Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 14.04.2009 по справі № 2-38/09 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 5210168) з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13.01.2009 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На виконанні у Новомиколаївському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження ВП № 41538409 з примусового виконання виконавчого листа № 2-38/09, виданого 21.05.2009 Новомиколаївським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13.01.2009 і до досягнення ним повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з розрахунком заборгованості боржника зі сплати аліментів, складеним начальником Новомиколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гуртовою Є.О., станом на 31.12.2019 заборгованість відповідача за аліментами складає 73560,59 грн. Разом з цим, рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 21.08.2019 по справі № 322/879/19, що набрало законної сили 24.09.2019, було виключено відомості про батьківство [PERSON] з актового запису № 45 від 13 листопада 2007 року, про народження [PERSON] , [INFO] , зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України, під час розгляду даної справи суд враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 15.05.2019 по справі № 511/219/18 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 81908501), та зазначає таке. Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до змісту статті 180 СК України зобов`язання утримувати дитину до досягнення нею повноліття мають саме батьки. Стаття 121 СК України містить загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини, за якими: права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до норм статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно зі статтею 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини. Отже, за змістом зазначених норм права, походження дитини від певної особи визначається за фактом народження дитини від цієї особи в шлюбі або поза ним, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, документом закладу охорони здоров`я про народження дитини дружиною та свідоцтвом про народження дитини, виданим органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі актового запису про народження. Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитині саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку у особи, яка не визнана батьком дитини не виникає. Відповідно до частини 2 статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько. Норми цивільного права поділяються на норми матеріального та норми процесуального права. За загальним поняттям нормами матеріального права є правові норми, які визначають права та обов`язки учасників суспільних правовідносин, правила їх суспільної поведінки та санкції за порушення цих приписів, а нормами процесуального права є правила про порядок реалізації норм матеріального права та вирішення судової справи (порядок розгляду справи в суді тощо). При цьому, норми матеріального права можуть міститься у законодавчому акті, який за загальним своїм змістом є процесуальним законом і навпаки, норми процесуального права можуть міститься у законодавчому акті, який за своєю суттю є матеріальним законодавчим актом. Так, за правилами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному Законі, суті цієї норми не змінює. Нормами чинного законодавства України не передбачено обов`язку особи, яка не є батьком дитини, утримувати дитину до моменту виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини. Таким чином, виключення з актового запису про народження дитини відомостей про походження дитини від певної особи є підставою для звільнення такої особи від сплати аліментів за весь час їх нарахування. Та обставина, що позивач, за твердженням відповідача, знав під час реєстрації народження [PERSON] , що він не є батьком дитини, судом не досліджується, оскільки не має значення для розгляду даної справи. Натомість дана обставина, якщо вона дійсно мала місце, підлягала з`ясуванню під час розгляду справи № 322/879/19, предметом якої було виключення відомостей про особу, як батька дитини, з актового запису про народження. Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 21.08.2019 по справі № 322/879/19, що набрало законної сили 24.09.2019, має преюдиційне значення під час розгляду даної справи. З огляду на викладене, суд визнає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 08.01.2020 № 0.0.1574675912.1, якою підтверджується сплата судового збору в розмірі 840,80 грн., отже відповідна сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved