Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до Бібрської міської ради Львівського району Львівської області (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] , в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить: встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] , у [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] [INFO] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,6511 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІI-ЛВ №078245 виданого 10.04.2001 року на підставі рішення Жидачівської районної ради народних депутатів від 22.09.2000 року №227 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №245. В обґрунтування\~своїх вимог\~щодо предмета\~спору покликається\~на те,\~що [INFO] \~померла тітка\~позивача [PERSON] .\~Після її\~смерті відкрилася\~спадщина,\~до складу\~якої входили\~земельні ділянки\~загальною площею\~1,6511\~га для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва\~на території\~Новострілищанської селищної\~ради,\~належні померлій\~згідно Державного\~акту на\~право приватної\~власності на\~землю ІI-ЛВ\~№078245\~від 10.04.2001.\~Від імені\~ [PERSON] \~у виконкомі\~Новострілищанської селищної\~ради посвідчено\~заповіт за\~№4\~від 30.03.2004\~на користь\~племінника [PERSON] .\~На день\~смерті даний\~заповіт не\~змінений і\~не скасований.\~Племінник постійно\~проживав разом\~з [PERSON] \~в смт.\~Нові Стрілища\~аж до\~її смерті,\~яка наступила\~ [INFO] ,\~здійснював за\~нею догляд,\~займався її\~похороном та\~вів із\~нею спільне\~господарство,\~тому вважається таким, що прийняв спадщину. При зверненні до нотаріальної контори після смерті тітки йому було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини, а також через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на належні спадкодавцю земельні ділянки. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просить суд позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами. Третя особа у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивача. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні (а.с.49), заяву про заміну відповідача його правонаступником (а.с.52), заяву про залучення до участі у справі третьої особи (а.с.60), клопотання про розгляд підготовчого засідання за відсутності його і позивача та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.65), заяву про виклик свідків (а.с.73). Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.58). Третьою особою подано заяву про розгляд справи за її відсутності та не заперечення проти ухвалення рішення на користь відповідача (а.с.70). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 28.08.2020 прийнято цивільну справу заяву до розгляду та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.44-45). Ухвалою підготовчого засідання від 19.11.2020 відкладено підготовче засідання (а.с.51). Ухвалою від 15.03.2021 залучено до участі у справі правонаступника відповідача (а.с.54-55). Ухвалою підготовчого засідання від 02.06.2021 залучено до участі у справі третю особу (а.с.61-62). Ухвалою від 02.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.66-67). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Державним актом на право власності на землю серії ІІ-ЛВ №078245, виданого 10.04.2001 на підставі рішення ХІІІ сесії ІІІ дем. скликання Жидачівської районної ради народних депутатів від 22.09.2000 №227, встановлено, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,6511 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Новострілищанської селищної ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №245 (а.с.14). 30.03.2004 [PERSON] зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а.с.12). Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.05.2006 встановлено, що від імені [PERSON] посвідчено заповіт 10.05.2006 (а.с.13). 24.10.2006 [PERSON] зробила ще одне особисте розпорядження, склавши інший заповіт, яким заповіла грошовий вклад, що знаходиться в Новострілищанському відділенні Ощадбанку, [PERSON] (а.с.36). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.01.2007, [PERSON] померла [INFO] в смт. Нові Стрілища Жидачівського району Львівської області (а.с.10). Відповідно до довідки ВК Новострілищанської сільської ради №836 від 26.06.2018, [PERSON] була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] до дня смерті, яка наступила [INFO] . Проживала одна, інших членів господарства не було. Від імені [PERSON] посвідчувався заповіт 30.03.2004 в користь [PERSON] . На день смерті заповідача цей заповіт не змінено і не скасовано (а.с.11). Постановою від 21.12.2018 нотаріус Жидачівської ДНК відмовив у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що він пропустив піврічний термін з дня смерті спадкодавця, із заявою про поняття спадщини в Жидачівську нотаріальну контору вчасно не звернувся, а також відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.20). За інформацією Жидачівської державної нотаріальної контори від 13.06.2019, після смерті [PERSON] зареєстрована спадкова справа №38/2007 від 12.03.2007 (а.с.30). Свідок [PERSON] надав суду показання, за змістом яких він є сусідом [PERSON] в с. Старі Стрілища. Її племінник [PERSON] забрав [PERSON] до себе в смт. Нові Стрілища, де жили разом. [PERSON] померла у смт. Нові Стрілища. Свідок [PERSON] надав суду показання, за змістом яких він є батьком позивача. [PERSON] проживала в с. Старі Стрілища і дітей у неї не було. Позивач допомагав їй, коли вона захворіла, забрав її до себе, де вони всі разом проживали. [PERSON] померла в смт. Нові Стрілища, а поховали її в с. Старі Стрілища. Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання позивача разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим він позбавлений можливості у позасудовому порядку юридично оформити спадщину після її смерті. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за заповітом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, а саме: встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з приписами частини 1 статті 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Положеннями частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. За змістом частини 2 статті 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] постійно проживала із [PERSON] у [ADDRESS] до дня її смерті, яка наступила [INFO] . Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні письмовими доказами та показаннями свідків, які узгоджуються між собою, доповнюють один одного, не викликають сумнівів у своїй належності та допустимості, а у сукупності є достатніми для встановлення факту їх спільного проживання на час відкриття спадщини. Суд зазначає, що встановлення зазначеного факту породжує для\~позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації ним права на спадкування за заповітом після смерті тітки [PERSON] . Також, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки площею 1,6511 га, які розташовані на території Новострілищанської селищної ради та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що їй видано відповідний Державний акт. За життя [PERSON] зробила особисте розпорядження, склавши 30.03.2004 заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також все те, що належатиме їй на день її смерті і на що вона за законом буде мати право заповіла [PERSON] . Не зважаючи на те, що після цього 24.04.2006 [PERSON] було складно інший заповіт, однак новий заповіт охопив лише частину спадкового майна, а саме: належний спадкодавці грошовий вклад. Відтак саме в цій частині новий заповіт скасував попередній заповіт. В іншій частині заповіт від 30.03.2004 на ім`я [PERSON] залишився незміненим і не скасованим. Спадкодавиця [PERSON] померла [INFO] , відтак спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом і оскільки судом встановлено факт його спільного проживання з [PERSON] на час відкриття спадщини, тому в силу приписів частини 3 статті 1268 ЦК України позивач [PERSON] вважається таким, що прийняв цю спадщину. Однак [PERSON] позбавлений можливості юридично оформити право на спадщину у визначений законом позасудовий спосіб, оскільки у цьому йому відмовлено уповноваженою особою (нотаріусом). Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1254, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved