадміністрації [PERSON] зверталась з питанням про повернення дитини на виховання у сімю. Матері дитини [PERSON] було надано повний список документів та було рекомендовано звернутись до Дергачівського районного центру соціальних служб для сімї дітей та молоді для оформлення соціального супроводу її сімї з метою подолання складних життєвих обставин. Службою у справах дітей райдержадміністрації було обстежено житлово-побутові умови проживання домоволодіння за місцем реєстрації [PERSON], під час обстеження було складено акт, відповідно якого встановлено, що вона проживає зі своїми батьками та двома братами. У домоволодіння функціонує газопостачання, водопостачання, електропостачання, умови проживання задовільні. На момент обстеження [PERSON] вдома не було. Мати відповідача [PERSON] запевнила комісію, що вона на той час знаходилась на роботі та має намір забрати дитину. Але при обстеженні кімнати, у якій передбачається проживання матері та дитини було виявлено, що для виховання та всебічного розвитку малолітньої дитини не створено жодних умов: відсутнє місце для відпочинку, відсутні дитячі речі та іграшки. У кімнаті стояли відра з землею, тому у робочої групи склалося враження, що [PERSON] за даною адресою взагалі не проживає. За інформацією наданою Пересічанською селищною радою мати дитини [PERSON] ([PERSON]В.) вже тривалий час не проживає за місцем своєї реєстрації, місцезнаходження її невідоме, зі слів її батька [PERSON] мати дитини в смс повідомленні повідомила, що забрати свою малолітню доньку з комунального закладу комунального закладу охорони здоровя «Обласний будинок дитини №2» наміру немає. Під час телефонної розмови спеціалістом Пересічанської селищної ради [PERSON] було нагадано вкотре про закінчення терміну перебування малолітньої дитини в комунальному закладі охорони здоровя «Обласний будинок дитини №2» у звязку з чим виникає необхідність вирішити питання подальшої долі дитини. [PERSON] перервала розмову з невідомих причин та більше не відповідала на дзвінки. Відповідно до розпорядження голови райдержадміністрації від 16.10.2015 року №329 «Про тимчасове влаштування малолітньої дитини [PERSON] [INFO], до дитячого державного закладу на повне державне утримання терміном на 6 місяців» [PERSON] повинна була забрати дитину через півроку з моменту влаштування дитини до державного закладу, але з відповідною заявою вона не звернулась. У разі необґрунтованої відмови забрати дитину у зазначений термін орган опіки та піклування маж право відповідно до п.1 ч.1 ст.164 СК України звернутись до суду з заявою про позбавлення батьківських прав. Також [PERSON] рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 10.09.2013 року було позбавлено батьківських прав щодо її старшого сина [PERSON], [INFO]. Вироком Дергачівського районного суду харківської області від 06.04.2015 року було умовно засуджено до покарання, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причини неявки суд не повідомила, про час, місце та дату судового засідання повідомлялась заздалегідь та належним чином. Третя особа Дергачівська місцева прокуратура Харківської області надала до суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, \~що сторони та інші особи, \~які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідач [PERSON] є матірю неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10). Мати дитини [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: вул. Сумський Шлях (Леніна), б.197, смт Пересічне, Дергачівський район, Харківська область у відношенні малолітньої дитини є одинокою матірю. За заявою матері [PERSON] малолітня дитина [PERSON], [INFO], влаштована до комунального закладу охорони здоровя «Обласний будинок дитини №2» терміном на шість місяців, куди була влаштована згідно з Розпорядженням голови Райдержадміністрації від 16.10.2015 року №329 «Про тимчасове влаштування малолітньої дитини [PERSON] [INFO], до дитячого державного закладу на повне державне утримання терміном на 6 місяців». Відповідно до розпорядження голови райдержадміністрації від 16.10.2015 року №329 «Про тимчасове влаштування малолітньої дитини [PERSON] [INFO], до дитячого державного закладу на повне державне утримання терміном на 6 місяців» [PERSON] повинна була забрати дитину через півроку з моменту влаштування дитини до державного закладу, але з відповідною заявою вона не звернулась. З метою соціального захисту та дотримання і реалізації прав малолітньої дитини Дергачівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. З наданого висновку Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області №01-62/2380 від 17.06.2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] вбачається, що на обліку служби у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації, як така, що опинилась в складних життєвих умовах з 28.09.2015 року перебуває неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Мати дитини [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: вул. Сумський Шлях (Леніна), б.197, смт Пересічне, Дергачівський район, Харківська область у відношенні малолітньої дитини є одинокою матірю. Малолітня дитина [PERSON], [INFO], перебуває в комунальному закладі охорони здоровя «Обласний будинок дитини №2» терміном на шість місяців, куди була влаштована згідно з розпорядженням голови Райдержадміністрації від 16.10.2015 року №329 «Про тимчасове влаштування малолітньої дитини [PERSON] [INFO], до дитячого державного закладу на повне державне утримання терміном на 6 місяців». [PERSON] відвідувала дитину рідко та нерегулярно згідно з актом комунального закладу охорони здоровя «Обласний будинок дитини №2». До служби у справах дітей райдержадміністрації звернулась [PERSON] з питанням щодо повернення дитини на виховання у сімю, матері дитини [PERSON] було надано повний список документів та було рекомендовано звернутись до Дергачівського районного центру соціальних служб для сімї дітей та молоді для оформлення соціального супроводу її сімї з метою подолання складних життєвих обставин. Під час чергового планового профілактичного рейду в смт Пересічне службою у справах дітей райдержадміністрації було обстежено житлово-побутові умови проживання домоволодіння за місце реєстрації [PERSON], під час обстеження було зясовано, що вона проживає зі своїми батьками та двома братами. У домоволодіння функціонує газопостачання, водопостачання, електропостачання, умови проживання задовільні. На момент обстеження [PERSON] вдома не було. Мати відповідача [PERSON] запевнила комісію, що вона на той час знаходилась на роботі та має намір забрати дитину. При обстеженні кімнати, у якій передбачається проживання матері та дитини було виявлено, що для виховання та всебічного розвитку малолітньої дитини не створено жодних умов: відсутнє місце для відпочинку, відсутні дитячі речі та іграшки. У кімнаті стояли відра з землею, тому у робочої групи склалося враження, що [PERSON] за даною адресою взагалі не проживає. За інформацією наданою Пересічанською селищною радою мати дитин [PERSON] ([PERSON] вже тривалий час не проживає за місцем своєї реєстрації, місцезнаходження її невідоме, зі слів її батька [PERSON] мати дитини в смс повідомленні повідомила, що забрати свою малолітню доньку з комунального закладу комунального закладу охорони здоровя «Обласний будинок дитини №2» наміру немає. Під час телефонної розмови спеціалістом Пересічанської селищної ради [PERSON] було нагадано вкотре про закінчення терміну перебування малолітньої дитини в комунальному закладі охорони здоровя «Обласний будинок дитини №2» у звязку з чим виникає необхідність вирішити питання подальшої долі дитини. [PERSON] перервала розмову з невідомих причин та більше не відповідала на дзвінки. Відповідно до розпорядження голови райдержадміністрації від 16.10.2015 року №329 «Про тимчасове влаштування малолітньої дитини [PERSON] [INFO], до дитячого державного закладу на повне державне утримання терміном на 6 місяців» [PERSON] повинна була забрати дитину через півроку з моменту влаштування дитини до державного закладу, але з відповідною заявою вона не звернулась. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 10.09.2013 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо її старшого сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч.2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Як вбачається з пункту 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини,її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: незабезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини,що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язкам». Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки дитина на теперішній час не проживає разом з матірю, аліменти підлягають стягненню з [PERSON] на користь державного дитячого закладу. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на позбавленні батьківських прав, стягнення аліментів є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 164, 180, 182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved