Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 24.12.2019 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі позивач) звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з [PERSON] (далі відповідач) заборгованість за кредитним договором № б/н 22.07.2008 у розмірі 19780,62 грн. станом на 24.11.2019, яка складається з наступного: 977,12 грн. заборгованість за кредитом; 15982,54 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 256,82 грн. заборгованість за комісією; 1384,11 грн. заборгованість за пенею; 250 грн. штраф (фіксована частина); 930,03 грн. штраф (процентна складова) та судові витрати у розмірі 1921 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 22.07.2008 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1100 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 3.2, 3.3 «Умов та Правил надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до пункту 3.3 «Умов та Правил надання банківських послуг». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Пунктом 5.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в пункті 4.9 «Умов та Правил надання банківських послуг». Відповідач на підставі пункту 6.5 «Умов та правил надання банківських послуг» зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 24.11.2019 утворилася заборгованість у розмірі 19780,62 грн., яка складається з наступного: 977,12 грн. заборгованість за кредитом; 15982,54 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 256,82 грн. заборгованість за комісією; 1384,11 грн. заборгованість за пенею; 250 грн. штраф (фіксована частина); 930,03 грн. штраф (процентна складова) та судові витрати у розмірі 1921 грн. 17.01.2020 у заяві поданій на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху зазначив, що з 01.01.2013 Пеня = 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. Пеня = 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше, строк дії останньої карти до останнього дня жовтня. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Заяви, клопотання. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Разом з позовною заявою представником позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі, та заяву, згідно якої останній не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Інші процесуальні\~дії у\~справі. Ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 20.01.2020 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 03.03.2020 постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення. Фактичні обставини, встановлені судом. З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. 22.07.2008 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н (далі Договір) та відкрито картковий рахунок, номер картки [NUMBER] (а.с. 39). 05.08.2008 [PERSON] підписано Заяву про ознайомлення з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» та відкриття рахунку (далі Заява), у якій вказано кредитний ліміт у сумі 500 грн., що встановлено на платіжну карту «Універсальна», номер картки [NUMBER] , з базовою відсотковою ставкою за кредитним лімітом на момент підписання договору 1,9 % на місяць із розрахунку 360 днів у році (а.с. 13). Згідно Довідки «Про умови кредитування з використанням кредитки «УНІВЕРСАЛЬНА, 55 днів пільгового періоду» (далі Довідка), яка підписана [PERSON] 05.08.2008, зазначена базова відсоткова ставка, на місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів на рік) - 1,9 %, комісія за кредитне обслуговування (щомісячна) 1 % на залишок заборгованості, непогашеної протягом пільгового періоду, розмір щомісячних платежів (враховуючих плату за використання кредитних коштів у звітному періоді) 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, комісія за зняття готівкових коштів, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості ПЕНЯ = пеня (1) + пеня (2), де: пеня (1) = (базова відсоткова ставка по договору) / 30 нараховується за кожен день прострочки кредиту; пеня (2) = 1 % від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочки по кредиту або відсоткам 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн., штраф при порушенні строків платежів по будь з яких грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів 250 грн. + 5% від суми позову, комісія за моніторинг неактивної карти (у випадку, якщо на рахунку маються кошти клієнта у вигляді позитивного залишку на протязі 3-х місяців підряд операції по карті не проводяться) у розмірі залишку коштів на картковому рахунку, але не більше 10 грн. на місяць, процентна ставка (в місяць) на суму несанкційованого перевищення ліміту кредитування 2,85 % (а.с. 14). Згідно Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти виданої [PERSON] 22.07.2008 відбувся старт карткового рахунку, 05.08.2008 встановлено кредитний ліміт 500 грн., 18.09.2008 збільшено кредитний ліміт до 900 грн., 11.11.2008 збільшено кредитний ліміт до 1000 грн., 12.02.2009 знижено кредитний ліміт до 800 грн., 18.04.2009 знижено кредитний ліміт до 740 грн., 17.06.2009 знижено кредитний ліміт до 620 грн., 26.04.2010 збільшено кредитний ліміт 1100 грн., 25.01.2011 знижено кредитний ліміт до 980 грн., 30.10.2019 відбулось зниження кредитного ліміту до 0,00 грн. (а.с. 40). З виписки по картковому рахунку [PERSON] за період з 01.01.1999 по 08.01.2020 вбачається, що весь зазначений період відповідач періодично користувався кредитною карткою, зокрема відбувались зняття готівки з картки та періодично здійснювались погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 41-61). На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав розрахунок заборгованості за договором № б/н від 22.07.2008, згідно якого станом на 24.11.2019 розмір заборгованості [PERSON] перед банком становить 19780,62 грн. та складається з наступного: 977,12 грн. заборгованість за кредитом; 15982,54 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 256,82 грн. заборгованість за комісією; 1384,11 грн. заборгованість за пенею; 250 грн. штраф (фіксована частина); 930,03 грн. штраф (процентна складова) та судові витрати у розмірі 1921 грн. (а.с. 8-12). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 Цивільного кодексу України). Згідно частини 2 статті 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до статті 1056-1 Цивільного кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною 1 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом, комісією, пенею, штрафами, посилається на «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті, як невід`ємні частини договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці «Умови та\~правила надання\~банківських послуг»\~та «Тарифи\~Банку» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування. До такого висновку дійшов і Верховний Суд України у постанові від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15). Суд дійшов висновку, що у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період з часу виникнення спірних правовідносин (22.07.2008) до моменту звернення до суду з указаним позовом (24.12.2019), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов і правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, наданий Банком витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України). З наведених підстав, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів, що саме надані ним Умови є складовою кредитного договору і що саме ці Умови відповідач мав на увазі, підписуючи Заяву про ознайомлення з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» та відкриття рахунку, та відповідно брав на себе зобов`язання зі сплати пені в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. Зазначене узгоджується\~з висновком\~Великої Палати\~Верховного Суду,\~викладеним у\~постанові від\~03.07.2019\~у справі\~№ 342/180/17,\~провадження №\~14-131цс19, який застосовує суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд погоджується, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, оскільки за умовами договору відповідач взяв на себе зобов`язання повернути фактично отриману ним суму кредитних коштів, однак зобов`язання належним чином не виконав, у результаті чого станом на 24.11.2019 утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 977,12 грн., а тому в цій частині позовні вимоги слід задовольнити. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 22.07.2008 відповідачу [PERSON] було відкрито картковий рахунок, а 05.08.2008 він підписав Заяву про ознайомлення з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» та відкриття рахунку, а також Довідку «Про умови кредитування з використанням кредитки «УНІВЕРСАЛЬНА, 55 днів пільгового періоду», які у свою чергу містять умови щодо відсоткової ставки за користування кредитом, а відтак позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 15982,54 грн. підлягають задоволенню. Вирішуючи позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією суд виходить з наступного. Довідкою «Про умови кредитування з використанням кредитки «УНІВЕРСАЛЬНА, 55 днів пільгового періоду» передбачена комісія за кредитне обслуговування та комісія за моніторинг неактивної карти. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). При цьому банк нараховував комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок [PERSON] що є незаконним. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 6-1746цс16. Таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією у розмірі 256,82 грн. слід відмовити. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача штрафів суд зазначає наступне. Згідно Довідки «Про умови кредитування з використанням кредитки «УНІВЕРСАЛЬНА, 55 днів пільгового періоду» при порушенні строків платежів по будь з яких грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів штраф складає 250 грн. + 5% від суми позову. Оскільки відповідачем було порушено строки платежів по грошовим зобов`язанням передбаченим договором, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф (фіксована частина) у розмірі 250 грн., а також штраф (процента складова) у розмірі 847 грн. 98 коп. ((977,12 грн. + 15982,42 грн.) х 5% = 847,98 грн.). В частині стягнення пені, суд зазначає настпуне. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором відповідачу нараховано пеню у розмірі 1384,11 грн., штраф (фіксована частина) та штраф (процентна складова). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи наведене та відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15. Відтак, оскільки стягнуто штраф позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 1384 грн. 11 коп. суд вважає такими, що задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача заборгованості у розмірі 18057 грн. 64 коп., з яких: 977 грн. 12 коп. - заборгованість за кредитом; 15982 грн. 54 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 250 грн. штраф (фіксована частина); 847,98 грн. штраф (процентна складова). Судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального\~кодексу України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1753,67 грн. (18057,64 грн. х 1921 грн. : 19780,62 грн.).

Outcome: partial