Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 07.11.2018 року в задоволенні позову [PERSON] до Валківської міської ради Харківської області, фізичної особи-підприємця [PERSON], фізичної особи-підприємця [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення Валківської міської ради Харківської області № 58.44 від 22.08.2006 року «Про припинення [PERSON] права користування частиною земельної ділянки», № 700 від 14.05.2010 року «Про надання ФОП [PERSON] в оренду земельної ділянки у м. Валки по вул. 1-го Травня, біля домоволодіння № 8», № 264.5 від 24.07.2009 року «Про надання ФОП [PERSON] в оренду земельної ділянки у м. Валки по вул. 1-го Травня, № 8», про визнання за позивачем права приватної власності на частину земельної ділянки, площею 0.0022 га по вул. 1-го Травня, будинок № 8 у м. Валки в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 20.07.2016 року, про зобовязання ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] усунути перешкоди у користуванні частиною земельної ділянки, площею 0.0006 га та 0.0012 га відповідно, які розташовані по вул. 1-го Травня, будинок № 8 у м. Валки, привівши вказані земельні ділянки у стан, що існував до початку їх використання, про витребування з чужого незаконного володіння ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] частину земельної ділянки, площею 0.0006 га та 0.0012 га, які розташовані по вул. 1-го Травня, будинок № 8 у м. Валки - відмовлено. При ухваленні рішення суду не вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до п.41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат із власної ініціативи на підставі ст.270 ЦПК має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання. У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання зявився позивач. Інші учасники судового провадження, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не зявилися, клопотань про відкладення судового розгляду не направили. Суд вважає за можливе ухвалення додаткового рішення за їх відсутності, що відповідає положенням ч.4 ст.270 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали цивільної справи № 615/194/17, суд прийшов до наступного висновку. За правилами ч.1, п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України (в редакції, що діяла на час предявлення позову) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на правову допомогу. Згідно ст.81 ЦПК України (в редакції, що діяла на час предявлення позову) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Положеннями ч.ч.1,2 ст.84 ЦПК України (в редакції, що діяла на час предявлення позову) встановлено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (в редакції, що діяла на час предявлення позову) розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З 15.12.2017 року даний закон втратив чинність, а ЦПК України запроваджено нові правила компенсації судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ч.1, п.п.1,4 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача (п.2 ч.2 ст.141 ЦПК). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ст.137 ЦПК України) Відповідно до п.п.1,2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Ч.8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно положень ст.30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст.59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 року № 13-рп/2000, від 30.09.2009 року № 23-рп/2009. Зокрема, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позовної заяви в 2017 році позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 3840 грн. (квитанції №20 від 16.02.2017 року, №№6,7,8,9,10 від 04.04.2017 року (т.1, а.с.2,43-47), тобто по 640 грн. за кожну із шести позовних вимог немайнового характеру, що відповідає положенням п.2 ч.2 ст.4, ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір». Оскільки в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, з урахуванням вимог ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача. Що стосується розподілу витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, на професійну правничу допомогу, суд, оцінивши надані докази та наведені нормативно-правові акти, приходить до наступного висновку. 22.05.2018\~року у\~відзиві на\~уточнений цивільний\~позов відповідач\~ФОП [PERSON]\~заявила про\~понесені значні\~судовівитрати та витрати, які вона очікує понести в звязку з розглядом справи на професійну правничу допомогу адвоката, надавши попередній (орієнтовний) розрахунок, який складає 17000 грн. (т.2 а.с.80-83) Із наданого представником відповідача ФОП [PERSON] Договору про надання правової допомоги, укладеного 11.05.2017 року з адвокатом [PERSON], діючою на підставі Свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю № 847 від 14.09.1998 року, вбачається, що адвокат бере на себе зобов'язання здійснювати представництво прав та законних інтересів відповідача у суді на умовах, передбачених Договором, а відповідач зобовязаний сплатити гонорар за надання правової допомоги. (т.1 а.с.71) 31.07.2018 року відповідач ФОП [PERSON] подала до суду Додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги від 11.05.2017 року, укладену 11.05.2017 року, в якій сторони визначили вартість послуг адвоката за основним Договором, а саме: - представництво інтересів [PERSON] у Валківському районному суді Харківської області в судовому засіданні під час розгляду цивільної справи №615/194/17 1000 грн. за кожне судове засідання; - підготовка, написання та подання в інтересах [PERSON] до Валківського районного суду Харківської області зустрічної позовної заяви, відзиву, заперечення 1000 грн.; - адвокатський запит 250 грн.; - підготовка, написання та подання в інтересах [PERSON] до Валківського районного Харківської області заяви, клопотання -500 грн.; - ознайомлення з матеріалами цивільної справи №615/194/17 500 грн.; - складання апеляційної скарги - 2000 грн. [PERSON] сплачує послуги адвоката готівкою - поетапно, авансом, або на протязі 30 днів після отримання вимоги про сплату послуги (за домовленістю). При цьому сторони домовилися, що термін «правова допомога» використовується та розуміється сторонами відповідно до положень ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» щодо терміну «правова допомога» та ст.131 Конституції України щодо терміну «професійна правнича допомога». По мірі\~виконання обовязків\~адвокат [PERSON]\~складає [PERSON]\~прийняття-передачі\~правової допомоги,\~який [PERSON]\~повинна підписати\~на протязі\~10\~днів після\~надання особисто\~(або\~відправлення поштовою\~кореспонденцією),\~а у\~разі незгоди,\~на протязі\~10\~днів надати\~адвокату свої\~письмові зауваження. (т.2 а.с.126) Одночасно відповідач\~ФОП [PERSON]\~надала [PERSON]\~прийняття-передачі\~правової (правничої)\~допомоги від\~21.05.2018\~року до\~зазначеного Договору,\~в якому\~вказано дата,\~вид правової\~допомоги та\~розмір винагороди,\~за виконану\~роботу:\~підготовка,\~написання та\~подання заперечення\~на позовну\~заяву вартістю\~1000\~грн.;\~представництво інтересів\~відповідача в\~судових засіданнях\~(11.05.2017\~року,\~30.05.2017\~року,\~15.08.2017\~року,\~31.08.2017\~року,\~06.11.2017\~року,\~05.12.2017\~року,\~08.05.2018\~року)\~загальною вартістю\~7000\~грн.;\~підготовка,\~написання та\~подання до\~суду заяв\~(30.05.2017\~ року,\~05.12.2017\~року)\~ 1000\~грн.;\~ознайомлення з\~матеріалами справи\~(31.08.2017\~року,\~08.05.2018\~року)\~ 1000\~грн.;\~підготовка,\~написання та\~подання заперечення\~на уточнену\~позовну заяву\~05.11.2017\~року \~1000\~грн.;\~підготовка,\~написання та\~подання відзиву\~на уточнений\~цивільний позов\~21.05.2018\~року \~1000\~грн. (т.2 а.с.125) На підтвердження викладених обставин відповідач ФОП [PERSON] надала квитанції:\~№17\~від 18.07.2017\~року про\~прийняття від\~неї грошових\~коштів за\~представництво інтересів\~у суді\~та складання\~заяви в\~сумі 3500\~грн.;\~№9\~від 28.04.2017\~року -\~за складання\~заперечення 1000\~грн.;\~№10\~від 11.05.2017\~року -\~за представництво\~інтересів у\~суді 2000\~грн.;\~№8\~від 08.05.2018\~року \~за ознайомлення\~з матеріалами\~цивільної справи\~500\~грн.;\~№1\~від 28.11.2017\~року \~за складання\~заперечення 1000\~грн.;\~№24\~від 01.10.2017\~року \~за представництво\~інтересів у\~суді 1000\~грн.;\~№4\~від 04.12.2017\~року \~за участь\~у судовому\~засіданні,\~складання заяви,\~клопотання 1000\~грн.;\~№21\~від 21.08.2017\~року \~за представництво\~інтересів у\~суді,\~ознайомлення з\~матеріалами справи\~1000\~грн.;\~№9\~від 21.05.2018\~року \~за підготовку\~та складання\~відзиву на\~уточнений цивільний\~позов 1000\~грн.,\~а всього\~на загальну\~суму 12000\~грн. (т.2 а.с.127-129) 12.09.2018\~року відповідач\~ФОП [PERSON]\~надала [PERSON]\~прийняття-передачі\~правової (правничої)\~допомоги від\~12.09.2018\~року до\~зазначеного Договору,\~в якому\~вказано дата,\~вид правової\~допомоги та\~розмір винагороди,\~за виконану\~роботу:\~представництво інтересів\~відповідача в\~судовому засіданні\~31.07.2018\~року вартістю\~1000\~грн.;\~підготовка,\~написання та\~подання заперечення\~на заперечення\~позивача 27.08.2018\~ року\~ 1000\~грн. (т.2 а.с.188) На підтвердження викладених обставин відповідач ФОП [PERSON] надала квитанції: №18 від 27.08.2018 року про прийняття від неї грошових коштів за складання заперечення на\~заперечення в\~сумі 1000\~грн.;\~№15\~від 01.08.2018\~року -\~за участь\~в судовому\~засіданні 1000\~грн. (т.2 а.с.189-190) 07.11.2018 року відповідач ФОП [PERSON] надала [PERSON] прийняття-передачі правової (правничої) допомоги від 06.11.2018 року до зазначеного Договору, в якому вказано дата, вид правової допомоги та розмір винагороди, за виконану роботу: представництво інтересів відповідача в судових засіданнях 12.09.2018 року вартістю 1000 грн., 17.09.2018 року 1000 грн. (т.3 а.с.31) На підтвердження викладених обставин відповідач ФОП [PERSON] надала квитанції: №20 від 12.09.2018 року про прийняття від неї грошових коштів за представництво інтересів\~відповідача в\~судових засіданнях\~в сумі\~1000\~грн.;\~№21\~від 17.09.2018\~року \~за представництво\~інтересів відповідача\~в судових\~засіданнях 1000\~грн. (т.3 а.с.32-33) Інших доказів щодо розміру\~витрат,\~що сплатила відповідач\~ФОП [PERSON] в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України суду не надано. В судовому засіданні позивач просив відмовити в задоволенні клопотання ФОП [PERSON], оскільки виконання адвокатом робіт (надання послуг) не підтверджено жодними документами, які можуть свідчити про їх складність та обсяг виконаних робіт (наданих послуг). В матеріалах справи наявні процесуальні документи, складені невідомою особою за підписом відповідача ФОП [PERSON], при цьому доказів, що вони складені адвокатом, матеріали справи не містять. Крім того, на думку позивача, вказані документи складені та подані з порушенням норм чинного ЦПК України, що ставить під сумнів їх виконання саме представником (п.1 ч.4 ст.137 ЦПК України). Часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) є лише час, затрачений адвокатом для участі у судових засіданнях, деякі з яких не відбулись, а деякі з яких були проведені без його участі, про що до суду була подана відповідна заява (п.2 ч.4 ст.137 ЦПК У країни). Доказів обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, з урахування вирішення питання про розподіл судових витрат за ініціативою суду, матеріали справи не містять (п.3 ч.4 ст.137 ЦПК України). Звернув увагу, що з урахуванням усіх уточнень цивільного позову, його ціна жодного разу не перевищувала суму 10000 грн. При цьому, тільки попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, датований 21.05.2018 року, зазначав витрати, що вже понесла відповідач [PERSON] - 12000 грн. (професійна правнича допомога), та очікувані - 5000 грн. (професійна правнича допомога та повязані з вчиненням процесуальних дій). Але до теперішнього часу невідомо, розподіл якої суми судових витрат має бути вирішено під час судового засідання 27.11.2018 року. З урахуванням викладеного позивач вважає, що питання стягнення судових витрат у невідомій сумі з урахуванням ціни позову (10000 грн.) суперечить п.4 ч.4 ст.137 ЦПК України. Критерії обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову, є непропорційними та необґрунтованими (при ціні позову 10000 грн., розмір судових витрат, визначених відповідачем значно його перевищує). Посилаючись на вимоги ч.3 ст.141 ЦПК України, вважає, що встановити чи повязані ці витрати з розглядом справи, не вбачається можливим, оскільки надані суду квитанції не містять конкретного обсягу виконаних робіт захисником (не встановлена повязаність отримання грошей у певні дати з обсягом виконаних робіт у даній справі). Подані відповідачем ФОП [PERSON] докази, начебто, понесення нею судових витрат у відповідному розмірі, унеможливлюють їх ототожнення з розглядом даної справи. Вказані докази суперечать вимогам ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в частині визначення первинного документу та господарської операції (квитанції, чеки тощо, які підтверджують реальність виникнення правовідносин сплати вартості послуг). Вважає, що саме поведінка відповідача під час розгляду справи призвела до затягування розгляду справи, оскільки подання позивачем заяв і клопотань було зумовлено тим, що відповідач ФОП [PERSON] усіляким чином ухилялась від виконання своїх процесуальних обовязків - подання документів і доказів у оригіналі, подання до суду документів, що не відповідали процесуальній формі тощо (п.3 ч.3 ст. 141 ЦПК України). На думку позивача, відповідачем ФОП [PERSON], на користь якого вирішується питання стягнення судових витрат, заходів досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору у відповідності до п.4 ч.3 ст.141 ЦПК України мирним шляхом під час розгляду справи не вживалось. Враховуючи пояснення позивача та докази, які містяться в матеріалах цивільної справи № 615/194/17, суд, виходячи з положень ст.141 ЦПК України, ст.30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», вирішує питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката,

Outcome: dismissed