Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона з 15.09.2009 перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому 17.07.2011 року у них народилася дочка [PERSON]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання вказаної дочки не надає, а позивачці самостійно важко утримувати цю дитину, оскільки коштів для забезпечення її всім необхідним не вистачає. У зв'язку із зростанням економічної кризи в державі, ростом цін, матеріальне становище позивачки ускладнилось. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивачка зазначає, що ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років в сумі 1\~286 грн.. Прожитковий мінімум - це вартісна величина, достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Позивачка також зазначає, що відповідач отримує нерегулярний мінливий дохід, оскільки періодично виїжджає за межі України на роботу, є молодим, працездатним чоловіком, на утриманні не має інших осіб, його матеріальне становище дають можливість утримувати дочку. Тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1 000 грн. щомісячно на утримання вказаної малолітньої дочки до досягнення останньою повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних в позовній заяві, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Вона також зазначила, що позивачка поїхала на роботу в [PERSON], оскільки з осені 2015 року відповідач зовсім не цікавиться дитиною та не надає коштів на її утримання. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про одержання ним судових повісток викликів (а.с.14, 17) Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно з даними свідоцтва про шлюб сторони одружилися 15.09.2009 року (а.с.3). Відповідно до даних свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Згідно з вимогами ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищевказані обставини, вік дитини, пов'язані з цим витрати, майновий стан позивачки, різке підвищення вартості життя в 2016 році, відсутність відомостей про місце роботи та заробітну плату відповідача, суд вважає за можливе визначити аліменти в твердій грошовій сумі, яка повинна становити 900 грн. щомісячно. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з положеннями ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка. На підставі наведеного і,

Outcome: partial