overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Селидівський міжрайонний прокурор звернувся до суду з заявою про визнання відумерлою спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], померлого [INFO], яка мотивована тим, що померлому на день смерті належала на праві власності земельна ділянка (пай) в розмірі 4,62 гектар, вартістю 56 931,68 грн., згідно Державного акту на право приватної власності на землю ДН № 023751, у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк ніхто із спадкоємців не звертався, з огляду на це вважає, що спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. На підставі викладеного просив визнати спадкове майно у вигляді земельної ділянки, що залишилася після смерті [PERSON] відумерлою. Представник Селидівської міжрайонної прокуратури та Селидівської міської ради в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, заяву підтримали та просили її задовольнити. Спадкоємці померлого [PERSON] повідомлялися належним чином про розгляд справи, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії актового запису про смерть № 428 від 05 грудня 2005 року, складеного відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO]. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю ДН № 023751, виданого 30 березня 2004 року Селидівської міської радою, земельна ділянка в межах згідно з планом площею 4,62 гектарів, що розташована на території Селидівської міської ради, передана [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно відповіді Першої селидівської державної нотаріальної контори від 27.02.2015 року № 72/01-09 спадкова справа після смерті [PERSON], померлого [INFO], не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. У силу ст. 1277 ГК України у випадку відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, неприйняття ними спадщини, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Така заява подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні встановлені факти, які викладені в даній заяві і знайшли своє підтвердження, тому суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки спадкоємці відсутні, з відповідною заявою про прийняття спадщини вона до нотаріуса не зверталися. На підставі ст. 1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Селидівський міжрайонний прокурор звернувся до суду з заявою про визнання відумерлою спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], померлого [INFO], яка мотивована тим, що померлому на день смерті належала на праві власності земельна ділянка (пай) в розмірі 6,23 гектар, вартістю 75 693,24 грн., згідно Державного акту на право приватної власності на землю ДН № 006598, у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк ніхто із спадкоємців не звертався, з огляду на це вважає, що спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. На підставі викладеного просив визнати спадкове майно у вигляді земельної ділянки, що залишилася після смерті [PERSON] відумерлою. Представник Селидівської міжрайонної прокуратури та Селидівської міської ради в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, заяву підтримали та просили її задовольнити. Спадкоємці померлого [PERSON] повідомлялися належним чином про розгляд справи, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії актового запису про смерть № 278 від 10 липня 2006 року, складеного відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO]. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю ДН № 006598, виданого 22 серпня 2005 року Селидівської міської радою, земельна ділянка в межах згідно з планом площею 6,23 гектарів, що розташована на території Селидівської міської ради, передана [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно відповіді Першої селидівської державної нотаріальної контори від 27.02.2015 року № 70/01-09 спадкова справа після смерті [PERSON], померлого [INFO], не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. У силу ст. 1277 ГК України у випадку відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, неприйняття ними спадщини, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Така заява подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні встановлені факти, які викладені в даній заяві і знайшли своє підтвердження, тому суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки спадкоємці відсутні, з відповідною заявою про прийняття спадщини вона до нотаріуса не зверталися. На підставі ст. 1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Селидівський міжрайонний прокурор звернувся до суду з заявою про визнання відумерлою спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], померлої [INFO], яка мотивована тим, що померлим на день смерті належала на праві власності земельна ділянка (пай) в розмірі 6,16 гектар, вартістю 94 959,35 грн., згідно Державного акту на право приватної власності на землю ДН № 051653, у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк ніхто із спадкоємців не звертався, з огляду на це вважає, що спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. На підставі викладеного просив визнати спадкове майно у вигляді земельної ділянки, що залишилася після смерті [PERSON] відумерлою. Представник Селидівської міжрайонної прокуратури та Селидівської міської ради в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, заяву підтримали та просили її задовольнити. Спадкоємці померлої [PERSON] повідомлялися належним чином про розгляд справи, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії актового запису про смерть № 226 від [INFO], складеного відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO]. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю ДН № 051653, виданого 17 грудня 2002 року Селидівської міської радою, земельна ділянка в межах згідно з планом площею 6,16 гектарів, що розташована на території Селидівської міської ради, передана [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно відповіді Першої селидівської державної нотаріальної контори від 02.03.2015 року № 75/01-09 спадкова справа після смерті [PERSON], померлої [INFO], не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. У силу ст. 1277 ГК України у випадку відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, неприйняття ними спадщини, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Така заява подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні встановлені факти, які викладені в даній заяві і знайшли своє підтвердження, тому суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки спадкоємці відсутні, з відповідною заявою про прийняття спадщини вона до нотаріуса не зверталися. На підставі ст. 1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Селидівський міжрайонний прокурор звернувся до суду з заявою про визнання відумерлою спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], померлої [INFO], яка мотивована тим, що померлому на день смерті належала на праві власності земельна ділянка (пай) в розмірі 4,17 гектар, вартістю 69 796 грн., згідно Державного акту на право приватної власності на землю ДН № 024033 та земельна ділянка (пай) в розмірі 2,28 гектар, вартістю 34 898,08 грн., згідно Державного акту на право приватної власності на землю ДН № 024228, у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк ніхто із спадкоємців не звертався, з огляду на це вважає, що спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. На підставі викладеного просив визнати спадкове майно у вигляді земельної ділянки, що залишилася після смерті [PERSON] відумерлою. Представник Селидівської міжрайонної прокуратури та Селидівської міської ради в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, заяву підтримали та просили її задовольнити. Спадкоємці померлого [PERSON] повідомлялися належним чином про розгляд справи, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії актового запису про смерть № 97 від 05 березня 2009 року, складеного відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO]. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю ДН № 024228, виданого 12 березня 2005 року Селидівської міської радою, земельна ділянка в межах згідно з планом площею 2,28 гектарів, що розташована на території Селидівської міської ради, передана [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю ДН № 024033, виданого 12 березня 2005 року Селидівської міської радою, земельна ділянка в межах згідно з планом площею 4,17 гектарів, що розташована на території Селидівської міської ради, передана [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно відповіді Першої селидівської державної нотаріальної контори від 27.02.2015 року № 69/01-09 спадкова справа після смерті [PERSON], померлої [INFO], не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. У силу ст. 1277 ГК України у випадку відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, неприйняття ними спадщини, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Така заява подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні встановлені факти, які викладені в даній заяві і знайшли своє підтвердження, тому суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки спадкоємці відсутні, з відповідною заявою про прийняття спадщини вона до нотаріуса не зверталися. На підставі ст. 1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Селидівський міський центр зайнятості 09.02.2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплаченої допомоги по безробіттю в сумі 863 грн. 41 коп.,оскільки відповідач, маючи статус безробітного та отримуючи виплату допомоги по безробіттю, з 04.11.2015 р. працевлаштувався підсобним працівником у ФОП [PERSON]. Просив стягнути з [PERSON] користь Селидівського міського центру зайнятості надмірно виплаченої допомоги по безробіттю у сумі 863 грн. 41 на розрахунковий рахунок № 37171000000070 в ГУ ДКСУ в Донецькій області МФО 834016 ЄДРПОУ 22039540, одержувач\~Селидівський міський центр зайнятості. Представник позивача надав до суду заяву з клопотанням розгляд справи вести у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить справу розглянути за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] з 23.02.2015 року перебуває на обліку в Селидівському міському центрі зайнятості як безробітний та отримував допомогу по безробіттю. В період перебування на обліку в центрі зайнятості відповідач працевлаштувався за трудовим договором від 04.11.2015 року до ФОП [PERSON], про що було складено Акт № 5 перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення. За період перебування на обліку [PERSON] фактично виплачено 863 грн. 41 коп. Відповідно до п.2 ст. 36 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з п. 3 ст. 36 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. [PERSON] під особистий розпис отримав лист-претензію Селидівського міського центру зайнятості від 02.02.2016 року про необхідність відшкодування сум виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг у розмірі 863 грн. 41 коп., але у добровільному порядку виплачені кошти не відшкодував. Беручи до уваги, що відповідач добровільно не відшкодував надмірно виплачену йому допомогу по безробіттю, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому він підлягає задоволенню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Селидівський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплаченої допомоги по безробіттю в сумі 3774 грн. 95 коп.,оскільки відповідач, маючи статус безробітного та отримуючи виплату допомоги по безробіттю, з 10.07.2016 р. працевлаштувався за Договором ЦПХ в ТОВ «Дені-Донбас». Просив стягнути з [PERSON] Валентиновичана користь Селидівського міського центру зайнятості надмірно виплаченої допомоги по безробіттю у сумі 3774,95 грн. на розрахунковий рахунок № 37171000000070 в ГУ ДКСУ в Донецькій області МФО 834016 ЄДРПОУ 22039540, одержувач Селидівський міський центр зайнятості. Представник позивача надав до суду заяву з клопотанням розгляд справи вести у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить справу розглянути за його відсутнітю, проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] з 05.07.2016 р. перебуває на обліку в Селидівському міському центрі зайнятості як безробітний та отримував допомогу по безробіттю. В період перебування на обліку в центрі зайнятості відповідач працевлаштувався за Договором ЦПХ в ТОВ «Дені-Донбас» з 10.07.2016 р., про що було складено Акт № 27 перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення. За період перебування на обліку [PERSON] фактично виплачено 3774,95 грн. Відповідно до п.2 ст. 36 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з п. 3 ст. 36 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. [PERSON] під особистий розпис отримав лист-претензію Селидівського міського центру зайнятості від 27.10.2016 р. про необхідність відшкодування сум виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг у розмірі 3774,95 грн., але у добровільному порядку виплачені кошти не відшкодував. Беручи до уваги, що відповідач добровільно не відшкодував надмірно виплачену йому допомогу по безробіттю, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому він підлягає задоволенню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в доход держави у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Селидівським міським судом Донецької області 06.11.2008 року було ухвалено рішення в цивільні справі за позовом [PERSON] до Селидівської міської територіальної громади про визначення часток в спільні власності і визнання права власності на спадкове майно. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач в позовній заяві просила визначити частки співвласників в спільній власності, але судом в резолютивній частині рішення не зазначено загальну та житлову площу квартири.. Просить винести суд додаткове рішення по справі, зазначивши, що загальна площа квартири, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Гірник, вул. Пушкіна, 12/6, складає 43 кв.м., житлова площа 29,8 кв.м., в тому числі: 1 кімната 16,6 кв.м., 2 кімната 13,8 кв.м., кухня 4,1 кв.м., вбиральня 4,1 кв.м., коридор 5 кв.м.. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд дійшов висновку про необхідність ухвалити додаткове рішення, яким у резолютивній частині рішення від 06.11.2008 р. зазначити вимоги заявника у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Селидівським міським судом Донецької області 08 травня 2014 року було ухвалено рішення за позовом [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої доньки [PERSON] до [PERSON] про визнання права, яким позовні вимоги задоволено та визнано право [PERSON], [INFO], на продаж належній їй на праві власності ? частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], без згоди батька - [PERSON]; визнано право [PERSON], [INFO], на отримання в дар від бабусі - [PERSON] - житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], без згоди батька - [PERSON]. Як вбачається із позовної заяви, позивач просив: 1.Визнати право [PERSON], [INFO], на продаж належній їй на праві власності ? частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], без згоди батька - [PERSON]. 2. Визнати право [PERSON], [INFO], на отримання в дар від бабусі - [PERSON] - житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], без згоди батька - [PERSON]. 3. Визнати право [PERSON], [INFO], на отримання в дар від бабусі - [PERSON] земельної ділянки кадастровий номер 1413870900:002:0117, що розташована за адресою: [ADDRESS], без згоди батька - [PERSON]. Тобто судом не ухвалено рішення стосовно п.3 позовних вимог. Сторони в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення у справі. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Селидівським міським судом Донецької області 12.03.2008 року по справі №2-13-2007 було ухвалено рішення за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю та за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна. 13.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по даній справі. Сторони у судове засідання не зявилися про день та час слухання справи повідомлені належним чином. [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі та заяву про уточнення вимог до заяви про ухвалення додаткового рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в рішенні від 12.03.2008 р. в резолютивній частині відсутнє вирішення питання щодо розділу земельної ділянки за адресою: м.Селидове, вул. Ткаченко, 1б між позивачем та відповідачем. В матеріалах справи є державний акт на право приватної власності на землю, площею 0,10 га на імя [PERSON], від 25.04.1996р. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю та за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна, визначивши частки земельної ділянки між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Селидівським міським судом Донецької області 13 червня 2012 року було ухвалено рішення за позовом [PERSON] до Селидівської міської територіальної громади про визнання права на спадок. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач в позовній заяві просила визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га в розрізі угідь 0,0541 га під будівлями та 0,0459 га - рілля, розташованої за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON], , померлої [INFO] року. У вступній та резолютивній частині рішення від 13.06.2012 р. помилково пропущено частину вимог заявника, а саме: кадастровий номер земельної ділянки згідно витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1400037182013 від 19.02.2013 року - кадастровий номер 1413800000:03:020:0167. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд дійшов висновку про необхідність ухвалити додаткове рішення, яким у вступній та резолютивній частині рішення від 13.06.2012 р. зазначити вимоги заявника у повному обсязі.

Outcome: approved