Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування позовної заяви позивачем [PERSON] зазначено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.08.2017, посвідченого державним нотаріусом Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області Марченко Н.І., на праві приватної власності йому належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 09.10.1999 між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, який рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 02.08.2016 розірвано. Колишня дружина [PERSON] зареєстрована проживаючою в його будинку, однак, починаючи з серпня 2016 року по теперішній час за місцем реєстрації не проживає, фактично проживає за іншою адресою. Добровільно знятись з реєстраційного обліку відповідач відмовляється. Підставою звернення до суду є те, що через реєстрацію відповідача в домоволодінні він не має можливість оформити субсидію, реєстрація [PERSON] порушує його права як власника житла, у тому числі, на власний розсуд розпоряджатися належним майном. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 28.09.2020 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 19.10.2020 о 11:00 год. 19.10.2020 та 11.11.2020 учасники справи у судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 16.12.2020 о 11:00 год. Учасники справи повторно у судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] в позовній заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] 15.12.2020 подала до суду заяву, в якій позов визнала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Спірним є право користування житловим приміщенням у вигляді будинку в [ADDRESS] , власником якого є позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.08.2017, посвідченого державним нотаріусом Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області Марченко Н.І. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 95483451 від 23.08.2017. (а. с. 8, 12) З довідки виконавчого комітету Шипуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області № 336 від 09.07.2020 вбачається, що у будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований позивач [PERSON] та має склад сім`ї: мати - [PERSON] , дружина - [PERSON] , донька - [PERSON] (а. с. 9). З акту обстеження житла, складеного 06.07.2020 комісією в складі: секретаря Шипуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області Демченко Т.М., депутата сільської ради Савчук Б.Б., в присутності сусідів [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що [PERSON] зареєстрована проживаючою за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає з червня 2016 року, проживає в с. Шевченкове Великобурлуцького району Харківської області. (а. с. 10). Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 02.08.2016 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 09.10.1999 виконкомом Новоолександрівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, актовий запис № 04, розірвано (а. с. 11). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 1 статті 163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 405 Цивільного кодексу України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом вказаних норм, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Позивачем надані докази того, що відповідач [PERSON] зареєстрована в житловому приміщенні, власником якого є позивач, понад рік у спірному житлі відповідач не проживає без поважних причин, відсутні будь-які відомості щодо існування домовленості між власником житла та відповідачем щодо збереження за нею права користування цим житловим приміщенням. Частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідач [PERSON] визнала позов до початку розгляду справи по суті, це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. За таких обставин, позовна заява [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судові витрати. Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України належить задовольнити вимогу позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат по сплаті судового збору. Відповідно до частини 5 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved