Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2018 року задоволені позовні вимоги [PERSON] до Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області про зняття арешту з майна. 28 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення з відповідача судових витрат, оскільки нею при зверненні до суду з позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. Відповідач у своєму відзиві заперечував проти задоволення заяви з тих підстав, що рішенням суду від 26 листопада 2018 року дії відповідача неправомірними не визнавались. Оскільки, матеріали виконавчого провадження були знищені у зв'язку із закінченням строків зберігання, то зняти арешт можливо було лише у судовому порядку, а тому вина відповідача відсутня та відповідно відсутні підстави для стягнення з відповідача судового збору. Учасники справи, належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, не з'явилися. Позивач причини неявки в судове засідання суду не повідомила, з заявою про неможливість розгляду справи без її участі не зверталася. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи бей участі його представника. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення. Судом встановлено, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2018 року задоволені позовні вимоги [PERSON] до Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області про зняття арешту з майна та знято арешт, накладений на підставі постанови б/н від 07.02.2011 року ВДВС ОМРУЮ на нерухоме майно квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON], реєстраційний номер обтяження 10799682, зареєстровано 07.02.2011 року. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду із позовною заявою [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн., що підтверджується оригіналами квитанції №24248997-1 від 11 жовтня 2018 року та квитанції №0.0.1159550350.1 від 16 жовтня 2018 року (а. с. 19, 20). За змістом ст. ст. 264, 265 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами. Однак, під час ухвалення рішення від 26 листопада 2018 року не було вирішено питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки, судом встановлено, що в матеріалах справи містяться документально підтверджені докази понесених позивачем витрат по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн., однак, при ухваленні рішення про задоволення позову судом не було вирішено питання про відшкодування понесених позивачем витрат, то суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, яким стягнути на користь [PERSON] з відповідача 704,80 грн. судових витрат.

Outcome: approved