Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач - [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому в обґрунтування своїх вимог вказувала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно: 1/2 частка житлового будинку та земельна ділянка , яка належала йому та позивачці на праві приватної спільної власності. Вона являється спадкоємцем першої черги, прийняла спадщину, проте позбавлена можливості отримати в нотаріуса свідоцтво на спадщину за законом на земельну ділянку. З огляду на вказане, позивач просила визнати за нею право власності на земельну ділянку. Позивач згідно заяви просила справу розглянути у її відсутність та позов просила задовольнити. Відповідачі: [PERSON] надала заяву про визнання позову та просила справу розглянути у її відсутність. Любашівська селищна рада Любашівського району Одеської області надала до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника, заперечень по справі не має. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 05 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному порядку. Ухвалою від 03 вересня 2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть /а.с.17/. Позивач являється дружиною [PERSON] , їхні родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу. Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та свідоцтва на право власності, земельна ділянка, кадастровий номер 5123355100:02:004:0063, по [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0,0961 га належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Нормативно грошова оцінка зазначеної земельної ділянки складає 188 836 грн.50 коп. Із листа нотаріуса вбачається, що нотаріус видати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно - земельну ділянку не може, оскільки земельна ділянка належить праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , їхні частки не визначені та рекомендував позивачу звернутися до суду (а.с.8). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають дружина спадкодавця… Позивач являється дружиною [PERSON] , а отже є спадкоємцем першої черги та як вбачається із свідоцтва про право на спадщину вона прийняла в спадщину Ѕ частку житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Зі змісту ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно приписів ст. 86 ЗК України передбачено, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] договір про визначення розміру часток не складали, отже частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0961 га є рівними , тобто по Ѕ частці , нормативно грошовою оцінкою кожна частка земельної ділянки - 94 418 грн. 25 коп. Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Положенням ч.1-2 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Відповідно до ст..1225 ЦК України право власності переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщенні. Згідно положення ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної спадкується на загальних підставах. За таких обставин, суд приходить до висновку, що частки [PERSON] та [PERSON] складали по Ѕ земельної ділянки, а отже [PERSON] успадкувала зазначену частку земельної ділянки, кадастровий номер 5123355100:02:004:0063, по [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), а тому позовні вимоги слід задовольнити. Розподіл судових витрат між сторонами Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Позивачі не просили вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а отже підстави для відшкодування витрат відсутні. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного та

Outcome: approved