Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У жовтні 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 21.03.2019 р. о 11:45 годині на перехресті по вулиці Київський шлях-Лютнева в м. Бориспіль Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Mercedes-Bens GLC 250d 4Matic», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач, а на час ДТП був під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Унаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні ушкодження. Винним у вчиненні ДТП визнаний відповідач. Вартість збитків, заподіяних пошкодженому транспортному засобу «Mercedes-Bens GLC 250d 4Matic», д.н.з. [NUMBER] , становить 267 217,41 грн. Унаслідок страхового випадку, страховиком відшкодовано позивачу 99 000 грн. Оскільки страхове відшкодування не покриває всіх витрат, які позивач несе за відновлювальні роботи по ремонту авто, то різницю у розмірі 168 217,41 грн. позивач просить стягнути із відповідача, який є винним у вчиненні ДТП. Унаслідок пошкодження майна, своїми діями відповідач завдав позивачу моральну шкоду. Позивач постійно нервувала через відсутність значних коштів для ремонту автомобіля, згодом, мусили кошти брати у борг, що призвело до скрутного матеріального становища усієї сім`ї. Також, позивача бентежить та пригнічує те, що її автомобіль був значно пошкоджений і втратив свою товарну вартість. При цьому, відповідач не здійснив жодних дій щоб якимось чином допомоги у здійсненні ремонтних робіт чи відшкодувати шкоду у добровільному порядку. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у 10 000 грн. та просить стягнути із відповідача на свою користь. Заперечення відповідача 25 січня 2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами своє право вимоги. Сума матеріальної шкоди у розмірі 168 217,41 грн., на стягненні якої наполягає позивач, є необґрунтованою та недоведеною. Долучені до позову звіт № 35/04/19 від 15.05.2019 р. та роздруківка з інтернет-банкінгу надані в неналежній якості, що не дає можливості перевірити всі обставини, розрахунки та документи, які стали підставою визначення вказаного розміру збитків. Вимога про стягнення моральної шкоди також не доведена та не підтверджена жодними належними доказами, а тому не підлягає задоволенню. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 70). Ухвалою суду від 28 січня 2021 року задоволено клопотання представника відповідача адвоката Беженцева Ф.В. щодо витребування доказів від Страхової компанії «Ю.Ес.Ай» (а.с. 99). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Гончаренко О.В. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Беженцев Ф.В. проти позовних вимог заперечили, просили відмовити у їх задоволенні. Обставини справи, що встановлені судом Матеріалами справи установлено, що 21.03.2019 року об 11 год. 45 хв. у місті Бориспіль на перехресті вулиці Київський шлях та вулиці Лютнева, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «HYUNDAI», д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції, не обрав безпечну швидкість руху, у зв`язку з чим здійснив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Bens», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , якого внаслідок удару відкинуло вперед, де він зіткнувся з автомобілем «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду. Внаслідок зіткнення транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2019 року [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу (а.с. 10-11). На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ТДВ «СК «Ю.Ей.Ай» на підставі полісу № 4239839. Згідно Звіту № 35/04/19 від 15 травня 2019 року вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Mercedes-Bens GLC 250d 4Matic, д.н.з. [NUMBER] , становить 267 217 (двісті шістдесят сім тисяч двісті сімнадцять) гривень 41 копійка (а.с. 12-54). 30 травня 2019 року власник пошкодженого транспортного засобу [PERSON] звернулася до ТДВ «СК «Ю.Ей.Ай» із заявою про страхове відшкодування. 28 серпня 2019 року ТДВ «СК «Ю.Ей.Ай» здійснив [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 99 000 (дев`яносто дев`ять тисяч) гривень, що підтверджується випискою із карткового рахунку позивача (а.с. 55) та рахунком страхового відшкодування (а.с. 148). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частини 1 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Як передбачено частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Проаналізувавши вищевказану норму чинного законодавства, суд вважає, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Так, із матеріалів справи вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого автомобілю позивача внаслідок ДТП, становить 267 217 (двісті шістдесят сім двісті сімнадцять) гривень 41 копійка. ТДВ «СК «Ю.Ей.Ай» 28 серпня 2019 року здійснило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 99 000 (дев`яносто дев`ять тисяч) гривень. Виплачена страхова сума не повністю покрила завданий збиток. Залишок невідшкодованої шкоди становить 168 217 (сто шістдесят вісім тисяч двісті сімнадцять) гривень 41 копійка. Отже, беручи до уваги положення ст. 1194 ЦК України, та враховуючи те, що розмір шкоди перевищує ліміт виплаченої страхувальником суми, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка становить 168 217 (сто шістдесят вісім тисяч двісті сімнадцять) гривень 41 копійка. Посилання відповідача на відсутність доказів, які підтверджують право вимоги позивача спростовуються копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, згідно якого 21.02.2017 року за [PERSON] зареєстровано право власності на автомобіль марки Mercedes-Bens GLC 250d 4Matic, д.н.з. [NUMBER] . Аргументи відповідача про завищений розмір матеріального збитку, який визначений у Звіті № 35/04/19 від 15 травня 2019 року, жодними доказами не підтверджені та є лише припущеннями відповідача. Щодо моральної шкоди Згідно із частинами 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Як передбачено частиною 3 вищевказаної статті моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Положеннями часьтини 4 статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно роз`яснень Верховного Суду України, що містяться в п.п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Виходячи із аналізу вищевказаних норм, можна дійти висновку, що наявність шкоди ще не породжує обов`язку її компенсації, так як необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб`єкта такої відповідальності. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умови порушення права цієї особи, наявність такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. Таким чином, предметом доказування для позивача у цій справі є протиправність дій відповідача та причинно-наслідковий зв`язок із такими діями та наслідками у вигляді моральних страждань. Отже, враховуючи наслідки пошкодження автомобіля позивача, яке спричинене з вини відповідача, враховуючи засади розумності та справедливості, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн. У решті позовних вимог суд відмовляє, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що позивач отримала моральну шкоду в заявленому розмірі. З огляду на вищевикладені обставини, враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, та такими, що підлягають частковому задоволенню. А саме, у частині стягнення розміру матеріальної шкоди у сумі 168 217,41 грн. та моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Щодо судових витрат. У відповідності до частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 1732 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: partial