Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 04 березня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві просить змінити розмір аліментів, що стягується з позивача на користь відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі судового наказу Харківського районного суду Харківської області від 27 липня 2020 року. Стягувати з позивача на користь відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 800,00 гривень щомісячно, починаючи з 06 липня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину- [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами був розірваний рішенням Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2020 року. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю. Згідно судового наказу Харківського районного суду Харківської області від 27 липня 2020 року з позивача на користь відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 липня 2020 року, починаючи з 06 липня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що має на утриманні мати похилого віку, яка мешкає разом з позивачем та потребує сторонньої допомоги як фізичного так и матеріального характеру. Позивач вважає, що доцільним на даний час є стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 гривень. Відповідач не скористалась своїм правом на подання до суду відзиву, в судовому засіданні зазначила, що офіційно працює та отримує заробітну платню у розмірі 6 200,00 гривень. Також зазначила, що заперечує проти зміни розміру аліментів, оскільки вони стягуються з відповідача у мінімальному розмірі. Рух справи 04 березня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 липня 2021 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду, відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. Будь-яких заяв та клопотань в ході проведення судового розгляду від сторін не надходило. Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 180 Сімейного кодексу України(далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 12 вищезгаданого закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як вбачається зі змісту судового наказу Харківського районного суду Харківської області від 27 липня 2020 року (а.с.7) з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також аналогічні рекомендації з цих підстав викладені у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно пункту 23 Пленум Верховного Суду України у постанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами у ході судового розгляду справи, дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. З пояснень позивача, наданих в судовому засіданні судом встановлено, що позивач офіційно не працевлаштований, отримує пенсію, яку йому призначено у зв`язку із другою групою інвалідності. Розмір пенсії на даний час становить 3 500,00 гривень щомісяця. Також, на його утриманні перебуває похила матір, яку він підтримує матеріально. Відповідно до довідки про доходи №7518 6157 8045 2511 від 29 грудня 2020 року (а.с.8), судом встановлено, що з липня 2020 року по грудень 2020 року [PERSON] отримував пенсію у розмірі 2 100,00 гривень на місяць. В судовому засіданні [PERSON] повідомив, що розмір пенсії станом на 2021 року збільшився та становить 3 500,00 гривень на місяць. Як вбачається з пенсійного посвідчення № [NUMBER] , виданого 20 січня 2021 року (а.с. 12)., [PERSON] має третю групу інвалідності. З пояснень позивача, наданих в судовому засіданні було встановлено, що на сьогоднішній день [PERSON] добровільно сплачує на місяць 1 100,00 гривень на утримання сина, не має заборгованості по аліментам, зазначені обставини також підтверджені поясненнями відповідача. При цьому, з аналізу статті 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що на його утриманні є непрацездатні члени сім`ї, зокрема літня мати. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні. Таким чином твердження відповідача, що на його утриманні знаходиться його літня мати, як одна з підстав для зменшення розміру аліментів судом до уваги не приймається. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. З пояснень відповідача, наданих в судовому засіданні судом встановлено, що відповідач - мати дитини, на користь якої стягуються аліменти, працює офіційно та отримує дохід близько 5 000,00 гривень на місяць. Дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Крім того, позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, навпаки з пояснень позивача судом встановлено, що розмір пенсії по інвалідності протягом 2020 - 2021 року був збільшений з 2 100,00 грн. до 3 500,00 грн. щомісячно. Разом з тим суд звертає увагу, що відповідно до частинами 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні питання щодо можливості зменшення розміру аліментів на утримання дитини з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 800,00 грн. на місяць, як просить позивач, крім вищевказаних обставин, суд також враховує прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» для дітей віком від 6 до 18 років, який станом на 01 липня 2021 року становить 2 510,00 гривен. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05 жовтня 2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів, враховуючи вік неповнолітнього [PERSON] не може бути меншим за 1 255,00 гривень на місяць. Також суд враховує позицію ВС/КЦС, справа № 355/511/17, 07.11.18, де зазначено, що факт реєстрації в якості безробітного, неофіційне працевлаштування, утриманні двох малолітніх дітей, не звільняє від обов`язку сплачувати аліменти у мінімальному розмірі, визначеному законом. У розумінні статті 81 ЦПК України та наведеної вище норми СК України мається на увазі необхідність саме ініціатору позову доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Згідно статей 7, 155 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. На виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України позивач не довів суду, що його матеріальний або сімейний стан змінилися настільки, що унеможливлює виплату ним аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а невеликий розмір пенсії по інвалідності, який він отримує, не звільняє його від обов`язку сплачувати аліменти у мінімальному розмірі, визначеному законом. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed