Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON], в якій просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11239052000 від 23 жовтня 2007 року у розмірі 34 016,41 доларів США, суму пені за тим самим договором у розмірі 22356,23 гривень, суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту з правилами № 11389728000 від 08 вересня 2008 року у розмірі 7 210,36 доларів США, суму пені за тим самим договором у розмірі 10 102,32 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 жовтня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту № 11239052000, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 35000 доларів США з кінцевим строком повернення у жовтні 2028 року та процентною ставкою 10,50% річних. Для забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за даним кредитним договором між позивачем та [PERSON] укладений договір поруки № П/11239052000 від 23 жовтня 2007 року. 08 вересня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту з правилами №11389728000, за яким останній отримав у кредит 11000 доларів США з кінцевим строком повернення у вересні 2018 року та процентною ставкою 13,85% річних. Для забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за даним кредитним договором між позивачем та [PERSON] укладений договір поруки №226650 від 08 вересня 2008 року. У звязку з тим, що у [PERSON] наявна прострочена заборгованість за обома кредитними договорами, позивач просить стягнути відповідний борг з обох відповідачів солідарно. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, представником подано заяву про розгляд справи за їх відсутності із врахуванням поданих письмових заперечень. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. 23.10.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту №11239052000 (далі кредитний договір -1), відповідно до якого останній отримав у кредит грошові кошти у сумі 35000 доларів США із застосуванням ануїтентної схеми погашення з процентною ставкою 10,50% річних та зобовязався повернути кредитні кошти в повному обсязі не пізніше жовтня 2028 року, сплатити всі відсотки та у разі порушення умов договору штрафні санкції. 23.10.2007 рокуміж ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки № П/11239052000, за яким остання зобовязалась солідарно відповідати за невиконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором - 1. 08.09.2008 між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту з правилами №11389728000 (далі кредитний договір -2), відповідно до якого останній отримав у кредит грошові кошти у сумі 11000 доларів США з процентною ставкою 13,85% річних та зобовязався повернути кредитні кошти в повному обсязі не пізніше вересня 2018 року, сплатити всі відсотки та у разі порушення умов договору штрафні санкції. 08.09.2008 між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки №226650, за яким остання зобовязалась солідарно відповідати за невиконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором - 2. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ч. 1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до положень ст. 554 ЦК України, в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. У відповідності до пункту 3.1 договору поруки № П/11239052000 договір діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за основним договором. Згідно позиції ВССУ у листі від 27.09.2012 №10-1393/0/4-12 строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Ідентична позиція висловлена Верховним судом України у постанові від 17.09.2014 у справі №6-53цс14, а також ВССУ, наприклад, в ухвалі від 16.06.2015 у справі №6-34159св14, ухвалі від 16.09.2015 у справі №6-4081св15, ухвалі від 16.09.2015 у справі №6-42669св14, ухвалі від 25.11.2015 у справі №6-23902св15, ухвалі від 16.12.2015 у справі №6-25711ск15 тощо. Таким чином, до договору поруки слід застосовувати вимоги ч.4 ст.559 ЦК України. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що останній сплачений черговий платіж датований 24 червня 2014 року. Водночас, ПАТ «УкрСиббанк» предявив вимогу до поручителя 24.03.2015 року, тобто після спливу 6-місячного строку. Отже, договір поруки від 23.10.2007 №П/11239052000 слід вважати припиненим у розумінні ст. 559 ЦК України з 24.12.2014 у звязку з невикористанням ПАТ «УкрСиббанк» права на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань у встановлений строк. Відповідно до пункту 3.1 договору поруки №226650 договір діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за основним договором або до погашення поручителем зобовязань боржника в рахунок виконання зобовязань за основним договором. На підставі зазначених норм закону, до договору поруки №226650 слід застосовувати вимоги ч. 4 ст. 559 ЦК України. З огляду на наданий позивачем розрахунок, останній сплачений черговий платіж за кредитним договором від 08.09.2008 датований 17 вересня 2014 року. Водночас, ПАТ «УкрСиббанк» предявив вимогу до поручителя 24.03.2015, тобто після спливу 6- місячного строку. Таким чином, договір поруки №226650 слід вважати припиненим у розумінні ст. 559 ЦК України. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо солідарного стягнення суми заборгованості за кредитними договорами, процентами, нарахованими за користування кредитами, та пені з [PERSON] не підлягають задоволенню через припинення договорів поруки. Позивач зазначає, що станом на 06.08.2015 у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором 1, яка складається з заборгованості за простроченим кредитом у сумі 30 504,07 доларів США, заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом у сумі 3 512,34 доларів США, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 5162,86 гривень та пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 17193,37 гривень. До позовної заяви додано відповідний розрахунок. Відповідач проти заявленого розміру заборгованості заперечує та надає власний розрахунок заборгованості, яка на його думку підлягає стягненню. Встановлено, що сторонами в пункті 1.2.2 кредитного договору -1 передбачено кінцевий строк повернення кредитних коштів жовтень 2028 року. Пунктом 12.1 кредитного договору -1 встановлено порядок дострокового повернення кредиту за вимогою банку, яким передбачено, що термін повернення кредиту вважається таким, що настав на 32 день після отримання або на 41 день після направлення з боку банка за адресою позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту. Пунктом 12.2 кредитного договору -1 передбачено, що згадане повідомлення направляється листом (цінний з описом та повідомленням про вручення). Суд приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що в рамках кредитного договору 1 не настав термін виконання грошових зобовязань в повному обсязі, адже позивачем не дотримано встановлений договором порядок дострокового повернення кредитних коштів, а тому останній не наділений правом вимагати дострокове повернення кредиту в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що позивач надсилав за адресою відповідачів листи, однак у звязку з відсутністю опису суд не може встановити що дійсно було направлено відповідачам. На долучених позивачем конвертах відсутній штамп «з описом», який повинен бути проставлений працівником пошти на виконання вимог п.61, п. 108 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою КМУ від 05.03.2009 № 270, якщо поштове відправлення надсилається з описом вкладення. Таким чином, позивачем недоведено дотримання порядку дострокового повернення кредиту за вимогою банку, а тому суд приходить до висновку, що термін повернення кредиту в повному обсязі не настав. Проте, враховуючи те, що зобовязання повинні виконуватись належним чином, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] прострочену заборгованість за тілом кредиту та процентами. Відповідач не погоджується з наданим з боку позивача розрахунком заборгованості за кредитним договором 1 з тієї підстави, що останнім неправомірно збільшувався розмір процентної ставки, у звязку з чим сплачені грошові кошти в рахунок погашення кредиту розподілялись неправильно. Відповідачем надано власний розрахунок заборгованості, за яким прострочений борг за тілом кредиту за кредитним договором 1 становить 1045,85 доларів США, за процентами 3439,15 доларів США. Проаналізувавши обидва розрахунки, які були надані сторонами, враховуючи безпідставність збільшення процентної ставки, суд приймає до уваги розрахунок заборгованості за кредитним договором 1 наданий з боку відповідача. Суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 1045,85 доларів США та за процентами у розмірі 3439,15 доларів США. Щодо кредитного договору 2 суд враховує, що за даним договором банк також не отримав право на вимогу дострокового повернення кредитних коштів з тієї підстави, що позивачем не дотримано порядок дострокового повернення кредиту за вимогою останнього. У звязку з цим, з відповідача підлягає стягненню лише прострочена сума боргу та процентів. Із матеріалів справи вбачається, що прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором 2 за тілом кредиту складає 1310,65 доларів США та за процентами 809,93 долари США. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Позивачем надано розрахунок пені на прострочені платежі за тілом кредиту за кредитним договором 1 за період з 24.08.2014 по 06.08.2015, розмір якої становить 5 162,86 гривень. При цьому, у відповідності до п.8.1 кредитного договору 1 позивач може нараховувати пеню виключно на суму прострочених процентів. У звязку з цим нарахування пені на прострочені платежі за тілом кредиту не відповідає умовам кредитного договору та не підлягає стягненню з відповідача. Позивачем надано розрахунок пені на прострочені відсотки за кредитним договором 1 за період з 24.08.2014 по 06.08.2015, розмір якої становить 17193,37 гривень. У відповідності до п. 8.1 кредитного договору - 1 позивач може нараховувати пеню на суму прострочених процентів в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті. Водночас, позивачем здійснено розрахунок пені за кредитним договором 1 із застосуванням офіційного курсу НБУ на дату здійснення розрахунку, а не на дату нарахування пені, що суперечить умовам договору. В свою чергу відповідач надає власний розрахунок пені за простроченими процентами за кредитним договором 1, розмір якої обчислено відповідно до умов договору та становить 16 669,01 гривень. Також позивачем надано розрахунок пені за кредитним договором 2, розмір якої становить за простроченими платежами за тілом кредиту 6 649,85 гривень та за простроченими процентами 3452,47 гривень. Відповідач проти стягнення пені за кредитним договором 2 заперечує, посилаючись на те, що умовами договору не передбачено її нарахування та стягнення. Суд критично ставиться до таких тверджень відповідача, адже невідємною частиною кредитного договору 2 є правила банківського обслуговування, умовами яких передбачено стягнення відповідної пені, а тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: partial