Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Соціальний працівник Нижньо-Станівецького психоневрологічного будинку-інтернату [PERSON] звернулася до суду із заявою про поновлення цивільної дієздатності [PERSON] , [INFO] , яку пізніше уточнила вимогою про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним та призначення опікуном останнього соціального працівника Нижньо-Станівецького психоневрологічного будинку-інтернату [PERSON]., мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Новоселицького районного суду від 30.05.1995 року останнього визнано недієздатним. В зв`язку з цим [PERSON] направлений на постійне місце проживання в Нижньо-Станівецький психоневрологічний будинок-інтернат, і в даний час знаходиться на повному державному забезпеченні. Заявниця [PERSON] в судове засідання не прибула, однак через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила визнати [PERSON] , недієздатним та призначити йому опікуна. Представник зацікавленої особи органу опіки і піклування Нижньостанівецької сільської ради в судове засідання не прибув, скерував заяву про розгляд справи за відсутності представника органу, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого від 18.06.2019року [PERSON] , [INFO] хворіє психічним захворюванням у формі важкої розумової відсталості (а.с.5). Рішенням Новоселицького районного суду від 30.05.1995 року [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним. (а.с.7) Ухвалою суду від 08.07.2019 року провадження у справі було зупинено до проведення судово-психіатричної експертизи. По справі проведено судово-психіатричну експертизу, про що свідчить висновок судово-психіатричного експерта № 19 від 31.10.2019 року. Згідно Висновку судово-психіатричного експерта № 19 від 31.10.2019 року року [PERSON] страждає психічним захворюванням у формі важкої розумової відсталості. За своїм психічним станом на даний час [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. (а.с. 25-26). Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до вимог ч.1 ст. 295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом з урахуванням стану їїздоров`я . Таким чином є всі підстави для визнання [PERSON] недієздатним. При таких обставинах призначення соціального працівника Нижньо-Станівецького психоневрологічного будинку-інтернату [PERSON] , куди останній направлений на постійне проживання, відповідає інтересам недієздатної особи, перешкод для призначення опікуном заявника суд не встановив, а тому заяву слід задовольнити. Відповідно до ч.6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Виходячи з наведеного, ст.ст. 39,40,41,58,60 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 233, 294,299,300 ЦПК України, суд -

Outcome: approved