Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

свої \~вимоги \~позивач \~обґрунтовує \~тим,\~що з\~03.08.2002\~року вона\~ \~перебуває \~з \~відповідачем в\~ шлюбі,\~в \~якому \~у них\~народилося двоє\~дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Причинами \~для \~розірвання \~шлюбу \~позивач \~вважає те,\~що у\~них з\~відповідачем різні\~погляди на\~сімейні цінності\~та сімейне\~життя загалом.\~Між ними\~неодноразово виникали\~конфлікти і\~непорозуміння в\~присутності \~ дітей,\~що може\~негативно позначитись\~на їхньому\~вихованні.\~На час\~подачі позову\~ведення між\~ними спільного\~господарства та\~спільне проживання\~припинено,\~за її\~переконанням подальшого\~сенсу підтримувати\~сімейні відносини\~немає.\~Із вказаних\~причин сім`я\~сторін розпалася,\~надії на\~примирення немає,\~шлюб \~носить формальний\~характер,\~ збереження\~ цього\~ шлюбу\~ \~суперечить інтересам\~позивача.\~Тому \~ вона\~ \~просить \~ вказаний\~ \~шлюб розірвати,\~залишити проживати\~з нею\~вказаних \~дітей \~сторін,\~а також\~ \~залишити \~позивачу \~прізвище « [PERSON] ». Позивач також\~просить \~присудити \~з \~відповідача \~на \~ її\~ користь\~ \~ судові\~ витрати,\~які складаються\~ зі\~ \~сплаченого \~ судового\~ збору\~ в\~ розмірі\~ \~768,40\~ грн. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 17.05.2019 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи (а. с. 22). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був щоразу повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про одержання ним судових повісток-викликів (а.с. 20, 21). Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про одруження сторони одружилися 03.08.2002 року. Шлюб зареєстровано Ліснохлібичинською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 15 (а.с.3). Згідно з даними свідоцтв про народження сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.4,5 ). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання малолітньої дочки сторін [PERSON] , суд вважає, що останню слід і надалі залишити проживати з позивачем. Поряд з тим, суд вважає необґрунтованою вимогу про залишення проживати з позивачем неповнолітнього сина сторін [PERSON] , [INFO] , оскільки згідно з положеннями ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Судом встановлено, що позивачем понесено судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн. , що стверджується відповідною квитанцією (а.с.1). Відповідно до правил ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід присудити на користь позивача вказані судові витрати. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160, 161 Сімейного кодексу України та,

Outcome: partial