Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Служба у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації відповідно до ст. 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» звернулася в суд з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON] до Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON] , в якому просить визнати за неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . До закінчення підготовчого засідання, 28.04.2020, служба у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації подала до суду заяву про зміну підстав позову, в якій зазначає, що головою колгоспного двору, у приватній власності якої був жилий будинок по [ADDRESS] була [PERSON] . За вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку площею 0,06 га. [PERSON] померла [INFO] , її спадкоємцем за законом є її онук [PERSON] , а інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , - немає. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Яшаном Р. Р., після смерті бабусі [PERSON] успадкував земельну ділянку. Однак, нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Технічним паспортом на житловий будинок та довідкою Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що житловий будинок, що належав [PERSON] , знаходиться по [ADDRESS] . Звітом про оцінку даного житлового будинку визначено його ринкову вартість, яка становить 58 349 грн. Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися. Служба у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Поточищенська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає. Відповідачка [PERSON] надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги, в тому числі змінені підстави позову, визнає повністю, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено та прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Із довідки № 615, виданої 23.07.2019 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради, вбачається, що [PERSON] , була головою колгоспного двору по [ADDRESS] . Станом на 15.04.1991 в домогосподарстві по [ADDRESS] проживали і були зареєстровані на постійне місце проживання: голова сім`ї [PERSON] , дочка [PERSON] , що стверджується довідкою № 617, виданою 23.07.2019 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради. За заповітом, посвідченим 05 листопада 2015 р. секретарем Поточищенської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 31, [PERSON] , 1938 року народження, жителька [ADDRESS] , належний їй житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS] , земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських споруд заповіла внукові [PERSON] ; всі земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, земельний пай для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,1028 га в урочищі «Мочарі» та все інше майно рухоме і нерухоме, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і на що вона за законом матиме право заповіла внукові [PERSON] . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 58437163 (номер в реєстрі нотаріальних дій 31), що доводиться копією Інформаційної довідки № 52680000 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданої 19.07.2018 приватним нотаріусом Яшаном Р.Р. у зв`язку з відкриттям спадкової справи. [PERSON] померла [INFO] у віці 79 років в с. Серафинці Городенківського району, актовий запис № 2 від 22 січня 2018 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, визначено ч.1 ст.1267 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON] на день смерті проживала і була зареєстрована одна в [ADDRESS] , що стверджується довідкою № 616, виданою 23.07.2019 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради. [PERSON] , [INFO] , є онуком спадкодавця [PERSON] , про що свідчать: копія повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13 червня 2018 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, де зазначено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 9 від 22 липня 2003 р.; копія свідоцтва про народження [PERSON] , матері [PERSON] , серії [NUMBER] [NUMBER] , виданого Поточищенською сільською радою Городенківського району, з якого вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , запис за № 4 від 04 вересня 1976 р. в книзі записів актів про народження. Отже, спадкоємцем частини майна померлої [PERSON] за заповітом від 05.11.2015, зареєстрованим в реєстрі за № 31, є її онук [PERSON] . Із копії спадкової справи № 77/2018, наданої суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшаном Р.Р., вбачається, що [PERSON] , [INFO] , як спадкоємець за заповітом від 05.11.2015, прийняв спадщину після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки до спливу шестимісячного строку, визначеного ч.1 ст.1270 ЦК України, а саме: 19.07.2018 він подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом. Інший спадкоємець за заповітом від 05 листопада 2015 р. [PERSON] не прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України. Так як [PERSON] не прийняв спадщину за заповітом [PERSON] від 05.11.2015, тому, відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦПК України, в т.ч. й на майно, що було заповідане [PERSON] . Відповідачка [PERSON] , дочка спадкодавця [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги за законом, після смерті матері спадщину не прийняла. На час відкриття спадщини не проживала разом із спадкодавцем та у визначений ч.1 ст.1270 ЦК України строк не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, спадкоємець п`ятої черги за законом [PERSON] одержав право на спадкування за законом на все інше належне спадкодавцю [PERSON] майно, оскільки родичів ближчого ступеня споріднення, які б усунули його від права спадкування та спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] та прийняли спадщину, - судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На заяву спадкоємця [PERSON] від 19.07.2019 приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшаном Р.Р. 10 жовтня 2019 р. видано три свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 1916, № 1917, № 1918, на земельні ділянки площами 0,3720 га, 0,3706 га, 0,3659 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Поточищенської сільської ради та належали померлій на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки серії: ЯЖ № 634353, ЯЖ № 634355, ЯЖ № 634354. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Яшана Р.Р. № 834/02-31 від 05.11.2019 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] після смерті баби [PERSON] з посиланням на те, що спадкоємцем не надано правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок. Копією довідки про об`єкт нерухомого майна № 34, виданої 16.09.2019 ФОП [PERSON] , стверджується, що згідно архівних даних Коломийського ОКП «МБТІ» станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок в [ADDRESS] ) не зареєстровано. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Про реєстрацію будинку по [ADDRESS] у виконкомі місцевої ради свідчить виписка з погосподарської книги Поточищенської сільської ради № 6 за 1991-1995 роки, видана Поточищенською сільською радою 17.10.2019 за № 264, з якої слідує, що членами вищезгаданого господарства є: голова сім`ї [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] ; суспільна група господарства - колгоспний двір, особистий рахунок № [NUMBER] . За житловим будинком по [ADDRESS] закріплена земельна ділянка для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,06 га, що стверджується довідкою № 616, виданою 23.07.2019 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради. До часу набрання чинності Цивільним кодексом України (2003) та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 27.08.2019, вбачається, що житловий будинок споруджено в 1961 р., господарські будівлі та споруди в 1966 р. Їх ринкова вартість станом на 18.09.2019 становить 58 349 грн., що стверджується копією звіту про оцінку житлового будинку № [NUMBER] /С, складеного ФОП [PERSON] . Судом встановлено, що через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця [PERSON] на спадковий житловий будинок, спадкоємець п`ятої черги за законом [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] судом не встановлено, колишній член колгоспного двору - відповідачка [PERSON] та Поточищенська сільська рада не заперечують відносно задоволення позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання даної позовної заяви не справляється. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1241, 1258, 1261-1265, 1267, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved