Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі - також «Позивач», «ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі - також «Відповідач»), в якому просило надати Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» повноваження на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля NЕOPLAN 116, рік випуску 1991, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Зокрема, як зазначив представник Позивача, станом на даний час є чинним та таким, що набрало законної сили, Рішення Івано-Франківського міського суду від 18 грудня 2009 року, яким в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк», звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль NЕOPLAN 116, рік випуску 1991, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. В той же час, оскільки Відповідач добровільно рішення суду не виконує, не надає Позивачу оригінал свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу з метою його відчуження на користь третіх осіб з метою виконання рішення суду та погашення заборгованості перед банком, Позивач звернувся до суду з даним цивільним позовом. Представник Відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та просив відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених в письмових запереченнях на позов. Зокрема, як зазначив представник Відповідача, станом на даний час законним власником автомобіля NЕOPLAN 116, рік випуску 1991, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], є [PERSON], і тільки він, як власник, має право розпоряджатися даним транспортним засобом. Заслухавши пояснення представника Позивача та представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. 18 червня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (назву якого змінено на ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] укладено Кредитний договір №193 К, за яким банк надав, а позичальник [PERSON] отримав кредит в розмірі 266 860,00 грн. та зобов'язався повернути кредит до 05 червня 2013 року. В забезпечення виконання вищезазначеного кредитного договору від 18 червня 2008 року між Позивачем та Відповідачем 18 червня 2008 року [PERSON] було укладено Договір застави рухомого майна, відповідно до умов якого [PERSON] передав у заставу ЗАТ КБ «ПриватБанк» (назву якого змінено на ПАТ КБ «ПриватБанк») транспортний засіб марки NЕOPLAN 116, рік випуску 1991, синього кольору, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] від 11.06.2008 року належить [PERSON] Відповідно до статті 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Частиною 1 статті 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно з пунктом 24 Договору застави рухомого майна, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі, шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Відповідно до статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави ... із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до абзацу 2 пункту 42 Порядку державної реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою КМУ №1388 від 07.09.1998 року, у разі, коли транспортний засіб знімається з обліку на підставі свідоцтва про спадщину, виконавчого напису нотаріуса або рішення суду, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) робиться запис «Транспортний засіб знято з обліку за спадщиною (за рішенням суду, за виконавчим написом нотаріуса)». Рішенням Івано-Франківського міського суду від 18 грудня 2009 року задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк»; звернуто стягнення на предмет застави - транспортний засіб марки NЕOPLAN 116, 1991 року випуску, номер кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], який належить [PERSON], в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором № 193К від 18.06.2008 року у розмірі 300 664, 76 гривень. Вказане рішення набрало законної сили 12 січня 2010 року. Зазначене рішення суду позивачем передано до УДАІ в Івано-Франківській області, однак зняти з обліку автомобіль не представляється можливим у зв'язку з тим, що свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу відповідач [PERSON] не надав. Відповідно до частини 1 статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до частини 5 статті 124 і частини 3 статті 129 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, а обов'язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства. Обов'язковість судових рішень гарантується згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін. Відповідно до цього принципу постанова або ухвала суду, що набрали законної сили, є обов'язковими для всіх суб'єктів правовідносин, яких у той чи інший спосіб стосується судове рішення. Статтями 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку Позивач просить про захист свого порушеного права шляхом надання повноважень пов'язаних із зняттям автомобіля - предмета застави з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації. Статтею 591 ЦК України встановлено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Пунктом 24 Договору застави рухомого майна від 18 червня 2008 року, укладеного між Позивачем та Відповідачем, передбачено, що звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Позивач як спосіб реалізації предмета застави визначив безпосередній продаж конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця, а тому, у своїх позовних вимогах просить надати позивачу повноваження пов'язані із зняттям автомобіля - предмета застави з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації. Приймаючи до уваги, що даний порядок звернення стягнення на рухоме майно не суперечить закону і найбільш повно враховує інтереси, в тому числі, і Відповідача, з метою забезпечення виконання судового рішення, яке набрало законної сили, Суд дійшов висновку про те, що заявлена позовна вимога Позивача не суперечить закону та визначеному в ньому переліку способів захисту порушених, невизнаних чи оспорюваних прав особи, та підлягає до задоволення. Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищезазначене, Суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» витрат по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 16, 526, 527, 530, 590, 611, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 19, 20 Закону України «Про заставу», ст.ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. ст. 3, 4, 10, 11,60, 88 ч.1 ЦПК України,

Outcome: approved