Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 01.10.2007 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає відсутність взаєморозуміння між сторонами, наявність різних поглядів на сімейні відносини та обов`язки щодо ведення спільного господарства і виховання дітей. Крім того, відповідач влаштовує скандали в присутності дітей, що призводить до їх моральної травми, ображає честь та гідність позивача, пред`являючи необгрунтовані претензії, безпідставні ревнощі, що робить спільне життя нестерпним. Шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2014 року. Із вказаних причин сім`я сторін розпалася, надії на примирення немає, шлюб носить формальний характер, збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому вона просить вказаний шлюб розірвати, малолітніх дітей залишити проживати з нею та залишити їй прізвище « [PERSON] », яке набуте при реєстрації шлюбу. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, про його час та місце повідомлена належним чином, 29.01.2020 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності (а. с. 25). Відповідач в підготовче засідання не з`явився, про його час та місце повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в його відсутності (а. с. 26). Тому відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України наявні підстави для ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 01.10.2007 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по Коломийському району Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 57 (а. с. 3). Відповідно до даних свідоцтв про народження сторони є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 4, 5). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини у вересні 2014 року, не вживають заходів для примирення та вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання малолітніх дітей сторін, суд вважає, що їх слід і надалі залишити проживати з позивачем. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160, 161 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved