Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі - позивач) через представника звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) і просить стягнути на його користь 62391,45 грн., з яких: 49167,90 грн. - в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої у результаті дорожньо-транспортної пригоди; 2403,55 грн. - інфляційне збільшення; 820,00 грн. - три відсотки річних; 10000 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди та покласти всі судові витрати на відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що 29.06.2020 о 21 год. 44 хв. в м. Суми на перехресті нерівнозначних доріг вул. Петропавлівська з вул. Перекопська, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом KIA Sportage, номерний знак [NUMBER] , під час виїзду з другорядної дороги вул. Перекопська не надав переваги в русі та допустив зіткнення з транспортним засобом ЗАЗ VIDA, номерний знак [NUMBER] під його керуванням. В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) його автомобілю спричинені механічні пошкодження. Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 01.09.2020 відповідача визнано винним. Він звернувся з заявою до страхової компанії відповідача для відшкодування шкоди. 06.07.2020 транспортний засіб був оглянутий представником страхової компанії та складено акт огляду. 03.08.2020 за його рахунок було придбано запасні частини на ремонт автомобіля на суму 58410 грн. 14.08.2020 автомобіль було відремонтовано у ФОП [PERSON] на суму 42090 грн. Загальна сума витрат на придбання запасних частин та ремонт пошкодженого транспортного засобу становить 100500 грн. 20.10.2020 на його рахунок було зараховано страхове відшкодування у розмірі 42455,20 грн. 14.12.2020 отримано від страховика страхове відшкодування у розмірі 8876,90 грн. Загальна сума, яку він отримав від страховика складає 51332,10 грн. Згідно розрахунку страхового відшкодування страховиком визначено вартість відновлювального ремонту (без врахування зносу деталей, що замінюються) у розмірі 73811,11 грн., а розмір матеріального збитку (з врахуванням зносу деталей, що замінюються) у розмірі 42455,16 грн. Зазначає, що страховик виплатив страхове відшкодування у розмірі 51322,10 грн., тому залишається невідшкодована шкода, яку має сплатити відповідач у розмірі 49167,90 грн. Вказує, що відремонтував автомобіль ще 14.08.2020 і саме з цього часу до відповідача має бути застосовані норми статті 625 ЦК України і ним має бути відшкодовано 52391,45 грн., з яких: 49167,90 грн. - матеріальна шкода, завдана у результаті дорожньо-транспортної пригоди; 2403,55 грн. - інфляційне збільшення; 820,00 грн. - три відсотки річних. Пошкодження автомобіля спричинило йому масові душевні страждання, спогади про дорожньо-транспортну подію не дають йому продовжувати жити в нормальному ритмі, погіршився сон, з`явилась дратівливість, нервозність, збитки не відшкодовані у повному обсязі. Розмір моральної шкоди оцінює в 10000 грн. 25.03.2021 від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Заперечення мотивує тим, що на місці ДТП у відповідача був наявний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності укладений з ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА». 06.07.2020 представником страхової компанії був складений протокол огляду транспортного-засобу з описом пошкоджень для подальшого визначення розміру матеріального збитку. Відповідно до розрахунків страхового відшкодування розмір збитку для розрахунку страхового відшкодування складає 94147 грн. Відповідно до полісу розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 130000 грн. на одного потерпілого, а тому страхова сума яку має виплатити страховик не виходить за межі страхового ліміту. Загальна сума, яка була виплачена позивачу складає 51332,10 грн. Зазначена позивачем сума витрат на придбання запчастин та ремонт пошкодженого транспортного засобу 100500 грн. відрізняється від суми, яка зазначена у розрахунках страхового відшкодування. Загальна вартість ремонту без врахування зносу складає 94147 грн. До рахунку-фактури № 11 та видаткової накладної № 11 включені товари - захист ременя, посилювач бамперу, які не були відмічені у протоколі від 06.07.2020, тобто не є наслідками ДТП та не можуть бути включені до суми страхового відшкодування. На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, а тому у разі наявності зобов`язання сплати інфляційного збільшення та 3 % річних, воно покладається на страховика. Крім того, позивач необґрунтовано визначив період, за яким прострочення грошового зобов`язання підлягає стягненню, та розмір такого стягнення. Зазначає, що днем початку нарахувань інфляційних втрат вважається день, наступний за днем, що є останнім для виплати страхового відшкодування страховиком. Позивач починає розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних від 14.08.2020, що не відповідає дійсності, а тому відсутні правові підстави для покладення на відповідача відповідальності за порушення грошового зобов`язання у відповідності до правил статті 625 ЦК України. Вказує, що позивач не надає доказів на підтвердження того, що внаслідок пошкодження автомобіля він зазнав масових душевних страждань, а тому відсутні підстави для відшкодування йому моральної шкоди у розмірі 10000 грн. 05.04.2021 від третьої особи ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» надійшли пояснення по справі, відповідно до яких 30.05.2020 між ПАТ НАСК «ОРАНТА» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (поліс АР/7792180) зі строком дії один рік, забезпеченим транспортним засобом визначено автомобіль КІА, номерний знак [NUMBER] . Відповідно до договору страхова сума за шкоду заподіяну майна становить 130000 грн. 30.06.2020 [PERSON] подав повідомлення про ДТП, яка сталася 29.06.2020 за участі автомобіля ЗАЗ VIDA, номерний знак [NUMBER] та автомобіля KIA Sportage, номерний знак [NUMBER] . 06.07.2020 аварійним комісаром був оглянутий пошкоджений транспортний засіб, про що складено Протокол огляду, в якому зазначено перелік пошкоджень та їх опис. 23.07.2020 [PERSON] звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі зазначеного протоколу складена калькуляція за якою визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ VIDA, номерний знак [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП і який складає 94147 грн. Розмір страхового відшкодування склав 51332,06 грн. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплатила страхове відшкодування двома частинами 45455,16 грн. - 12.10.2020 та 8876,90 грн. - 10.12.2020, тим самим повністю виконала зобов`язання за договором АР/7792180 щодо страхового випадку, який мав місце 29.06.2020. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. На підставі статті 625 ЦК України просив стягнути з відповідача на користь позивача три відсотки річних та інфляційне збільшення з 14.08.2020, тобто з моменту ремонту автомобіля. Зазначену дату визначив позивач, оскільки тоді було складено акт виконаних робіт. Відповідача про необхідність відшкодування збитків, які не відшкодовані страховою компанією не повідомляв. Сума стала відома після виплати страхового відшкодування. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи у судове засідання повторно не прибув. Його представник - [PERSON] подав клопотання, згідно якого позицію викладену у відзиві на позовну заяву підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Представник третьої особи ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не прибув, клопотань про відкладення не надходило. Заяви, клопотання. 25.03.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 05.04.2021 від представника третьої особи надійшли пояснення по справі. 06.04.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 12.03.2021 по справі відкрито спрощене позовне провадження на 06.04.2021. 06.04.2021 у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 27.04.2021. 27.04.2021 розгляд справи відкладено на 10.06.2021. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивач [PERSON] є власником транспортного засобу ЗАЗ VIDA, номерний знак [NUMBER] , 2012 року випуску, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 9). 29.06.2020 о 21 год. 44 хв. в м. Суми на перехресті нерівнозначних доріг вул. Петропавлівська з вул. Перекопська, [PERSON] керуючи автомобілем KIA Sportage, номерний знак [NUMBER] , під час виїзду з другорядної дороги вул. Перекопська не надав переваги у русі та допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ VIDA, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі вул. Петропавлівська, після чого автомобіль ЗАЗ по інерції від удару допустив наїзд на автомобіль JEEP, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , а автомобіль КІА допустив наїзд на автомобіль OPEL, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП усі транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином [PERSON] порушив пункти 16.11, 2.3 «б» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. За вказаних обставин постановою Зарічного районного суду м. Суми від 01.09.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. (а.с. 8). Згідно вимог частин 6 і 7 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/9620844, цивільно-правова відповідальність [PERSON] транспортного засобу KIA Sportage, номерний знак [NUMBER] забезпечена ПАТ «НАСУ «ОРАНТА». Термін дії полісу з 21.05.2020 до 20.05.2021. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 260000 грн., за шкоду заподіяну майну - 130000 грн., розмір франшизи - 0 (нуль) грн. (а.с. 48). На підставі проведеного аварійним комісаром [PERSON] огляду автомобіля ЗАЗ VIDA, номерний знак [NUMBER] , за участю власника автомобіля [PERSON] складено Протокол (Акт) огляду транспортного засобу від 06.07.2020, у якому відображено пошкодження автомобіля (а.с. 16 - 17). Згідно рахунку-фактури № 11 від 03.08.2020 [PERSON] одержано від ФОП [PERSON] запчастини на загальну суму 58410 грн. (а.с. 20). Відповідно до рахунку-фактури № 41 від 14.08.2020 та Акту виконаних робіт від 14.08.2020 ФОМ [PERSON] проведено ремонтні роботи автомобіля ЗАЗ VIDA, номерний знак [NUMBER] на загальну суму 42090 грн. (а.с. 23-24). Загальна сума витрат позивача [PERSON] на придбання запчастин та ремонт автомобіля ЗАЗ VIDA, номерний знак [NUMBER] становить 100500 грн. (54410 грн. + 42090 грн.). Згідно страхового акту ПАТ «НАСУ «ОРАНТА» № ОЦВ-20-18-29349/1 від 07.10.2020 розмір збитку для розрахунку страхового відшкодування визначається згідно калькуляції від 06.10.2020. Встановлено, що знос транспортного засобу на день страхового випадку становив 62 %. Вартість відновлювального ремонту (без врахування деталей, що змінюються) складає 73811,11 грн. Вартість деталей, що змінюються, без врахування зносу становить 50574,12 грн. Сума страхового відшкодування становить 42455,16 грн. (а.с. 11). 12.10.2020 на рахунок позивача [PERSON] перераховано суму страхового відшкодування за страховим актом № ОЦВ-20-18-29349/1 від 07.10.2020 у розмірі 42544,16 грн., яка отримана останнім 20.10.2020 (а.с. 19, 26). Згідно Ремонтної калькуляції № ВМ5663ВЕ від 17.11.2020 складеної в системі AUDATEX загальна сума вартості робіт складає 11676 грн., загальна сума додаткових витрат становить 100 грн., загальна сума фарбування складає 12737,45 грн., загальна сума запчастин становить 94950,94 грн., загальна сума вирахувань складає 803,94 грн. Загальна сума ремонту (після вирахувань) становить 94147 грн. + 20 % ціни (а.с. 13-15). Відповідно до зведеної таблиці даних попереднього розрахунку розміру матеріального збитку Дослідження № [NUMBER] складеного 17.11.2020, вартість відновлювального ремонту без урахування зносу становить 94147 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу (коефіцієнт 0,62) становить 51332,06 грн., розмір збитку складає 51332,06 грн. (а.с. 13). Згідно страхового акту ПАТ «НАСУ «ОРАНТА» № ОЦВ-20-18-29349/2 від 09.12.2020. Встановлено, що знос транспортного засобу на день страхового випадку становив 62 %. Вартість відновлювального ремонту (без врахування деталей, що змінюються) складає 94147 грн. Вартість деталей, що змінюються, без врахування зносу становить 69056,36 грн. Сума сплаченого страхового відшкодування за цим договором страхування та цим страховим випадком 42455,16 грн., сума страхового відшкодування становить 8876,90 грн. (а.с. 12). 10.12.2020 на рахунок позивача [PERSON] перераховано суму страхового відшкодування за страховим актом № ОЦВ-20-18-29349/2 від 09.12.2020 у розмірі 8876,90 грн., яка отримана останнім 14.12.2020 (а.с. 18, 27). Загальний розмір страхового відшкодування ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» [PERSON] за договором АР/7792180 щодо страхового випадку, який мав місце 29.06.2020 склав 51332,06 грн. (42544,16 грн. + 8876,90 грн.). На підтвердження суми трьох відсотків річних за період з 14.08.2020 по 05.03.2021 у розмірі 820 грн. та інфляційного збільшення за період з серпня 2020 року по лютий 2021 року у розмірі 2403,55 грн. до позову долучено відповідний розрахунок в основу якого покладено суму боргу - 49167,00 грн.(а.с.28). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина 2 статті 1187 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Статтею 3 Закону № 1961-IV передбачено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Таким чином, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у статті 22 Закону № 1961-IV, згідно з пунктом 22.1 якої, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена в порядку, встановленому цим законом. Згідно зі статтями 29, 32 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Системний аналіз пункту 32.7 частини 1 статті 32 Закону України Закону № 1961-IV, статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода в вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01.07.2020 у справі № 420/998/18 (провадження № 61-11714св19). З цих підстав доводи відповідача щодо покладення обов`язку відшкодування завданої шкоди, яка не виходить за межі страхового ліміту лише на страховика, суд вважає безпідставними. Судовим розглядом встановлено, що внаслідок винної поведінки відповідача [PERSON] був пошкоджений автомобіль [PERSON] і фактичний розмір заподіяної шкоди позивачу становить 100500 грн. У свою чергу страховик ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодувала останньому шкоду, яка визначена та оцінена в порядку, встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі 51332,06 грн. Відповідач належними і допустимими доказами не спростував розміру заподіяної позивачу шкоди. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди 100500 грн. і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) - 51332,06 грн., що становить 49167,94 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача трьох відсотків річних та інфляційного збільшення, суд зазначає наступне. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь інфляційне збільшення за період з серпня 2020 року по лютий 2021 року та три відсотки річних за період з 14.08.2020 по 05.03.2021, тобто з моменту складання акту виконаних робіт. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пунктах 44 та 45 постанови від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що «стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення». Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. На звернення [PERSON] страхова компанія ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» здійснила останньому остаточне страхове відшкодування щодо страхового випадку який мав місце 29.06.2020 у загальному розмірі 51332,06 грн. - 14.12.2020. Позивач [PERSON] з вимогою про відшкодування майнової шкоди до [PERSON] , як 14.08.2020, так і 14.12.2020 - після виплати страхового відшкодування страховиком не звертався, що підтвердив його представник у судовому засіданні. Відповідно до статті 13 ЦПК України вирішуючи позов у межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи, суд дійшов висновку що позивач усупереч статям 12,81 ЦПК України не довів належними і допустимими доказами підстав для стягнення з відповідача інфляційного збільшення та трьох відсотків річних згідно наданого розрахунку з 14.08.2020 виходячи із суми 49167 грн. 90 коп., як різниці між страховою виплатою, що визначена саме даним рішенням суду. Відтак, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційного збільшення та трьох відсотків річних, а тому позовні вимоги в частині стягнення 820 грн. 00 коп. - трьох відсотків річних та 2403 грн. 55 коп. - інфляційне збільшення підлягають залишенню без задоволення. Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини 2 цієї статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті. Розмір відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON] , у зв`язку з пошкодженням його автомобіля, тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках їх негативні наслідки з вини відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача у розмірі 5000 грн. Відтак, позовні підлягають частковому задоволенню. Судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК України). У разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини 2 статті 141 ЦПК України). При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. 21.08.2020 між адвокатом Кузнєцовим А.С. та [PERSON] укладено Договір № 21/08 про надання правової допомоги (а.с. 29). Згідно Акту виконаних робіт № 21/08 від 01.03.2021 в період з 21.08.2020 по 01.03.2021 були надані юридичні послуги за договором № 21/08 від 21.08.2020: консультація від 21.08.2020; складання проектів процесуальних документів, переговори з ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» для отримання виплати страхового відшкодування; складання адвокатського запиту від 06.01.2021; аналіз отриманих документів від страховика; отримання доказів вини особи, відповідальної за шкоду, розміру завданих збитків; консультація від 28.01.2021 та формування правової позиції; складання позовної заяви з розрахунком інфляційного збільшення та 3 % річних, підготовка додатків до позовної заяви. Вартість години - 750 грн., загальна кількість годин - 10 годин. Загальна сума - 7000 грн. (а.с. 30). 01.02.2021 [PERSON] на рахунок [PERSON] сплачено суму 7000 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 01.02.2021 (а.с. 31). Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідач на виконання вимог частини 6 статті 137 ЦПК України клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не подавав. З огляду на викладене та відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог: у відшкодування судових витрат - 788,32 грн. (62391,45 грн. х 908 грн. : 49167,90 грн.); у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 6077,36 грн. (62391,45 грн. х 7000 : 49167,90 грн.).

Outcome: partial