Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просила усунути їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер 3221283205:03:003:0073 площею 0,0750 га, яка розташована по [ADDRESS] шляхом зобов`язання [PERSON] та [PERSON] знести самочинно побудовані приміщення прибудови літ. «е», а саме: гараж приміщення 1-9, кладову приміщення 1-8, 1-7, що розташовані по [ADDRESS] на земельній ділянці, кадастровий номер 3221283205:03:003:0083 площею 0,0622 га, належній на підставі державного акту на право власності відповідачам. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на належній [PERSON] земельній ділянці розташовані будинок і літня кухня під літерою В, яка також облаштована під жиле приміщення. Відповідачі є власниками і користувачами суміжної земельної ділянки [NUMBER] . З 2009-2010 року відповідачі незаконно розпочали самочинне будівництво гаража та прибудови до їхнього будинку вздовж межі, вийшли за межі належної їм земельної ділянки, не дотрималися вимог ДБН, не відступили 1 метр від межі та збудували прибудову на відстані 60 см від літньої кухні позивача. Внаслідок того, що прибудова зведена на близькій відстані і є значно вищою від літньої кухні, а дах вказаної прибудови зроблений таким чином, що нависає над дахом літньої кухні позивача, утворився довгий темний вузький простір між будівлями, через що відсутня будь-яка циркуляція повітря, збирається сирість, затхле повітря, з даху постійно відбувається підтоплення території двору та літньої кухні. [PERSON] не давала згоду на будівництво та неодноразово зверталась до сільської ради, Інспекції державного архітектурно будівельного контролю Київської області із заявами щодо незаконного початку будівництва відповідачем. Відповідачі були притягнуті до адміністративної відповідальності за порушення вимог містобудівного законодавства та відносно них був вчинений припис про усунення виявлених порушень. Однак, відповідачі не усунули вказані порушення. Заперечення відповідача. У відзиві на позов представник відповідачів зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Вважає, що прибудова відповідачів, яка здійснена на їхній власній земельній ділянці, з встановленою системою водовідведення та снігозатримувачів ніяким чином не може бути причиною руйнування житлового будинку та господарських будівель позивача, а відповідачі не утворюють ніяких перешкод у користуванні земельною ділянкою позивачу. Крім того, прибудовані будівлі відповідачів, зареєстровані на праві власності за ними, тому не відносяться до самочинних в силу їх узаконення. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2017 року позов [PERSON] задоволено частково. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 14 листопада 2017 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2017 року скасовано. Ухвалено нове рішення про відмову в позові. Постановою Верховного Суду від 12 червня 2019 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2017 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 14 листопада 2017 року скасовано, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2019 року вказану справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 29 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та її представник - адвокат Ільїнов Р.Р. доводи позову підтримали, з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів - [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - Департаменту архітектурно-будівельної інспекції у Київській області у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Обставини справи, що встановлені судом. Установлено, що [PERSON] є власником 1/2 частини жилого будинку з відповідними надвірними будівлями, в т.ч. літ. «В» - літня кухня, літ. «Д» - сарай, літ. «п» - колодязь, 1/2 частина огорожі літ. «N», які знаходяться по [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 17 червня 1997 року, витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно від 13 травня 2013 року (а.с.9-10, Т.1). [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0750 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку. Згідно опису меж земельної ділянки, встановлені такі межі: від позначки «А» до позначки «Б» - землі гр. [PERSON] , від позначки «Б» до позначки «В» - землі гр. [PERSON], від позначки «В» до позначки «Г» - землі загального користування ( [ADDRESS] , від позначки «Г» до позначки «Д» - землі гр. [PERSON] , від позначки «Д» до позначки «А» - землі гр. [PERSON] (а.с.11, Т.1). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 18 березня 2016 року [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі продажу № 1953 від 23 травня 2009 року є співвласниками житлового будинку [ADDRESS] , кожному належить по 1/2 частці будинку (а.