Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 15.03.2021 року позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про захист прав споживачів і стягнення суми страхового відшкодування задоволено повністю, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, м.Київ, вул.Іллінська, буд.8, ЄДРПОУ - 20474912) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП - [NUMBER] ) страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу «Все включено» №101478а0кє від 06.08.2020 року в розмірі 53843 гривні 60 копійок, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» судовий збір на користь держави у розмірі 840 гривень 80 копійок. При ухваленні зазначеного рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки під час розгляду справи представник позивача просив суд вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу після ухвалення рішення по суті позовних вимог і зазначив, що докази на підтвердження таких витрат будуть надані до суду в строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, тобто, впродовж п`яти днів після ухвалення судового рішення. 19.03.2021 року, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення, представник позивача надав до канцелярії суду докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу. 20.04.2021 року від представника відповідача до канцелярії суду надійшли заперечення щодо відшкодування витрат на правову допомогу, в яких він просить відмовити у задоволенні даної заяви, у зв`язку з тим, що позивачем разом із позовною заявою не було подано суду попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, що відповідно до ч.2 ст.134 ЦПК України є підставою для відшкодування відповідних судових витрат. Крім того, представником позивача не надано детального опису робіт, виконаних адвокатом, акту прийому-передачі наданих послуг, документів, що свідчать про оплату гонорару чи інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку. Також зважаючи на незначну складність і характер справи, відсутність детального опису робіт, виконаних адвокатом, заявлені до стягнення витрати на правову допомогу є неспівмірними фактично виконаним роботам. У судове засідання учасники справи не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2019 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що представник позивача до закінчення судових дебатів у справі зробив відповідну заяву про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу і просив суд вирішити це питання після ухвалення рішення по суті позовних вимог, про що зазначено і в самому рішенні. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України після ухвалення рішення по справі представником позивача було надано суду докази витрат на правничу допомогу. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених ЦПК України, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами(стаття 141 ЦПК України). Згідно з ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За вимогами п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому склад та розміри витрат, пов`язаних із оплатою правничої допомоги, беззаперечно входять до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Договором про надання правової допомоги від 09.11.2020 року і договором про внесення змін та доповнень до зазначеного договору від 20.11.2020 року, укладеними між позивачем і Адвокатським об`єднанням «Юридична практика», закріплені повноваження останнього на представництво інтересів позивача у даній справі. Відповідно до протоколу узгодження договірної ціни від 15.03.2021 року і детального опису робіт (наданих послуг) адвокатом від 16.03.2021 року між [PERSON] і адвокатським об`єднанням було погоджено гонорар у розмірі 8076,54 гривень, що становить 15% від суми задоволених позовних вимог і має бути сплачений клієнтом протягом п`яти робочих днів з дня набрання законної сили рішенням суду по справі №333/6436/20. Відповідно до доручення на ведення справи від 09.11.2020 року Адвокатське об`єднання «Юридична практика» доручило ведення справи адвокату Першину І.М. Останнім було надано суду ордер та копія свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Виходячи зі співмірності заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу складності справи, ціні позову та виконаним адвокатом робіт (наданим послугам), наявності розрахунку часу, витраченого останнім на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також обсяг наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, враховуючи, що при ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, позов задоволено повністю, а позивач підтвердив надані йому адвокатські послуги належними засобами доказування, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8076,54 грн.

Outcome: approved