Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного Комплексного договору № 3/1057699 від 03.02.2014 року позивачем надано відповідачу кредит у розмірі 10 400 грн. 00 коп., строком з 03.02.2014 до 02.02.2017 року, а відповідач повертає кредит згідно з графіком погашення кредиту. Проте, відповідач свої зобов'язання перед позивачем не виконує і станом на 15.04.2015 року має заборгованість в сумі - 10 838 грн. 41 коп., яку позивач просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із положеннями ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що 03.02.2014 року між Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено Комплексний договір № 3/1057699, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 10400 грн. 00 коп., строком на 36 місяців з 03.02.2014 року до 02.02.2017 року (включно).(а.с.9-11). Відповідно до п. 1.3. цього Договору, за користування кредитом Позичальник сплачує щомісячно в розмірі 15,00% річних за користування кредитом та комісійну винагороду щомісячно за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,80% в місяць від суми кредиту зазначеної у п. 1.1. цього Договору Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Судом встановлено, що 12.03.2015, 08.05.2015 року на адресу позичальника були направлені вимоги про повне повне дострокове виконання зобов'язань, але вони залишена поза увагою. (а.с 5, 6). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки Так згідно п. 3.1. комплексного Договору, у разі прострочення строку оплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу. Відповідно до положень ст.ст. 1048, 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Згідно з розрахунком заборгованості за Комплексним договором, станом на 15.04.2015 року загальна заборгованість становить 10838,41 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі - 6896,94 грн.; прострочена заборгованість за кредитом у сумі 1827,64 грн.; нараховані відсотки у сумі - 50,89 грн.; нарахована комісія у сумі - 187,20 грн.; прострочені відсотки у сумі - 769,60 грн.; прострочена комісія у сумі - 852,37 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди у сумі - 253,77 грн. Враховуючи те, що зобов'язання не виконуються з вини відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не виконує свої зобов'язання по кредитному договору № 3/1057699 від 03.02.2013 року та протягом тривалого часу не розраховується з позивачем, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредиту в загальному розмірі 10838,41 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved