Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14 липня 2016 року позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Укрсельхозпром» про припинення права власності на земельну ділянку задоволено. Припинено за Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Укрсельхозпром» право власності на земельну ділянку площею 4,13 га з кадастровим номером 5323483400:00:004:0224, що розташована на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Визнано за [PERSON], [INFO], право власності на земельну ділянку площею 4,13 га з кадастровим номером 5323483400:00:004:0224, що розташована на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 05.10.2016 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Укрсельхозпром» про припинення права власності на земельну ділянку повернуто до Новосанжарського районного суду Полтавської області для ухвалення додаткового рішення щодо позовної вимоги [PERSON] про зняття з реєстрації земельної ділянки ТОВ ВКФ «Укрсельхозпром». Позивач в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Укрсельхозпром»в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав письмове заперечення проти ухвалення додаткового рішення. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що слід по справі ухвалити додаткове рішення. Виходячи зі змісту ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, суд дійшов до висновку про можливість ухвалити додаткове рішення. Судом встановлено, що позивачка, у своїх позовних вимогах до ТОВ ВКФ «Укрсельхозпром»прохає зняти з реєстрації земельну ділянку площею 4,13 га з кадастровим номером 5323483400:00:004:0224, що розташована на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Частиною другою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до пункту 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 12.12.2011 року № 3502/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 12.12.2011 року за № 1429/20167, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили. Також відповідно до абзаців першого та другого пункту 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про зняття з реєстрації, оскільки повноваження щодо скасування державної реєстрації прав належать органу державної реєстрації прав, нотаріусу як спеціальному субєкту, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, а також особам, які відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» можуть виконувати повноваження державного реєстратора з прийому та видачі документів, а суд відповідно не може перебирати на себе функції іншого органу. Позовних вимог про скасування державної реєстрації прав чи зобовязання вчинити дію позивачка не заявляла. Таким чином позовна вимога про зняття з реєстрації земельної ділянки є безпідставною.

Outcome: dismissed