Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 24.09.2008 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.09.2008 року. Відповідно до відмітки про реєстрацію в будинковій книзі А №83913 від 21.10.2008 року у вищевказаній квартирі з 14.08.2015 року зареєстровано постійне місце проживання відповідача [PERSON], який у його квартирі не проживає, обовязку по утриманню її не виконує. На його неодноразові звернення з приводу зняття з реєстрації не реагує. Посилаючись на вищенаведене, позивач [PERSON] просить суд позбавити [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], права користування квартирою №11 в будинку №3 по вулиці Гостинній в місті Луцьку. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через оголошення в пресі (газета «Волинь-нова», №18 від 09 червня 2016 року). Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1\~ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.09.2008 року, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.09.2008року, позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.4-5). З копії будинкової книги А № 83913 вбачається, що у вищезазначеній квартирі з 14.08.2015 року зареєстрований відповідач\~ [PERSON] (а.с.6 - 9 ). В судовому засіданні встановлено, що відповідач хоч і зареєстрований в спірній квартирі, проте з 2015 року в ній не проживає, що підтверджується висновком Луцького відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області від 28.02.2017р. Згідно із\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 2\~ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад рік без поважних причин, втратив до неї інтерес, як до місця свого проживання,та перешкоджає позивачу, як власнику, в повній мірі розпоряджатися своїм майном, користуватися ним, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, та визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування спірним житловим приміщенням - \~квартирою №11 по вул. Гостинна, буд.3 у місті Луцьку. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки рішення постановлено на користь позивача, тому його вимога щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат підлягає до задоволення .

Outcome: approved