Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 09.07.2007 року [PERSON] 09.07.2007 року отримав кредит у розмірі 6500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, у встановленому Договору порядку та строки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 31.05.2013 року має заборгованість -24513,72 грн., яка складається з наступного: - 6489, 13 грн.,- заборгованість за кредитом; - 12 357,90 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4023,18 грн., - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 5000 грн. - штраф (фіксована частина); - 1143,51 грн. - штраф (процентна складова); У зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 24 513 гривень 72 копійки, та судові витрати у розмірі 245,14 гривень. Представник позивача Пшенична К.О. в судовому засіданні наполягала на позові,надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував у повному обсязі, пояснивши суду, що починаючи з 14.08.2007 року до 29.02.2008 року відповідач сумлінно виконував умови договору, про що свідчить рух коштів по особистому рахунку відповідача. Протягом 14.08.2007 -15.08.2007 року відповідач скористався своїм правом на користування кредитним коштами в обсязі кредитного ліміту, який складав 6500 гривень. 03.10.2007 року відповідач провів кредитову операцію, внісши на картковий рахунок грошову суму, яка дорівнює сумі кредитного ліміту. Вдруге відповідач використав кредитні кошти за кредитною карткою № [NUMBER], 25-29 жовтня 2007 року в сумі 6489 гривень. Втретє відповідач отримав грошові кошти в розмірі кредитного ліміту у сумі 6489 гривень протягом 25-29 лютого 2008 року. Остання транзакція щодо одержання грошових коштів відповідачем з кредитною карткою [NUMBER] здійснена 29.02.2008 року. Слід зазначити, що кредитодавець в односторонньому порядку починаючи з 05.12.2007 року почав нараховувати штраф за прострочку в розмірі 64,89 грн., що становить 1,% від кредитного ліміту та відсотки за користуванням кредиту. За договором сума кредитного ліміту встановлена в розмірі 6500 гривень. Гранична сума компенсації не повинна бути більшою ніж 3250 гривень, як вбачається з розрахунків за особистим рахунком відповідача вона становить 3575,66 гривень, що більше на 324,66 гривень, що є порушенням зазначеної норми п.5 ч.3 ст.18. Умовами та Правилами надання банківських послуг не передбачено видавничої комісії, яка становить 1,0% від суми кредитного ліміту, також незрозуміло за яким принципом та у який термін вона нараховується. Нарахування за прострочений кредит становлять суму, яка майже вдвічі більше ніж сума кредитного ліміту. Просив застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Дослідивши докази, що є|наявний| в справі,|речі| і вислухавши пояснення сторін, суд вважає|лічить|, позов таким, що підлягає повному задоволенню. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного судочинства України. Згідно зі ст.536 ЦК України за користуванням чужими грошовими коштами боржник зобов' язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявив клопотання про застосування строків позовної давності, проте не довів обставин та не надав доказів за якими строк позовної давності по договору скінчився три роки тому. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 09.07.2007 року [PERSON] 09.07.2007 року отримав кредит у розмірі 6500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, у встановленому Договору порядку та строки. Пунктом 3.13 Умов надання банківських послуг, передбачено, що по закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк, вказаний в п.1 даної угоди, якщо не надійшла заява держателя карти про закриття картрахунку. Строк продовжується неодноразово без явки клієнта до банку. Відповідно до п.9.12. Умов надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дій договору, він автоматично продовжується на такий же термін. Відповідач відповідно до Умов правил надання банківських послуг пункт 9.5, міг за своєю заявою закрити картковий рахунок і припинити обслуговування його картки, але він такої заяви до банку не подавав, що було підтверджено у судовому засіданні. Дослідивши докази, що є в справі, - суд вважає, винними дії відповідача по своєчасному не погашенню кредиту, тому позов підлягає задоволенню, оскільки заснований на законі, підтверджений матеріалами справи з розрахунком заборгованості на суму 24 513,72 грн., що складається із заборгованості за кредитом та по процентам за користування кредитом, а також квитанцією про оплату судового збору у розмірі 245,14 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір відшкодовуються за рахунок відповідача.

Outcome: approved