Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від яких 18.06.2010 року у сторін народився син [PERSON]. З 02.09.2011 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі. Однак, відповідач часто зловживав спиртними напоями, приходив додому в нетверезому стані, ображав позивача нецензурними словами, застосовував до неї фізичну силу в присутності малолітньої дитини сторін. Через вказану поведінку відповідача позивач з малолітньою дитиною переїхала проживати до свого батька. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання вказаної дитини, а позивачу, яка працює пакувальником дитячих іграшок в ТзОВ «Інтелком ( м.Івано-Франківськ) та отримує мінімальну заробітну плату, самостійно важко утримувати цю дитину, оскільки дитина росте, потребує значних витрат, а коштів для забезпечення її всім необхідним не вистачає. Позивач вказує, що син повністю перебуває на її вихованні та утриманні. В позовній заяві також зазначено, що відповідач офіційно непрацевлаштований, отримує нерегулярний мінливий дохід, однак, його стан здоров'я та матеріальне становище дають можливість утримувати сина. Тому позивач, посилаючись на положення ст.ст.180, 184 Сімейного кодексу України, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаного сина в розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення останнім повноліття. В судовому засіданні 24.10.2016 позивач подала до суду письмову заяву, в якій просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, оскільки їй стало відомо, що відповідач працевлаштований. Відповідач в судовому засіданні 24.10.2016 року надав підтверджуючі його працевлаштування документи, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій погодився із запропонованим позивачем розміром аліментів у виді 1/4 частини всіх видів доходу. Суд, заслухавши сторін, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно з даними свідоцтва про шлюб сторони одружилися 02.09.2011 року (а.с.3). Судом встановлено, що згідно із довідкою, виданою 21.10.2016 року за №1, відповідач [PERSON] працює на посаді підсобного робітника із щомісячним посадовим окладом 1\~450 грн. в ТзОВ «М.Т.А.» ( смт. Отинія Коломийський район Івано-Франківська область (а.с.17)). Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного, враховуючи визнання відповідачем змінених позовних вимог, наявність відомостей про місце роботи відповідача, усталену судову практику, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з положеннями ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 191 СК України,

Outcome: approved