Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз» (далі ПАТ «Хмельницькгаз») звернулося до суду з позовом, заявивши вимогу, уточнену в ході судового розгляду, солідарно стягнути з відповідачів на свою користь 7281,74 грн. на відшкодування збитків, заподіяних в ДТП з вини [PERSON] Дана сума являється різницею між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача в сумі 31240,45 грн. та страховим відшкодуванням в сумі 23958,71 грн., отриманим від Публічного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПАТ «УПСК»), у якій була застрахована цивільна відповідальність водія [PERSON] В ході судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, та пояснив, що після набрання законної сили постановою суду про визнання [PERSON] винним у вчиненні ДТП та зібрання всього пакету документів ПАТ «Хмельницькгаз» звернулося до ПАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування, яка була подана приблизно в кінці грудня 2014 року або на початку січня 2015 року. ПАТ «УПСК» по закінченню 90-денного періоду здійснило виплату частини страхового відшкодування, а саме, без урахування ПДВ. Решту суми було виплачено пізніше, після надання доказів здійснення ремонту організацією, яка є платником ПДВ. Після надходження коштів ПАТ «Хмельницькгаз» звернулося до ТОВ «Престиж-Авто», яке є офіційним дилером торгової марки Фольксваген в Хмельницькій області, так як пошкоджений автомобіль є новим і здійснення ремонту в іншій організації потягло б за собою припинення гарантії, де був проведений ремонт, за який було сплачено 31240,45 грн. Відповідач [PERSON] позовних вимог не визнав та пояснив, що після зіткнення пропонував керівництву позивача відремонтувати їх автомобіль власними силами, однак вони відмовилися. Вважає, що вартість ремонту є надто завищеною у порівнянні з невеликим пошкодженням переднього бампера. Зазначив, що з серпня 2014 р., коли сталося зіткнення, до проведення ремонту в квітні 2015 року автомобіль експлуатувався та міг отримати пошкодження, витрати на ремонт яких з нього намагаються стягнути. Про це може свідчити 9 позицій в описі пошкоджень автомобіля позивача у акті огляду ПАТ «УПСК» від 29 серпня 2014 р. та 12 позицій пошкоджень в акті здачі-приймання виконаних ремонтних робіт від 10 квітня 2015 року. Від відповідача ПАТ «УПСК» надійшло письмове заперечення проти позову, згідно якого просить відмовити у позові, виходячи з того, що правовідносини між ПАТ «УПСК» та позивачем не є деліктними, а випливають із виплати страхового відшкодування, що не є тотожним для норм матеріального права, які застосовуються до деліктних правовідносин. Відповідач зазначає, що згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Закон № 1961-VI) у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно з ремонтної калькуляції № 1727 від 11 березня 2015 року субєкта оціночної діяльності [PERSON] вартість ремонту з ПДВ складає 23958,71 грн., які і були виплачені позивачу. Оскільки Законом № 1961-VI не передбачено обовязку страховика відшкодовувати фактичні (реальні) витрати, тому обовязок із відшкодування різниці між виплаченим страховим відшкодуванням та фактичним розміром шкоди покладається на заподіювача шкоди, у звязку з чим вимоги до ПАТ «УПСК» є безпідставними та не підлягають задоволенню. В судове засідання відповідач ПАТ «УПСК» свого представника не направило, згідно вищезазначеного заперечення просить розглянути справи без їх представника. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідка та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до статті 21 Закону № 1961-VI на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів зобовязані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. Згідно ст.ст. 6, 22 Закону № 1961-VI, в разі настання страхового випадку, тобто дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого, страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Стаття 29 Закону № 1961-VI передбачає відшкодування витрат у звязку з пошкодженням транспортного засобу, які повязані з відновлювальним ремонтом ТЗ з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Стаття 1192 ЦК України встановлює, що розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення речі 22 серпня 2014 року о 22 год. 30 хв. в смт Теофіполь Хмельницької області по вул. Заводська відбулося зіткнення між автомобілем Volksvagen kasten (ВХ6864ВМ), який належить позивачу, під керуванням водія [PERSON], та автомобіля Volksvagen Jetta (ВК6588АЕ) під керуванням відповідача [PERSON] Винуватцем пригоди є [PERSON], що підтверджується постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2014 року. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Volksvagen Jetta (ВК6588АЕ), яким керував [PERSON], застрахована у ПАТ «УПСК» відповідно до полісу № АС/7132023 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14 грудня 2013 року, страхова сума на одного потерпілого становить 50000 грн. за шкоду, заподіяну майну, сторонами визначений нульовий розмір франшизи. ПАТ «УПСК» на підставі страхового акту № ОЦ/177/002/15/0424 від 13 березня 2015 року виплатило позивачу страхове відшкодування в сумі 19965,59 грн., а на підставі страхового акту № ОЦ/177/002/15/0568 від 14 липня 2015 року 3993,12 грн., всього розмір виплати становить 23958,71 грн., що підтверджується самими актами та випискою з банківського рахунку позивача, і не оспорюється учасниками. Розмір матеріального збитку визначених на підставі ремонтної калькуляції від 11 березня 2015 року № 1727 фізичної особи-підприємця [PERSON] (сертифікат субєкта оціночної діяльності Фонду державного майна України від 22 травня 2014 року № 16472/14). Позивачем за ремонт пошкодженого в ДТП автомобіля сплачено ТОВ «Престиж-Авто», який є офіційним дилером товарів торгової марки Volksvagen в Хмельницькій області з правом проведення ремонтних робіт відповідних транспортних засобів, 31240,45 грн., що підтверджується рахунком ТОВ «Престиж-Авто» від 17 березня 2015 року № КС000000834, Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № КН000000691 від 10 квітня 2015 року, довідкою ТОВ «Престиж-Авто» від 25 травня 2015 року № 190, платіжними дорученням ПАТ «Хмельницькгаз» від 28 квітня №№ BN-95534 та BN-95535. Вартість фактичних витрат на відновлювальний ремонт не перевищує ліміту страхового відшкодування, передбаченого договором страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного між власником автомобіля, яким керував [PERSON], та ПАТ «УПСК», знос не враховувався, що підтверджується ремонтною калькуляцією ФОП [PERSON], тому, відповідно до ст. 29, п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-VI та ст. 1192 ЦК України. Суд вважає, що, за наявності підтвердженого факту відновлення пошкодженого автомобіля, визначення розміру відшкодування на підставі оцінки вартості відновлювального ремонту є безпідставним, так як відповідно до абзацу другого п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-VI, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком, лише у випадку неможливості оцінити загальний розмір шкоди у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, тому позивачу мають бути відшкодовані всі фактичні витрати на відновлювальний ремонт автомобіля Оскільки ПАТ «УПСК» залишило без задоволення претензію позивача від 29 травня 2015 року № 4491/18 про сплату різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в сумі 7281,74 грн., тому позовна вимога її стягнути підлягає задоволенню. Стаття 1194 ЦК України, на яку посилається ПАТ «УПСК», до даних відносин не може бути застосована, оскільки нею врегульовано питання відшкодування потерпілому шкоди, яка перевищує ліміт відповідальності страховика (тобто розмір шкоди становить більше 50000 грн. для спірних правовідносин). Судом також вбачаються підстави для стягнення даної суми, відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарно також і [PERSON], як особи, яка заподіяла шкоду, виходячи з наступного. Метою Закону № 1961-VI, згідно статті 3, є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст.ст. 6, 22 Закону № 1961-VI, в разі настання страхового випадку, тобто дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого, страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Страховик зобовязаний не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, відповідно до п. 36.2 Закону № 1961-VI, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплати його або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування у разі невизнання майнових вимог заявника. У встановлений законом 90-денний строк ПАТ «УПСК» вищезазначеного обовязку не виконав, тому, в силу ч. 1 ст. 1166 ЦК України, після спливу даного строку у самого винуватця ДТП виникає обовязок відшкодувати заподіяну шкоду. При цьому він, в разі самостійного відшкодування шкоди, має можливість захистити своє право, звернувшись до страховика з регресними вимогами. Опис пошкоджень автомобіля при оформленні ДТП 22 серпня 2014 року, його огляді 29 серпня 2014 року та виконанні робіт з його ремонту 10 квітня 2015 року збігаються, тому в ході судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт пошкодження автомобіля у період часу між зіткненням та його ремонтом, на що посилався відповідач [PERSON]

Outcome: approved