Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

свої вимоги позивачка обгрунтовує тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в смт.Гвіздець, по вул. Грушевського,18, Коломийського району належав батьку позивачки [PERSON]. Рішеннями виконкому Гвіздецької селищної ради від 25.07.1957 року та 31.01.1958 року [PERSON] виділено земельну ділянку під забудову зазначеного житлового будинку та надано право індивідуального будівництва. Однак, після його закінчення з невідомих позивачці причин вказаний будинок не здано в експлуатацію. 12.03.2012 року [PERSON] помер, не оформивши за життя право власності на вказане нерухоме майно. Позивачка як спадкоємець за заповітом звернулася із відповідною заявою до державного нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, отримала відмову у видачі вказаного свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності померлого на спірне нерухоме майно. Дружина померлого відповідачка [PERSON] на вказане спадкове майно не претендує, відмовилася від спадщини на користь позивачки. Тому позивачка просить визнати за нею право власності на вищевказані житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, та просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, 25.05.2015 року звернулася до суду з письмовими поясненнями, в яких зазначає, що позовні вимоги визнає, а справу просить розглядати без її участі. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Представник відповідача Гвіздецької селищної ради в судове засідання не зявився. 16.06.2015 року т.з.п. селищного голови [PERSON] звернувся до суду із письмовою заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги ця рада визнає, а справу просить розглядати без участі її представника. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, і, оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до копій свідоцтв про народження позивачки та укладення шлюбу вона є дочкою померлого [PERSON] та змінила своє прізвище з Охрим на Асєєва, уклавши 28.04.1979 року шлюб з [PERSON] (а.с.7,8). Судом встановлено, що вказаний спадкодавець був чоловіком відповідачки [PERSON], що стверджується копією відповідного свідоцтва про одруження (а.с.11). Відповідно до копій рішень Гвіздецької селищної ради №9 від 25.07.1957 року та №11 від 31.01.1958 року [PERSON] виділено площу під забудову жилого дому, надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці площею 1 200 кв.м. на території смт.Гвіздець, по вул. Радянській, а також дозволено провести будівництво літньої кухні, гаражу на власному подвір'ї (а.с.15-17). Згідно з копією договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право приватної власності від 10.04.1958 року [PERSON] на підставі рішення Гвіздецької селищної ради №245-ІІ від 09.04.1958 року про відвід земельної ділянки зобов'язався на наданій земельній ділянці здійснити будівництво жилого будинку та господарських споруд (а.с.18, 19). Згідно з копією заповіту, посвідченого 02.07.2008 року секретарем Гвіздецької селищної ради Коломийського району та зареєстрованого в реєстрі за №395, [PERSON] заповів все своє майно, майнові права та обов'язки [PERSON], [INFO], тобто позивачці (а.с.9). Судом також встановлено, що згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 143888, виданого 12.03.2012 року виконкомом Гвіздецької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, [PERSON] помер у цьому селищі 12.03.2012 року, актовий запис № 7 (а.с.12). Згідно з довідками №671, №672, виданими Гвіздецькою селищною радою Коломийського району 09.08.2012 року, померлий [PERSON] з 04.12.1962 року по день смерті (12.03.2012 року) проживав в [INFO]. [PERSON] належав житловий будинок з господарськими спорудами в смт.Гвіздець, по вул.Грушевського, 18, Коломийського району. Дане господарство відноситься до робітничого двору. На час смерті [PERSON] в зазначеному будинку проживали дочка померлого - [PERSON] (позивачка), дружина [PERSON] (відповідачка) та онука [PERSON] Заповіт від імені померлого [PERSON], посвідчений у виконкомі вказаної сільської ради 13.07.2000 року за реєстровим №18, скасовано заповітом, посвідченим 02.07.2008 року за №385. Останній не скасовувався і не змінювався (а.с.86,87). Судом встановлено, що згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року приватної власності на будинок за адресою: смт.Гвіздець, по вул.Грушевського,18, Коломийського району в ОКП Коломийське МБТІ не зареєстровано (а.с.56). Відповідно до даних технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ОКП «Коломийське МБТІ» 19.02.2015 року, інвентаризаційна вартість спірних будинку, господарських будівель і споруд становить 45 087 грн. Рік побудови будинку -1963. Спірне майно складається з житлового будинку загальною площею 69,1 кв. м, житловою площею 30,2 кв. м, та господарські будівлі і споруди: літня кухня літера Б, сарай літера В, гараж літера Г, вбиральня літера У, криниця - №, ворота, огорожа - №1-№2, вимощення - ІІ (а.с.50-55). Судом також встановлено, що 13.08.2012 року позивачка звернулася до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON], спадкова справа №402/2012 (а.с.77). Факт відкриття спадкової справи стверджується копіями інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.08.2012 року (а.с.79-82). Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] звернулася до вказаної нотаріальної контори, згідно з якою [PERSON] відмовляється від належного їй права на обов'язкову частку у спадщині, що залишилася після смерті [PERSON], а також не претендує на видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя (а.с.78). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса зазначеної нотаріальної контори [PERSON] від 31.03.2015 року вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності померлого [PERSON] на спірне нерухоме спадкове майно (а.с.10). Згідно ст.346 ЦК України право власності на частку померлого припинилося з моменту його смерті. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, судом встановлено, що в звязку з наведеними обставинами позивачка як єдина спадкоємиця за заповітом після смерті свого батька не взмозі узаконити спірне спадкове майно та реалізувати свої права на нього. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 392, 1268 ЦК України та,

Outcome: approved