Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2020 року позовні вимоги [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький ДБК» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький ДБК» на користь [PERSON] нараховану але не виплачену заробітну плату у розмірі 9107 гривень 58 копійок. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький ДБК» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.08.2019 р. по 10.03.2020 р. у розмірі 38\~014\~гривень 38копійок, яка зазначена без відрахування податку та обов`язкових платежів і зборів, та з якої податок і збори підлягають відрахуванню при сплаті. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький ДБК» на користь [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький ДБК» на користь держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. 19.08.2020 року від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення у справі про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 1500 гривень. Частиною 4 ст.270 ЦПК України встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. З урахуванням обставин, що стали підставою для ухвалення додаткового рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: 1)\~на професійну\~правничу допомогу; 2)\~пов`язані із\~залученням свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; 3)\~пов`язані з\~витребуванням доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України). Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що участь адвоката, який представляв інтереси позивача у справі [PERSON] і факт надання правової допомоги підтверджено договором №15-12/19 від 04.12.2019 про надання правничої допомоги , додатковою угодою №1 до договору про надання правничої допомоги №15-12/19 від 04.12.2019 року , актом виконаних робіт від 06.12.2019 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру №08 від 06.12.2019 року на суму 1500 гривень, ордером на надання правової допомоги від 10.12.2019 року. Суд вважає, що визначена адвокатом сума є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Відтак, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, які також включають витрати на професійну правничу допомогу, що становить 1500 гривень. Враховуючи те, що при ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, позов задоволено, а позивач підтвердив надані йому адвокатські послуги, належними засобами доказування, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить суму в розмірі 1500 гривень.

Outcome: approved