с.50, Т.1). З відповіді Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у Київській області від 30 грудня 2010 року, наданої на звернення [PERSON] від 02 грудня 2010 року № 7/10-4410 щодо будівництва гаража сусідами по [ADDRESS] , вбачається, що Інспекцією була проведена перевірка, за результатами якої встановлено, що [PERSON] та [PERSON] без погодженої та затвердженої проектної документації розпочали реконструкцію житлового будинку шляхом проведення добудов. За фактом виявлених порушень вимог містобудівного законодавства, [PERSON] та [PERSON] були притягнуті до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 96 КУпАП (постанова по справі про адміністративні правопорушення від 29 жовтня 2010 року № 664 та № 665) (а.с.16, Т.1). Згідно акту обстеження умов забудови від 22 червня 2015 року, складеного депутатом Калинівської селищної ради Київської області, [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] здійснив прибудову до свого будинку, фундамент і стіна якої проходять поза межами його ділянки. Відстань між господарською будівлею [PERSON] і прибудовою, яку здійснив [PERSON] , становить 70 см. Внаслідок самовільного зведення [PERSON] прибудови відбувається підтоплення території двору та господарської будівлі [PERSON] , в результаті чого будинок [PERSON] поступово руйнується, в стінах утворились щілини, підмурок підлито, внутрішні стіни пліснявіють, відбувається грибкове ураження дерев`яних поверхонь і конструкцій, затоплено погріб, розташований під господарською будівлею [PERSON] (а.с.17, Т.1). З акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 12 січня 2016 року встановлено, що 12 січня 2016 року посадовими особами Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції у Київській області було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За результатами перевірки встановлено, що за зазначеною адресою виконані будівельні роботи з реконструкції житлового будинку збудовано прибудову літ. «е» складної форми в плані, розміром більших сторін 17,5х9,5м (приміщення 1-1 коридор, площею 13,7 кв.м; приміщення 1-8 гараж, площею 23,3 кв.м; приміщення 1-7 кладова, площею 27,7 кв.м), а також збудовано мансарду літ. «е1» (приміщення 1-11 - житлова кімната, площею 13,1 кв.м). Перевіркою встановлено, що зазначені будівельні роботи з реконструкції житлового будинку виконані без оформлення документів, що дають право на виконання будівельних робіт, чим порушено ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». Також перевіркою встановлено, що прибудову літ. «е» та мансарду літ. «е1» збудовано впритул до межі з боку земельної ділянки по [ADDRESS] , на відстані до 1,0 м від існуючої господарської будівлі по [ADDRESS] та впритул до межі з боку [ADDRESS] , чим порушено п.3.25*, п. 3.32 ДБН 360 -92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Вищевказаний житловий будинок не введений в експлуатацію (а.с.61, Т.1). За результатами виявлених порушень Департаментом державної архітектурно будівельної інспекції у Київській області відносно [PERSON] та [PERSON] складено протоколи про адміністративне правопорушення № 3-Л-А-1201/2 від 12 січня 2016 року та № 3-Л-А-1201/1 від 12 січня 2016 року за ч. 1 ст. 96 КУпАП (а.с.62-63, Т.1). Департаментом державної архітектурно будівельної інспекції у Київській області складено приписи № С-1201/1 та № С-1201/2 від 12 січня 2016 року, якими [PERSON] та [PERSON] надано строк до 12 липня 2016 року для усунення порушень шляхом оформлення документів, що дають право на виконання будівельних робіт, шляхом приведення будівельних робіт до вимог державних будівельних норм, шляхом прийняття в експлуатацію у встановленому законом порядку або шляхом приведення земельної ділянки до попереднього стану або іншим шляхом відповідно до вимог чинного законодавства, та приписи № С-1201/3 та № 1201/4 від 12 січня 2016 року про зупинення [PERSON] та [PERSON] будівельних робіт з 13 січня 2016 року (а.с.64-67, Т.1). Постановами № А-1801/1 та № 1801/2 від 18 січня 2016 року [PERSON] та [PERSON] притягнуті до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 96 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафів по 850 грн. з кожного (а.с.68-69, Т.1). 30 травня 2016 року на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] (а.с.91, Т.1). 02 червня 2016 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області зареєстровано Декларацію за № КС142161540100 про готовність до експлуатації об`єкту житлового будинку [ADDRESS] , подану [PERSON] (а.с.97, Т.1). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 вересня 2016 року спадщину у вигляді 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] після [PERSON] , померлого [INFO] , прийняла [PERSON] . (а.с.88, Т.1). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02 вересня 2016 року здійснено реєстрацію права власності [PERSON] на зазначену частку майна (а.с.101, Т.1). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 05.11.2018 року, видно, що 12 жовтня 2016 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] зареєстрований на праві спільної часткової власності по Ѕ частці за [PERSON] та [PERSON] . Підстава виникнення права власності: Договір купівлі-продажу житлового будинку від 23.05.2009, Технічний паспорт на садибний житловий будинок, виданий 30.05.2016; Декларація про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта, виданого 02.06.2016 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області. Рішення про державну реєстрацію прийняте 17.10.2016. (а.с. 184-185 Т.2) Свідок [PERSON] , яка є подругою та кумою [PERSON] , пояснила, що їй відомі обставини щодо придбання будинку [PERSON] та [PERSON] . Знає, що [PERSON] часто допомагав позивачці по господарству і будівництву. Зі слів подруги [PERSON] знає, що сусідка [PERSON] не заперечувала проти будівництва гаража, який будувався близько року. Свідок [PERSON] пояснила, що коли відповідач із чоловіком купили будинок, то у них були добрі стосунки із сусідкою [PERSON] . Свідок повідомила, що сарай позивача проходить рівно по межі. Після придбання будинку, відповідачі почали будівництво на земельній ділянці і [PERSON] не заперечувала проти цього. Будівля позивачки, яка знаходиться на межі, є дуже старою, збудованою без фундаменту. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно із статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частин четвертої, п`ятої, шостої, сьомої статті 376 ЦК України, якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року, справа № 725/5630/15-ц, провадження № 14-341цс18 зазначила, що юридичними фактами, які складають правову підставу знесення самочинного будівництва, є: істотне відхилення від проекту та/або істотне порушення будівельних норм і правил, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; неможливість проведення перебудови або відмова особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, від її проведення. При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, необхідно з`ясовувати, зокрема, як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо. Судом встановлено, що звертаючись до суду з позовом, [PERSON] просила усунути їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою та господарчою будівлею шляхом зобов`язання відповідачів знести самочинно побудовані приміщення. Разом з тим, встановлено, що 12.10.2016 року здійснено реєстрацію права власності спірних приміщень відповідачів на підставі Декларації за № КС142161540100 про готовність до експлуатації об`єкту житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованою 05.11.2018 року. Суд звертає увагу на те, що винесене рішення про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 08.09.2017 р. №322 після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості не несе будь-яких правових наслідків. Так, відповідно до пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (затверджений постановою КМ України від 23.05.2011р. №553) окремою та самостійною підставою для проведення позапланової перевірки є необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Така перевірка здійснюється протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів. У даному випадку перевірка була проведена після спливу встановленого строку. Сам факт реєстрації такої декларації та здійснення реєстрації права власності на підставі неї виключає можливість віднесення спірного об`єкта нерухомого майна до самочинного в силу його узаконення. Наведений висновок узгоджується із правовими висновками Верховного Суду щодо аналогічного питання. Зокрема, у постанові Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №916/1986/18 зазначено, що «… після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпала свою дію фактом виконання, в зв`язку з чим, оскаржуваною у справі декларацією будь-які права або охоронювані законні інтереси позивача не порушуються, а скасування реєстрації такої декларації не буде нести будь-яких правових наслідків. Сам факт реєстрації такої декларації та отримання свідоцтва на право власності на підставі неї виключає можливість віднесення спірного об`єкту нерухомого майна до самочинного в силу його узаконення…». Отже, спірні приміщення: гараж - приміщення 1-9, кладова - приміщення 1-8, 1-7, на час розгляду справи уже не є самочинними та належать на праві власності відповідачам. За таких умов, вимоги позивача про знесення вказаних приміщень, як самочинних, є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону. Крім того, в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, на підставі яких можливо зробити висновок, що дії відповідачів є незаконними, та порушують статтю 103 Земельного кодексу України, та які були б достатньою підставою для порушення права власності відповідачів на спірні приміщення задля інтересів та прав позивача на користування її земельною ділянкою та домоволодінням. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних у зв`язку з тим, що вони не ґрунтуються на вимогах закону та їх недоведеністю. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed