Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернувся 06 березня 2020 року до Кіцманського районного суду Чернівецької області із позовом до Територіальної громади с. Стрілецький КутКіцманського району Чернівецької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його тітка - [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно: право на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0054925. Зазначає, що єдиним спадкоємцем майна за законом є лише він - племінник померлої, інших спадкоємців та утриманців, передбачених законом, немає. Крім того, звертає увагу суду і на те, що у встановлений законом строк прийняв спадщину, оскільки поховав померлу, розпорядився її речами та отримує дивіденди від оренди земельної ділянки. Проте, зазначає, що отримати свідоцтво на спадщину за законом у нотаріальній конторі не має змоги, оскільки у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) та необхідно встановити факт родинних відносин. Зазначає, що померла [PERSON] є його тіткою (рідна сестра його матері), однак для підтвердження таких родинних відносин йому не вистачає свідоцтва про одруження тітки. Надаючи ряд документів на підтвердження факту родинних відносин із померлою, просить суд на підставі вищезазначеного встановити факт родинних відносин: що [PERSON] є тіткою [PERSON] та визнати за ним право власності на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0054925, розміром 1,06 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває в колективній власності колгоспу ім. Івана Франка с. Стрілецький Кут Кіцманського району Чернівецької області, вартістю 6555 грн., що належала на праві власності [PERSON] , яка померла [INFO] . Відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений судом термін не подано. Заяви, клопотання учасників справи інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 березня 2020 року прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 02 квітня 2020 року. 02 квітня 2020 року підготовче засідання не відбулося, у зв`язку із чим відкладено на 21 квітня 2020 року У підготовче засідання 21 квітня 2020 року позивач не прибув, однак скерував 13.04.2020 до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, крім того просив розглядати справу без його участі. Представник відповідача у судове засідання не прибув, однак на адресу суду 13.04.2020 надійшла заява сільського голови Стрілецько-Кутської сільської ради Вудвуда В .К. у якій зазначено, що виконавчий комітет Стрілецько-Кутської сільської ради визнає позов [PERSON] , просить його задовольнити, наслідки визнання позову їм відомі. Просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, щозгідно наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Стрілецько-Кутської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області 02липня1999 року, [PERSON] померла [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 31 (а.с.8). Відповідно до довідки №119, виданої 24.01.2020 виконкомом Стрілецько-Кутської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, померла [PERSON] була зареєстрована і проживала в с. Стрілецький Кут Кіцманського району Чернівецької області з 1985 року по день смерті - [INFO] . Після її смерті спадкоємцем по закону є: племінник - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований в с. Стрілецький Кут Кіцманського району Чернівецької області. Інших спадкоємців та утриманців померла немає (а.с.9). Згідно наданого суду копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0054925, виданого головою Кіцманської районної державної адміністрації Шилепницьким І.О. 12 лютого 1997 року, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колгоспу ім. Івана Франка с. Стрілецький Кут Кіцманського району Чернівецької області, розміром 1,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 16). Відповідно до інформації начальника відділу у Кіцманському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Петракович Н., на підставі розпорядження Кіцманської районної адміністрації від 04 лютого 1997 року №58 [PERSON] видано дублікат сертифікату серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колгоспу ім. Івана Франка, розміром 1,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Середня вартість земельної частки (паю) на час смерті становить 6555 грн. Сертифікат зареєстровано 14 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №267 (а.с. 20). Крім того згідно наданої на запит суду інформації Кіцманська державна нотаріальна контора, повідомляє що за даними нотаріальної контори та згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № [NUMBER] , спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не заводилась (а.с. 21-22). Також суду надано копії ряду інших документів. Так, згідно даних копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28 липня 1953 року, [PERSON] народився [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №15. Батьками останнього записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21 грудня 1948 року, [PERSON]народилася[INFO], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №12. Батьками останьої записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00025673833 від 20.02.2020, на підставі актового запису про шлюб №6 від 23 лютого 1952 року, складеного виконавчим комітетом Стрілецько-Кутської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області прізвище [PERSON] до державної реєстрації шлюбу вказане, як: « [PERSON] », а після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Шлюб розірвано 14 травня 1962 року, актовий запис №19 (а.с. 12). Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00025675879 від 20.02.2020, на підставі актового запису про шлюб №12 від 03 червня1965 року, складеного виконавчим комітетом Стрілецько-Кутської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області прізвище [PERSON] до державної реєстрації шлюбу вказане, як: « [PERSON] », а після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а.с. 13). Відповідно до наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Стрілецько-Кутської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області 03червня 2008 року, [PERSON] померла [INFO] , про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 17 (а.с.15). Згідно даних копії архівної довідки №1/527 від 07.02.2020 виданого Державним архівом Чернівецької області, в документах архівного фонду «книги актів цивільного стану (метричні книги) нинішньої Чернівецької області» в книзі реєстрації актів про народження громадян православного віровизнання с. Стрілецький Кут Кіцманського району Чернівецької області є відомості про те, що [INFO] народилась [PERSON] , донька [PERSON] та [PERSON] . Актовий запис №04 від 07 лютого 1926 року (а.с. 14). Норми права, які застосував суд, мотиви з яких виходив суд та оцінка суду Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, у відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як передбачено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення, в тому числі: родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз`яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - визначено можливість встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Зазначеними документами, наданими суду, підтверджується той факт, що у [PERSON] та [PERSON] було двоє дітей: донька [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] (в подальшому - [PERSON] та [PERSON] ). Беручи до уваги те, що [PERSON] , народився [INFO] , а, згідно наданої суду копії свідоцтва про народження останнього, його матір`ю записана [PERSON] , у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що останній також являється племінником [PERSON] , яка в свою чергу є сестрою його матері, а отже його тіткою. Враховуючи обставини справи, а також те, що встановлення факту родинних відносин має юридичне значення для позивача з метою виникнення у нього права на спадкування, в іншому порядку встановити факт родинних відносин, останній не має можливості, виходячи із наданих доказів, суд вважає за необхідне встановити факт родинних відносин, що має юридичне значення, а саме, що померла [PERSON] є рідною тіткою [PERSON] . Щодо позовних вимог з приводу визнання права власності на спадкове майно, суд виходить із наступного. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525Цивільного кодексу Української РСР). Статтею 534 Цивільного кодексу Української РСР, передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (стаття 529 Цивільного кодексу Української РСР). Згідно ст. 535 Цивільного кодексу Української РСР, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга) Згідно зі ст.ст. 548, 549 Цивільного кодексу УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається такою, що належить спадкоємцю, з часу відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємців визначених у ст.ст. 529 - 530 зазначеного вище кодексу спадкодавець [PERSON] не мала. Заповіту за життя вона також не залишила, а відтак, спадщина після смерті останньої, відповідно до положень Цивільного кодексу Української РСР (1963 року), який діяв на момент її відкриття, не прийнята ніким із спадкоємців. Згідно ст. 1265 ЦК України [PERSON] , як племінник [PERSON] , є її спадкоємцем за законом п`ятої черги та прийняв спадщину, оскільки поховав померлу, розпорядився її речами та отримує дивіденди від оренди земельної ділянки (ст. 549 ЦК УРСР). У відповідності до роз`яснення ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачами, за наявності законних на те підстав, за відсутності правовстановлюючих документів на майно, що позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на спадкування в іншому порядку, беручи до уваги при цьому, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, оскільки даних про наявність інших спадкоємців суду надано не було. На підставі ст.ст. 524-525, 534-535, 548, 549 ЦК УРСР, та

Outcome: approved