Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 22.07.2020 до Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 28881,50 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 11 листопада 2017 року між нею [PERSON] та [PERSON] (уродженець Сектора Газа) було зареєстрований шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №1103. Від цього шлюбу у них народився спільний син - [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. 07 червня 2019 року Звенигородським районним судом Черкаської області було постановлено рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі ј всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 16 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (справа 694/626/19).В Звенигородському відділі ДВС у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження за виконавчим листом по справі №694/626/19 від 14 червня 2019 року виданим Звенигородським районним судом в Черкаській області. Відповідач жодної копійки не сплатив аліментів з моменту їх призначення, з 16.04.2019 року по даний час, що свідчить про ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина, в результаті чого виникала заборгованість, як результат порушення прав самої дитини, що змушувало вишукувати засоби для свого існування та існування дитини. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданого Звенигородським відділом ДВС у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) станом на 01.07.2020 року в рамках виконавчого провадження утворилася заборгованість у розмірі 28881,50 грн. Несплата щомісячно аліментів, свідчить про безвідповідальне ставлення відповідача до виконання судового рішення та законодавства. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;Q1 - кількість днівпрострочення сплати суми аліментів за перший місяць;A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Таким чином, виходячи із правової позиції Верховного Суду від 25 квітня 2018 року та розрахунку про заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.07.2020 р. наданий Звенигородським відділом ДВС у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ), розмір неустойки (пені) по аліментах розрахований правильно. Таким чином, загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів у період з 16.04.2019 року по 01.07.2020 року станом на 23.07.2020 року становить 64636,06 грн. Така правова позиція, щодо алгоритму нарахування та стягнення неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів викладена в Постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 рокуу справі № 572/1762/15-ц. Враховуючи, що сума неустойки (пені) за порушення [PERSON] аліментних зобов`язань становить 64636,06 грн., що перевищує суму заборгованості по даному аліментному зобов`язанню, а тому стягнення пені підлягає в межах наявної заборгованості по аліментах, тобто у розмірі 28881,50 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2020 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Гончаренко Т.В. Суддю Звенигородського районного суду [PERSON] відраховано зі штату суду у зв`язку з виходом у відставку з 07.09.2020 року. За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Сакун Д. І. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 08.09.2020 року було відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 25.09.2020 було здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07.10.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що у Звенигородському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Київ) перебуває виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду 16.04.2019 року і до повноліття дитини. Згідно довідки розрахунку від 21.07.20р. вих. №17154 про розмір заборгованості, за період з 16.04.2019 року по 01.07.2020 року становить 28881,50 грн. /а.с.13/. Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Щодо застосування норм права у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (касаційне провадження № 14-616цс18) зробила висновок про те, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. В той же час згідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК ( 2947-14 ) умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Так, судом встановлено, що відповідно до довідки розрахунку від 21.07.20 р. вих. № 17154 про розмір заборгованості, за період з 16.04.2019 року по 01.07.2020 року становить 28881,50 грн. Період, протягом якого накопичувалась заборгованість починається із квітня 2019 року по 01.07.2020 року, відповідач не сплачував аліменти на утримання дитини з дати їх стягнення у вказаному розмірі. У позовній заяві позивачем наведено детальний розрахунок заборгованості по аліментах за період з 16 квітня 2019 по 01.07.2020 року, з яким суд погоджується як з таким розрахунком, який відповідає вимогам ч. 1 ст. 196 СК України та правовій позиції, відображеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц. Таким чином розмір неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення у період з 16.04.2019 року по 01.07.2020 року станом на 23.07.2020 року становить 64636,06 грн. Таким чином нарахований розмір пені перевищує суму самої заборгованості по даному аліментному зобов`язанню, яка становить 64636,06 грн., а відповідно до вимог, викладених у ч.1 ст.196 СК України сума пені не може перевищувати 100% заборгованості. Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема той факт, що розмір неустойки був розрахований відповідно до норм діючого законодавства: з урахуванням вказаних вище правових позицій Верховного Суду, оскільки в цьому розрахунку правильно зазначені всі суми простроченої заборгованості та кількість днів цієї простроченої заборгованості, тому суд приходить до висновку що сума позовних вимог, а саме про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 28881,50 грн. за період з 16.04.2019 року по 01.07.2020 року нарахована правильно. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, відзив від відповідача з поясненнями щодо того, що він не мав змоги належним чином сплачувати аліменти на утримування дітей, до суду не надходив, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відтак, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840.80 грн. Крім того, позивачем понесено витрати на правову допомогу в сумі 2350 грн., відтак судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved