Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернулася 20.05.2021 до Кіцманського районного суду Чернівецької області із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на ј частину спадкового майна. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який був зареєстрований та постійно проживав за адресою [ADDRESS] . На день смерті чоловіка йому належало нерухоме майно, яке увійшло в спадкову масу, а саме: житловий будинок літ.А, загальною площею 170,60кв.м., житловою площею 57,90кв.м., 1985 року побудови вартістю 379104 грн.; Гараж літ.Б, вартістю 81143 грн.; Комора, літ.В. вартістю 49932 грн.; Сарай літ.Г, вартістю 43445грн.; Сарай літ.Д, вартістю 47632грн.; Сарай літ.Е, вартістю 6338грн.; Убиральня літ.Ж, вартістю 3670грн.; Огорожа літ.№1-4, вартістю 104437грн.; загальною вартістю будівель та споруд 715701 грн., що розташовані по [ADDRESS] та земельна частка (пай) розміром 0,89га, яка перебувала в колективній власності колгоспу ім.Шевченка с.Драчинці Кіцманського р-ну. Зазначає, що спадкоємцями за законом зазначеного майна являється: вона - дружина [PERSON] та його діти дочка [PERSON] , дочка [PERSON] та син [PERSON] , які спадщину прийняли, подавши до нотаріальної контори відповідні заяви у передбачений законом строк. Так, на майно у вигляді права на земельну частку (пай) отримали відповідні Свідоцтва про право на спадщину за законом, в тому числі і вона отримала право на 1/4 частку (пай), яка перебуває в колективній власності колгоспу ім.Шевченка, розміром 0,89 га без визначення меж цієї частки в натурі. Однак, на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] Свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі ніхто із спадкоємців не отримав по причині відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Посилається на те. що відповідачі звернулися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно по ј частині за кожним та рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30.01.2020 за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування на 1/4 частину за кожним житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташовані по [ADDRESS] . Вона, як відповідач позовні вимоги визнала, проте зустрічного позову не пред`являла. Вказує на те, що на даний час бажає оформити спадкові права, однак через нотаріальну контору позбавлена можливості це зробити по причині відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на майно. За таких обставин, з посиланням на норми закону, просить визнати за нею право власності на 1/4 частки спадкового майна (а.с.1-27). Відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений судом термін не подано. Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29 червня 2021 року прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18 серпня 2021 року (а.с.29). У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не прибула, однак 18.08.2021 скерувала заяву, у якій просила залишити [PERSON] єдиним відповідачем у даній справі, у зв`язку з тим, що він набув право власності на 2/4 частини спадкового майна, що належало [PERSON] та [PERSON] , таким чином він став власником ѕ частини спадкового майна, а саме житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, розташовані по [ADDRESS] . Крім того, вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просила суд задовольнити позов і розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не прибув. 18.08.2021 надіслав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, з наслідками такого визнання ознайомлений. Крім того, вказав на те, що на день розгляду справи у суді, він являється єдиним власником ѕ частини спадкового майна, відповідно до договору дарування від 15.06.2021 року. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.03.2018 року, виданого виконавчим комітетом Драчинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, [PERSON] , помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №12 (а.с.9). Згідно наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.07.2007 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12.07.2007 року (а.с. 10) Як вбачається із довідки виданої виконкомом Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 11.06.2021 №1152, [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований та постійно проживав за адресою [ADDRESS] . Спадкоємцями майна за законом, після його смерті являються: дружина [PERSON] , 1969 року народження та його діти дочка [PERSON] , 1983 року народження, дочка [PERSON] , 1993 року народження та син [PERSON] , 1987 року народження (а.с. 11) Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30.01.2020 №718/2432/19 за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування на 1/4 частину за кожним житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташовані по [ADDRESS] (а.с. 15-16) Довідкою Драчинецької сільської ради стверджується, що [PERSON] , який помер [INFO] належав житловий будинок за адресою по [ADDRESS] (а.с. 17). Згідно копії рішення виконавчого комітету Драчинецької сільської ради №58/12 від 13.12.2006 року вбачається, що виконком сільської ради вирішив оформити право власності на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] за [PERSON] . На підставі цього рішення 16.01.2007 року Петровському видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок 1985 року побудови, загальною площею 170,60кв.м., житловою площею 57,90кв.м.; гараж Б; комору В, сараї Г, Д, Е; убиральню Ж; огорожі 1-4, що розташовані по [ADDRESS] та об`єкт нерухомого майна зареєстрований Кіцманським РБТІ в реєстрі права власності на нерухоме майно (а.с. 18-20). Крім того, згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , який виготовлений станом на 15.06.2021 року, та характеристики на будинок, встановлено, що житловий будинок побудований в 1985 році та складається з: житловий будинок літ.А, загальною площею 170,60кв.м., житловою площею 57,90кв.м., вартістю 379104 грн.; Гараж літ.Б, вартістю 81143 грн.; Комора, літ.В. вартістю 49932 грн.; Сарай літ.Г, вартістю 43445грн.; Сарай літ.Д, вартістю 47632грн.; Сарай літ.Е, вартістю 6338грн.; Убиральня літ.Ж, вартістю 3670грн.; Огорожа літ.№1-4 (а.с.21-26). Відповідно до довідки-характеристики, наданої оцінювачем [PERSON] 15.06.2021 №57, вбачається, що ринкова вартість житлового будинку літ. А, та господарських будівель і споруд, що розташовані по [ADDRESS] , становить 715701 (сімсот п`ятнадцять тисяч сімсот одна) гривня (а.с. 27). Відповідно до відповіді, наданої державним нотаріусом Беженар А.М. 07.07.2021 року за №171/02-14, на запит Кіцманського районного суду Чернівецької області, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заводилася 17.05.2018 року за заявами спадкоємців [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вказані особи отримали відповідні Свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме право на 1/4 частку (пай), яка перебуває в колективній власності колгоспу ім.Шевченка, розміром 0,89 га без визначення меж цієї частки в натурі. Свідоцтва про право на спадщину житлового будинку, в нотаріальній конторі ніхто із спадкоємців не отримав по причині відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Як вбачається, із копії договору дарування 2/4 часток житлового будинку від 15.06.2021 року зареєстрованого державним нотаріусом Кіцманської державної нотаріальної контори Беженар А.М. у реєстрі за №1069, [PERSON] прийняв у дар 2/4 частки житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] від своїх сестер [PERSON] , 1983 року народження та [PERSON] , 1993 року народження. Норми права, які застосував суд. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, у відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як передбачено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його . Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України). Згідно ч.ч.1,2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Крім того, згідно із положеннями ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 ЦК України. Статтею 1261 ЦК України визначено, що діти спадкодавця та той з подружжя, що його пережив та батьки, відносяться до першої черги спадкоємців за законом. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до частини 4 статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства яке діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Пунктом 1.3 Тимчасового Положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 (втратило чинність 01 січня 2013 року) було передбачено, що Державна реєстрація прав проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації у межах встановлених адміністративно-територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ, створеними до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» та підключеними д Реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно пункту 1.8 цього Положення реєстр прав власності на нерухоме майно є єдиною державної інформаційною системою, що містить відомості про зареєстровані права, суб`єктів прав, об`єкти нерухомого майна та незавершеного будівництва (далі - об`єкти, права щодо яких підлягають державній реєстрації), правовстановлюючі документи та документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва. Так, на час будівництва спірного будинку діяла постанова Ради Міністрів УРСР від 12 березня 1981 року № 125 «Про приймання в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» (втратила чинність згідно з постановою КМУ від 15 жовтня 1992 року №587 у зв`язку з прийняттям постанови КМУ від 5 серпня 1992 р. №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення»). Відповідно до п.п. «к» п.2 Постанови передбачалось прийняття в експлуатацію державними приймальними комісіями (призначеними виконкомами районних, міських або районних у містах Рад народних депутатів) жилих будинків, гуртожитків, будинків дитячих дошкільних закладів, загальноосвітніх шкіл, незалежно від їх відомчої належності, а також усіх інших об`єктів житлово-цивільного призначення, які збудовані на кошти міжгосподарських підприємств/організацій у сільському господарстві, а також колгоспів, інших кооперативних та інших організацій або замовниками/забудовниками яких є виконкоми районних, міських або районних у містах Рад народних депутатів. Постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність 30 грудня 2004 року) було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Зазначеною Постановою було встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію об`єктів недержавного замовлення визначається Радою Міністрів АРК, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями та погодженням з Держбудом. Крім того, суд зважає і на те, що у відповідності до п.3.1 роз`яснення ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у п.9 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року, право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку на земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Листом Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999р. № 12/5-126 роз`яснюється, що по об`єктах, які збудовані до 05.08.1992р., при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку, що складається БТІ. Тобто громадяни, які збудували житлові будинки до 05.08.1992р., могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно на земельній ділянці яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. Беручи до уваги зазначені нормативно правові акти, ВССУ у вищезгаданому листі № 24-753/0/4-13 робить висновок, що за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності, в порядку спадкування, на спірні будинки, збудовані до 05.08.92р., на які спадкоємець не отримав правовстановлюючі документи. Таким чином по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Крім того, згідно роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Враховуючи вищезазначені норми Закону, беручи до уваги те, що спадкове майно - житловий будинок, який розташований за адресою: по [ADDRESS] , побудований у 1985 році, тобто до 05.08.1992 року, та відповідно до даних копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.01.2007 серії [NUMBER] , належав померлому [PERSON] за наявності на такий будинок відповідної технічної документації БТІ, суд вважає за можливе, на підставі відповідних доказів, визнати право власності, в порядку спадкування, на такий будинок, на який спадкодавець не отримав правовстановлюючі документи. Оскільки прийняття в експлуатацію таких будівель на час збудування житлового будинку (1985р.) не вимагалося, а записи в погосподарських книгах визнавалися як такі, що підтверджують право власності особи на майно. При цьому, позивач, будучи спадкоємцем за законом, спадщину прийняв, однак позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлюючого документа на будівлі. Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що позивач позбавлений можливості визнати право власності на житловий будинок, розташований за адресою: по [ADDRESS] , що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку,

Outcome: approved