Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Своїм позовом до суду позивач просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на житлове приміщення - квартиру [ADDRESS] Вказала, що у 1986 році її батьку [PERSON] було надано недобудовану і не прийняту до експлуатації квартиру у житловому будинку [ADDRESS]. ЇЇ батьки [PERSON] та [PERSON] завершили будівництво квартири і вселились у квартиру, і з того часу вони постійно і безперервно проживають в даній квартирі, що визнається відповідачем виконкомом Крижопільської селищної ради. З 22 травня 1987 року вона з батьками проживала в квартирі, 07 липня 1992 року в двокімнатній квартирі по [ADDRESS] зареєстроване її постійне місце проживання і позивач постійно проживає у вказаній квартирі разом з відповідачем [PERSON], її матір'ю, що підтверджується відміткою про реєстрацію місця проживання у паспорті матері. [INFO] її батько [PERSON] помер. Після смерті батька позивач звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини. Під час збирання документів для оформлення спадщини було встановлено, що будь-які правовстановлюючі документи на квартиру, в якій вона з батьками проживає з 1987 року відсутні. Її мати, відповідач по справі не бажає оформляти своє право власності на житлову площу у вказаній квартирі у зв'язку з чим вона змушена притягнути її як відповідача по справі, оскільки вона постійно проживає в квартирі. Проживаючи в квартирі [ADDRESS] з 1987 року і по даний час позивач добросовісно заволоділа чужим майном і з того часу вона безперервно володіє чужим нерухомим майном протягом більше 10-ти років. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду надіслала заяву, в якій позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, просила справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача виконкому Крижопільської селищної ради в судовому засіданні позов визнав. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права чи свободи інших осіб, а тому приймається судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню як такий, що доведений технічним паспортом на квартиру, свідоцтвом про смерть, довідкою селищної ради, обґрунтований ст.ст. 128, 316-319, 328, 344, 392 ЦК України. Судом встановлено, що з 22 травня 1987 року [PERSON] з батьками проживала в квартирі, 07 липня 1992 року в двокімнатній квартирі по [ADDRESS] зареєстроване її постійне місце проживання і позивач постійно проживала у вказаній квартирі. [INFO] її батько [PERSON] помер і позивач звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини. Однак було встановлено, що правовстановлюючі документи на квартиру відсутні. Проживаючи в квартирі [ADDRESS] з 1987 року і по даний час позивач добросовісно заволоділа чужим майном і з того часу вона безперервно володіє чужим нерухомим майном протягом більше 10-ти років. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно. Частиною 1 ст. 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі,обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Outcome: approved