Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 03.01.2020 [PERSON] (далі позивач) звернулася із позовною заявою і просить: - стягувати з [PERSON] (далі\~ відповідач)на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини його заробітної плати, з усіх видів доходів, щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття; - стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини його заробітної плати, щомісяця, з усіх видів доходів, на весь час навчання, а саме до 30 червня 2020. Свої вимоги мотивує тим, що з 10.01.1998 по 25.04.2017 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей, донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що неповнолітній син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, а повнолітня донька навчається на четвертому курсі денної форми навчання Інституту високих технологій Київського національного університету імені Тараса Шевченка і датою закінчення навчання є 30.06.2020. Вказує, що будучи батьком доньки та неповнолітнього сина, які потребують утримання, відповідач не надає їй в добровільному порядку матеріальної допомоги. Неповнолітній син навчається на другому курсі Сумського коледжу харчової промисловості, являється інвалідом з дитинства по слуху і потребує постійної медичної допомоги, на лікування та реабілітацію сина нею витрачаються значні кошти, а батько дитини ніякої участі в цьому не приймає. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, вказувала, що неповнолітній син має ряд захворювань, потребує лікування. Відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей добровільно, весь час висував додаткові умови для отримання коштів. Він працює на території Російської Федерації має доходи, які дозволяють сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Відповідач у визначений судом строк відзив не надав. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Суду пояснив, що відповідач його син, з 2016 року надавав йому кошти, а він в свою чергу давав відповідачу та на картковий рахунок онуки. Вказав, що [PERSON] до подачі позову сплачував аліменти щомісяця по 10000 грн. на утримання сина та 5000 грн. онуці останній раз у січні 2020 року. Питання про аліменти виникло, коли син почав вимагати у позивача пояснення щодо витрати аліментів. За рішенням суду аліменти будуть сплачуватися у визначеному розмірі. Заяви, клопотання. 06.02.2020 третя особа [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно заяви позовні вимоги вважає законними і обґрунтованими та підтримала їх. Інші процесуальні\~дії у\~справі. Ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 10.01.2020 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Фактичні обставини, встановлені судом. Сторони [PERSON] та [PERSON] з 10.01.1998 по 25.04.2017 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми (а.с. 3, 4). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5, 6). Неповнолітній син сторін [PERSON] є дитиною з інвалідністю, зареєстрований та проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 14.03-08/47344 від 16.10.2019, посвідченням про державну соціальну допомогу серії [NUMBER] № 232725 (а.с. 8, 9). Повнолітня донька сторін [PERSON] є студентом четвертого курсу Інституту високих технологій Київського національного університету імені Тараса Шевченка, денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2016 по 30.06.2020, що підтверджується Довідкою № 312/1920 від 26.12.2019 (а.с. 7). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. Положеннями статті 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною другою статті 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України). При визначенні\~розміру аліментів\~суд,\~на підставі\~частини 1\~статті 182\~Сімейного кодексу\~України враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-\~2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому,\~відповідно до\~частини 2\~статті 182\~Сімейного кодексу\~України розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом\~(частина\~1статті 183 Сімейного кодексу України). Оскільки дитина сторін - [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю, а [PERSON] є його батьком та на нього покладено однаковий з [PERSON] обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, ураховуючи що син сторін є інвалідом з дитинства, суд вважає наявні підстави стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову 03 січня 2020. Щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статтями 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Судом встановлено, що повнолітня дочка сторін [PERSON] , [INFO] є студентом Інституту високих технологій 4 курсу ОР бакалавр денної форми навчання Київського національного університету імені Тараса Шевченка, термін навчання з 01.09.2016 -30.06.2020 і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати таку допомогу. Зважаючи на встановлені факти, оскільки у матеріальних витратах на утримання повнолітньої доньки зобов`язані брати участь обоє з батьків, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню - з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти відповідно до ст. 199 СК України у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] на період її навчання в Інституті високих технологій Київського національного університету імені Тараса Шевченка, денної форми навчання (до 30 червня 2020 року), але не більш ніж до досягнення двадцяти трьох років, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову 03 січня 2020. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати. Позивачі -\~у справах\~про стягнення\~аліментіввідповідно\~до ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнені від сплати судового. Зважаючи на викладене, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved