Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] , звернувся в суд із позовною заявою про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї до відповідачки [PERSON] , де третьою особою є орган опіки та піклування у справах дітей Вашківецької об`єднаної територіальної громади. Просить зобов`язати [PERSON] , [INFO] , яка проживає в [ADDRESS] не перешкоджати [PERSON] , [INFO] брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з своїм сином [PERSON] , [INFO] ; визначити наступні способи [PERSON] для участі у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , особисте спілкування: побачення два раз на тиждень: субота та неділя із 09.00 год. до 20.00 год. за місцем його проживання, перебування, а також мати можливість на вихідні та святкові дні; вільно брати сина [PERSON] , із виїздом до місця проживання Позивача, спільний відпочинок: другу половину літніх канікул дитина проводить із батьком в нього вдома, по місцю проживання [PERSON] , необмежене спілкування з сином [PERSON] , [INFO] , особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення [PERSON] із сином або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні син проводить з батьком; зобов`язати [PERSON] , за два дні до дня його зустрічі з сином, надати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Свої позовні вимоги обґрунтував наступним. 15 вересня 2010 року був зареєстрований шлюб з [PERSON] , від якого є спільна дитина: [PERSON] , [INFO] . 05.10.2017 року заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області у справі за № 713/1398/17 року, за позовною заявою [PERSON] , шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишився проживати разом із [PERSON] , у будинку її батьків, які постійно керують їх родиною, чинять тиск та мають негативний вплив не тільки на колишню дружину, а також на сина. Фактично з самого моменту розлучення, у них почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні їхнього сина, відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони [PERSON] , її батьків та співмешканця колишньої дружини, які проживають разом із сином, стосовно неможливості нормального спілкування із рідним сином. Всі намагання з моменту розлучення, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки [PERSON] перешкоджає та штучно створює такі обставини через, які не може нормально зустрічатися з сином. Зазначив, що в травні 2019 року звернувся до органу опіки та піклування, пов`язаної з захистом прав дитини Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області із заявою про встановлення порядку побачення з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] ». 30 травня 2019 року рішенням виконкому Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області №30 було встановлено порядок побачення [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] . У серпні 2019 року [PERSON] звернулась до Вижницького районного суду Чернівецької області із позовною заявою, про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 12.09.2019 року позов [PERSON] було задоволено. Рішення виконує, вчасно сплачує аліменти на утримання рідного сина [PERSON] . У жовтні 2019 року прийшов до будинку батьків [PERSON] , у якому вони проживають, із наміром побачити рідного сина, але [PERSON] умисно не надала такої можливості. В квітні 2020 року звернувся до органу опіки та піклування, пов`язаної з захистом прав дитини Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області із заявою обстежити матеріально-побутові умови сім`ї [PERSON] , так як не мав жодної можливості побачитись із рідним сином [PERSON] 13 квітня 2020 року працівниками органу опіки та піклування було здійснено перевірку по місцю проживання [PERSON] , про що складено відповідний акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї. Під час перевірки [PERSON] працівником органу опіки та піклування, пов`язаної з захистом прав дитини Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, [PERSON] було рекомендовано надати можливість батькові [PERSON] , поспілкуватись із рідним сином. 02 травня 2020 року повторно звернувся у Вижницьке відділення поліції та 15 травня 2020 року отримав відповідь про те, що дане питання вирішується тільки в судовому порядку. Зазначив, що намагається налагодити нормальний зв`язок із дитиною, приймати участь у його вихованні, утриманні, розвитку його здібностей та забезпечувати всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Його права як батька, сьогодні є порушеними. Після чисельних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою. Для того щоб бачитись із сином йому доводиться змінити свій життєвий графік по іншому, організувати своє життя, витрачати багато часу на шлях, щоб добратися до місця проживання рідного сина, тобто із села Тисовець Сторожинецького району до м.Вашківці, Вижницького району, під час пандемії, коли відсутнє транспортне сполучення, і це все лише з тією метою, щоб постійно бачити рідного сина [PERSON] та мати можливість вільно, без участі будь-яких інших осіб спілкуватися з ним, вирішувати абсолютно любі питання пов`язанні з його розвитком, як фізичним, так і духовним, підвищувати його свідомість щодо оточуючого його світу, забезпечувати його усім необхідним та виховувати свого сина у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, батька. Ніякі сторонні особи, крім нього, як рідного батька не зможуть всьому цьому навчити [PERSON] , забезпечити це все йому, а також замінити дитині спілкування з батьком та самого батька. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, надала письмовий відзив, в якому зазначила наступне. Позовні вимоги, у тому вигляді, в якому вини викладені в позовній заяві, не підлягають до задоволення з наступних підстав: Із змісту позовної заяви вбачається, що міститься три позовні вимоги. Перша позовна вимога - позивач просить зобов`язати її не чинити йому перешкод брати участь у вільному вихованні та спілкуванні із нашим спільним сином [PERSON] . Вона ніколи не перешкоджала позивачу спілкуватись із сином [PERSON] . В позовній заяві зазначено, що позивач у жовтні 2019 року прийшов до будинку батьків із наміром побачити рідного сина, показав рішення виконкому Вашківецької міської ради №30 від 30.05.2019 р., проте вона не надала такої можливості позивачу. Як в позовній заяві, так і в доданих до неї документах, немає жодної відомості, що вона порушила зазначене вище рішення виконкому Вашківецької міської ради. Так, в даному рішенні зазначено, що позивачу встановлено порядок побачень з малолітнім-сином, а саме: щосуботи та щонеділі з 10 год. до 16 год., раз в тиждень по буднях для відвідування дитячих заходів та дитячих розважальних установ, у свята: дня народження та інші святкові дні, у період хвороби безперешкодне відвідування дитини за місцем фактичного знаходження (проживання). Проте немає жодного доказу, що позивач у жовтні 2019 року прийшов до будинку батьків, саме в день, визначений йому рішенням виконкому міської ради. Позивач в позовній заяві зазначив, що у жовтні 2019 року прийшов до будинку батьків із наміром побачити рідного сина, більше він не приходив, щоб побачити свого сина, звертався до Вижницького відділення поліції двічі, хоча поліція не вирішує питання щодо спілкування із дитиною, звертався до органу опіки та піклування, хоча питання спілкування із дитиною вирішено рішенням виконкому міської ради. В січні 2020 року, після Йорданських свят, вона зателефонувала позивачу та повідомила, що буде їхати в м.Чернівці, та може дати йому сина [PERSON] для спілкування. Він погодився, вони зустрілися в м. Чернівці біля центрального входу в парк Шевченка. Вона віддала [PERSON] сина [PERSON] , а сама пішла по своїх справах. Він спілкувався із сином, скільки хотів, потім зателефонувала, вони зустрілися, посиділи в кафе, поспілкувалися, вона забрала сина і поїхала додому. В подальшому позивач поїхав до Англії, але вона не дала сина для спілкування через карантин. Позовні вимоги викладені таким чином, щоб постійно тримати її в напрузі, та залежати від бажання чи не бажання позивача спілкуватись із сином: субота та неділя з 9 год. до 20 год. мати можливість спілкуватись із сином. Вбачається, що позивач має право в любий час із 9 год. до 20 год. приїхати до будинку батьків та спілкуватись із сином, тобто він може приїхати о 9 год. чи може приїхати о 16 год., чи 19 год. 30 хв. І вона повинна бути вдома та чекати [PERSON] , приїде чи не приїде. Вбачається, що позивач має право на побачення, але це не є його обов`язком. [PERSON] хоче покласти на неї обов`язок повідомляти його за два дні до визначеного дня побачення надавати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання та перебування дитини. Тобто із позовних вимог вбачається, що [PERSON] просить суд покласти на неї обов`язок, який ґрунтується на праві позивача, на побаченні із малолітнім сином. Хоча в позовній заяві позивачем не зазначено, яким чином вона повинна надавати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання та перебування дитини. Очевидно, що такі позовні вимоги не можуть бути задоволені. Вони не можуть бути задоволені також і потій причині, що позивачем не сплачено судовий збір за дану окрему позовну вимогу. Дивними є позовні вимоги в тій частині, що позивач просить суд покласти на неї обов`язок - вільно брати сина [PERSON] із виїздом до місця проживання [PERSON] на спільний відпочинок - на другу половину літніх канікул дитина проводить із батьком вдома по місцю проживання позивача. Ці позовні вимоги є по суті позовними вимогами про визначення місця проживання дитини, але такі позовні вимоги не заявляються. Дивним і незрозумілими є позовні вимоги в частині - необмежене спілкування з сином [PERSON] [INFO] ., особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином. По перше дані позовні вимоги суперечать позовним вимогам позивача щодо визначення способу участі у вихованні сина, а саме побачення в суботу та неділю з 9 год. до 20 год. А по друге не зрозуміло яким чином суд може покласти на неї обов`язок щоб позивач мав можливість необмежено спілкуватись із сином - необмежене спілкування з сином [PERSON] [INFO] , особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином. І позивач не зазначає про це в позовній заяві, а саме яким чином вона має забезпечити можливість позивачу необмежено спілкуватись із сином. [PERSON] утаїв від суду, що він хворіє на вірусний гепатит В, знаходиться на обліку у Чернівецькій обласній лікарні. Не знали, мабуть, про дану обставину, у виконкомі Вашківецької міської ради, коли приймали рішення №30 від 30.05.2019 року. А тому є великий ризик для сина [PERSON] , який має проблеми із серцем, аномально розширена хорда ЛШ, знаходиться на обліку в Чернівецькій обласній дитячій лікарні з цього приводу, кардіологічне відділення. Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач взагалі не звертався до органу опіки та піклування з цього приводу, вбачається із змісту позовної заяви, що позивач звертався до Вашківецької міської ради із заявою обстежити матеріально-побутові умови проживання відповідача. В період карантину та поширенню на території України коронавірусу, гуляти із малолітньою дитиною, яка має проблеми із серцем, по місту, та по інших місцях масового скупчення людей, невиправдано. Заяви (клопотання) учасників справи. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, посилались на обставини викладені у позові та у відповіді на відзив, де зазначили, що [PERSON] в 1-му розділі вказує на те, що [PERSON] не надано жодного доказу, що він у жовтні місяці 2019 року прийшов до будинку батьків, саме в день, визначений йому рішенням виконавчого комітету Вашківецької міської ради. Даний факт того, що [PERSON] 18 жовтня 2019 року приходив до [PERSON] , щоб побачити сина, підтверджується відеофайлом, на якому чітко видно, що дідусь, забрав дитину в машину і поїхали в невідомому напрямку, такими діями, не дав можливості побачитись із рідним сином. [PERSON] не перебував та не перебуває на обліку у зв`язку на вірусний гепатит В, але у зв`язку із пандемією викликаною Ковід-19, [PERSON] не має змоги отримати довідку, про те, що він не перебував та не перебуває на обліку в Чернівецькій обласній лікарні. [PERSON] робить головною проблемою те, що на даний час в Україні діє пандемія, яка викликана короновірусом, а тому [PERSON] не має права приходити та спілкуватися із рідним сином. Так, в Україні дійсно введені певні обмеження, пов`язанні із Ковід-19, але в даному випадку, саме можливість спілкування по телефону являється найкращим та найбезпечнішим способом спілкування в даний час. Просять позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, надали заперечення на відповідь на відзив, де зазначили, що електронні докази не являються належними та допустимими, оскільки невідомо за допомогою якого пристрою було здійснено запис даних аудіо файлів. А це є підставою не досліджувати даний цифровий носій із записаними на нього аудіо файлами, та є підставою вважати цифровій носій неналежним та недопустимим доказом. Крім того, цифровий носій може містити шкідливі віруси, та призвести до збою в локальній мережі Вижницького районного суду, в результаті чого державі можуть бути спричинені значні збитки. Щодо того, що [PERSON] утаїв від суду ту обставину, що він хворіє і знаходиться на диспансерному обліку, то у відповіді на відзив він намагається ввести в оману суд, і про дану обставину не було відомо органу опіки та піклування Вашківецької міської ради, коли вирішувалось питання щодо участі позивачу у вихованні сина. Рішенням Вашківецької міської ради №310 від 30 травня 2019 року визначено порядок спілкування позивача із малолітнім сином. Проте позивач намагається змінити спосіб участі у вихованні сина, всупереч прийнятому рішенню міської ради, безпідставно та необґрунтовано стверджуючи, що вона йому чинить перешкоди в спілкуванні із сином. Під виглядом усунення перешкод в спілкуванні сином, позивач намагається встановити порядок спілкування із сином, який є зовсім інший, ніж в зазначеному рішенні виконкому. Крім того, позивач постійно, по три місяці знаходиться в Англії, а тому не спілкується із сином. Просили відмовити в задоволенні позову. В судове засідання представник органу опіки та піклування у справах дітей Вашківецької міської ради не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи представник Вашківецької міської ради надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши позивача [PERSON] та його представника [PERSON] , відповідачку [PERSON] та її представника [PERSON] , вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] з 15.09.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 05.10.2017 року, розірвано, що підтверджується його копією. В шлюбі [INFO] , у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження №3271 від 2014 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Кашкайн, Португалія. Позивач [PERSON] звертаючись із позовом про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї посилається на те, що відповідачка [PERSON] перешкоджає йому у спілкуванні з сином, яке є його обов`язком. На підтвердження обставин викладених у позові позивач [PERSON] надав наступні докази. Рішення виконавчого комітету Вашківецької міської ради №310 від 30 травня 2019 року з даних яких якого вбачається, що рішенням встановлено наступний порядок побачення [PERSON] , [INFO] , з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] : 1. Встановити порядок побачень [PERSON] , з малолітнім сином [PERSON] , а саме: щосуботи та щонеділі з 10 до 16 годин; раз в тиждень по буднях для відвідування дитячих заходів та дитячих розважальних установ: у свята: дні народження та інші святкові дні; у період хвороби безперешкодне відвідування дитини за місцем фактичного знаходження (проживання). 2. Попередити [PERSON] про відповідальність за вчинення перешкод [PERSON] у вихованні та особистому спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] . 3. Попередити [PERSON] та [PERSON] про відповідальність за збереження життя, здоров`я та належне виховання дітей у відповідності до вимог чинного законодавства України. 4. Контроль за виконанням даного рішення покласти на заступника міського голови Приймака А.Ю. Копії квитанцій за 21.10.2019 року в сумі 7308,00 грн.; за 12.11.2019 року в сумі 1836,00 грн.; за 10.12.2019 року в сумі 1836,00 грн.; за 10.01.2020 року в сумі 1836,00 грн.; за 25.02.2020 року в сумі 20,00 грн.; за 10.03.2020 року в сумі 1836,00 грн.; за 12.05.2020 року в сумі 1836,00 грн. Копія відповіді Вижницького ВП Кіцманського ВПГУНП в Чернівецькій області №5690/123/48/01/19 від 23.10.2019 року з даних якої вбачається, що [PERSON] надано відповідь на його звернення з приводу заборони колишньої дружини [PERSON] спілкуватись та бачитись із сином [PERSON] від 18.10.2019 року згідно якої встановлено відсутність ознак адміністративного чи кримінального правопорушення. Акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 13 квітня 2020 року з даних якого вбачається, що до служби у справах дітей звернувся батько [PERSON] з проханням перевірити стан здоров`я і умови проживання його сина, так як мати [PERSON] - відмовляється піднімати слухавку, та ввімкнути телефон хлопчика, щоб він поспілкувався з сином. Встановлено, що хлопчик [PERSON] , живе з мамою, умови проживання добрі, хлопчик у хорошому настрої, грається забезпечений всім необхідним. Візуально, і зі слів матері здоровий. Мамі роз`яснено права батька в спілкуванні з дитиною, на основі рішення виконавчого комітету Вашківецької міської ради №310 від 30.05.2019 року. Висновок та прийняте рішення: Рекомендовано надати можливість батькові поспілкуватись з дитиною. Копія відповіді Вижницького ВП Кіцманського ВПГУНП в Чернівецькій області №123/48/01/20 від 15.05.2020 року з даних якої вбачається, що [PERSON] надано відповідь на його звернення з приводу заборони колишньої дружини [PERSON] спілкуватись та бачитись із сином [PERSON] від 02.05.2020 року згідно якої встановлено відсутність ознак адміністративного чи кримінального правопорушення. Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №213747756 від 24.06.2020 року з даних якого вбачається, що [PERSON] є власником квартири, загальною площею 32,6 кв.м., житловою площею 22,8 кв.м., яка розташована в [ADDRESS] . Судом також досліджені електронні докази надані позивачем [PERSON] , однак дані докази до уваги не беруться, є неналежними, оскільки не зазначено дати, місяця та року щодо фіксації інформації, яка знаходиться на флеш носії. На спростування обставин викладених у позовній заяві та на підтвердження заперечень відповідачкою [PERSON] надано наступні докази. Довідка обласної дитячої лікарні Відділення ультразвукової діагностики від 13.09.2018 року з даних якого вбачається, що малолітньому [PERSON] встановлено діагноз ЕхоКГ ознаки аномально розташованої хорди ЛШ та фотокопії на яких зображений [PERSON] з сином [PERSON] без зазначення дати, місяця та року фото. Довідка Вашківецької міської ради №508 від 16 вересня 2020 року з даних якої вбачається, що перешкоджання [PERSON] , [PERSON] бачитись з його малолітнім сином [PERSON] на адресу Вашківецької міської ради офіційних заяв не надходило. Мотиви суду та застосовані норми права. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року , ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування . Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини . Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Між сторонами не досягнуто згоди щодо часу та способів спілкування позивача з сином. Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод . Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами . Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини . Законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Всі питання виховання дитини батьки зобов`язані вирішувати спільно. Законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. При встановленні способу спілкування суд має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішення від 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції», між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами склались відносини, які позбавляють позивача можливості регулярно спілкуватися з дитиною. При цьому суд враховує інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні з своїм сином, бере до уваги висновок органу опіки та піклування, та приходить до висновку про можливість визначення періодичних тимчасових побачень батька з дитиною, оскільки право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування малолітньої дитини з батьком відповідає її інтересам. Оскільки позивач є батьком дитини, то мати, з якою проживає дитина, не має права перешкоджати у здійсненні батьком своїх прав щодо виховання сина. Будь-яких обмежень у спілкуванні позивача з дитиною судом не встановлено і тому суд вважає, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Позбавлення позивача права щодо його участі у спілкуванні та вихованні сина може позбавити дитину родинних зв`язків з батьком, любові та турботи з боку останнього. За таких обставин, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів суд вважає за необхідне зобов`язати [PERSON] , не перешкоджати [PERSON] брати участь у вихованні та вільному спілкуванні із неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] . Визначити способи участі [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , наступним чином: У вигляді побачення з дитиною та особистого спілкування: щосуботи, щонеділі з 10-00 год. до 18-00 год. з правом перебування за місцем проживання [PERSON] , а також відвідування культурних та дитячих розважальних закладів під час побачень без присутності [PERSON] ; у свята: дні народження та святкові дні з 10-00 год. до 14-00 год.; під час літніх канікул другу половину канікул дитина [PERSON] перебуватиме у батька [PERSON] по місцю його проживання без присутності [PERSON] . Суд критично відноситься щодо тверджень відповідачки [PERSON] , що вона не перешкоджає позивачу у спілкуванні з сином. Дана обставина спростовується зверненням позивача [PERSON] до органу опіки, правоохоронних органів та суду. Таким чином, суд вважає, що позивач позбавлений можливості безперешкодно спілкуватися із сином і тому він був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Разом з цим, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог в частині надання необмеженого спілкування з сином [PERSON] , [INFO] , особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення [PERSON] із сином або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні син проводить з батьком; зобов`язати [PERSON] , за два дні до дня його зустрічі з сином, надавати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомляти про це особисто на наступний день з дня настання таких обставин, необхідно відмовити. У разі зміни обставин, з врахуванням яких суд визначив способи участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, сторони, враховуючи передусім інтереси дитини, можуть змінити вказані способи, а у разі недосягнення згоди звернутися за вирішенням спору до суду. Згідно ч.1, п.3, ч.2 ч.10 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1261,20 гривень. На підставі ст.ст. .5, 7, 141, 151, 153, 157, 159 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», Декларації прав дитини, Конвенцією про права дитини, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст.4, 5, 13, ст.76, 77, 258-265, 354 ЦПК України, Суд, -

Outcome: partial