Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2020 року цивільну справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ (далі - ХНУВС) до [PERSON] про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, передано на розгляд за підсудністю Балаклійському районному суду Харківської області. Як встановлено з матеріалів справи, ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву ХНУВС до [PERSON] про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. 01 червня 2020 року справа надійшла зі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області до Балаклійського районного суду Харківської області. Позовні вимоги ХНУВС обґрунтовано тим, що з 11.08.2014 до 25.09.2018 відповідач [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції. Наказом ХНУВС від 11.08.2014 № 174 о/с відповідача було прийнято на службу в органи внутрішніх справ, зараховано курсантом ХНУВС з 18.08.2014 та присвоєно звання «рядовий міліції». Наказом ХНУВС від 30.12.2015 № 241 о/с [PERSON] прийнято на службу до Національної поліції. Наказом ХНУВС від 23.06.2018 № 246 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - ГУНП в Донецькій області) для подальшого проходження служби. Наказом ГУНП в Донецькій області від 25.09.2018 № 413 о/с [PERSON] було звільнено відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). 01.09.2017 на виконання вимог Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015, відповідно до Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 261 від 12.04.2017, та наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження типових форм контрактів про здобуття освіти в закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських» № 173 від 01.03.2017, між відповідачем [PERSON] , ХНУВС та ГУНП в Донецькій області було укладено тристоронній контракт про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських. Умовами контракту було передбачено, що у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання, [PERSON] зобов`язався відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію».Загальна сума витрат, пов`язаних з утриманням [PERSON] у ХНУВС, становить 58 432,26 грн. Оскільки відповідач не відшкодував витрати, пов'язані з його утриманням, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Подав клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім того, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, заяв або клопотань від нього не надходило. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 03.06.2020 прийнято цивільну справу до провадження, призначено справу до розгляду по суті на 01.07.2020. Судове засідання 01.07.2020 у зв`язку з неявкою відповідача було відкладено до 20.07.2020. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 20.07.2020, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача [PERSON] , на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції з 18.08.2014 до 26.09.2018. Наказом ХНУВС від 11.08.2014 року № 174 о/с відповідача [PERSON] прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХНУВС з 18.08.2014 та присвоєно спеціальне звання «рядовий міліції» (а.с. 4). Наказом ХНУВС від 30.12.2015 № 241 о/с відповідно до розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» курсанта 2-го курсу [PERSON] з 28.12.2015 прийнято на службу до Національної поліції та присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції» (а.с. 6). 01.09.2017 між ХНУВС (виконавцем), ГУНП в Донецькій області (замовником) та [PERSON] було укладено тристоронній контракт № 1165 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (а.с. 11, 12). На підставі наказу ХНУВС від 23.06.2018 № 246 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів у зв'язку із закінченням навчання та направлено до ГУНП в Донецькій області для подальшого проходження служби (а.с. 9). Наказом ГУНП в Донецькій області від 25.09.2018 № 413 о/с лейтенанта поліції [PERSON] , оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Слов'янського відділу поліції звільнено з 27.09.2018 за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) (а.с. 10). Пунктом 3 розділу ІІ контракту № 1165 від 01.09.2017, укладеного між ХНУВС, ГУНП в Донецькій області та [PERSON] , передбачено, що у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання, [PERSON] зобов`язався відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 11). Згідно довідки від 18.06.2018 про фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта [PERSON] у ХНУВС, загальна сума таких витрат з 18.08.2014 до 23.06.2018 становить 58 432,26 грн, з яких: 11 874,09 грн - грошове забезпечення, 19 361,59 грн - продовольче забезпечення, 721,41 грн - медичне забезпечення, 7 461,15 грн - речове забезпечення, 19 014,02 грн - вартість комунальних послуг і спожитих енергоносіїв. З вказаною довідкою відповідач був ознайомлений 19.06.2018 (а.с. 14). Розмір витрат, пов`язаних з утриманням [PERSON] у ХНУВС, також підтверджується довідками, у яких наведено розрахунки за кожним видом відповідних витрат (а.с. 15-19). Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 (зі змінами) передбачено, що особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 5 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію», у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Відповідно до п. 1 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 261 від 12.04.2017, цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, зокрема, у разі звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів. За змістом пунктів 2-4, 8 зазначеного Порядку, витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Мотиви суду. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національної поліції з 18.08.2014 до 26.09.2018, та звільнився зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення ХНУВС, а саме 27.09.2018 за власним бажанням (п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»). Беручи до уваги вищенаведене, відповідач зобов`язаний відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі - ХНУВС, на загальну суму 58 432,26 грн. Добровільно такі витрати відповідач не відшкодував. Тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ХНУВС до [PERSON] про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 1 921,00 грн судового збору (а.с. 3). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати зі сплати судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved