Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачки: [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог, просив визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порочить його честь, гідність та принижує ділову репутацію інформацію, поширену 22 березня 2017 року [PERSON] в своєму кабінеті та в приймальні управління соціального захисту населення Долинської РДА, що знаходиться за адресою: вул. Грушевського, 18 в м.Долина Івано-Франківської області, а саме: «яке Ви маєте право приходити і погрожувати, Ви приходете і погрожуєте, чому Ви приходите і мені погрожуєте!», «міліція, на мене напав якийсь корупціонер [PERSON] і хоче дані моїх працівників», «корупціонер», «погрожує мені, не дає працювати», визнати протиправними дії відповідачки в частині поширення недостовірної і негативної інформації та грубого і образливого спілкування з ним 22.03.2017 року, зобов`язати [PERSON] протягом п`яти календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили публічно вибачитись перед ним за грубе спілкування та спростувати поширену нею інформацію у присутності працівників Управління соціального захисту населення Долинської РДА таких, як [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та працівників Долинського відділення поліції Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які були свідками того, як [PERSON] звинуватила та принизила його, заборонити відповідачці вчиняти дії, які принижують його честь, гідність та ділову репутацію, що проявляється в грубому спілкуванні з ним та розповсюдженні недостовірної інформації, а також стягнути з неї 175 000,00 грн. відшкодування моральної шкоди, 2000,00 грн. витрат на правову допомогу, 515,50 грн. транспортних витрат, 94,94 грн. витрат на ксероксний папір, 16,00 грн. витрат на купівлю DVD-дисків та 120,00 грн. на заправку картриджа до ксерокса. Свої вимоги мотивував тим, що 22 березня 2017 року, прийшовши в кабінет до в.о. начальника Управління соціального захисту населення Долинської РДА [PERSON] , він попросив вказати прізвища і посади її підлеглих працівників, які 20.03.2017 року не приймали і не реєстрували заяву про призначення (перерахунок) житлової субсидії [PERSON] . Однак, [PERSON] , будучи державним службовцем, категорично відмовилась назвати йому прізвища і посади цих працівників і в присутності секретаря управління соціального захисту населення Долинської РДА [PERSON]. та відвідувачів по стаціонарному телефоні почала телефонувати в поліцію і ображати його, а саме сказала: «яке Ви маєте право приходити і погрожувати, Ви приходете і погрожуєте, чому Ви приходите і мені погрожуєте!», «міліція, на мене напав якийсь корупціонер [PERSON] і хоче дані моїх працівників», «корупціонер», «погрожує мені, не дає працювати». Ці звинувачення і приниження зі сторони [PERSON] відбувались в приміщенні приймальні (на 2-му поверсі) управління соціального захисту населення Долинської РДА в присутності вищевказаних осіб. Заступник начальника управління соціального захисту населення Долинської РДА [PERSON] ., поширюючи неправдиву інформацію, звинувачуючи його в тому, що він нібито напав на неї, погрожує їй та не дає можливості працювати, порушила його законні права на честь, гідність, позитивну ділову репутацію, зганьбила та принизила їх, дискредитувала його ділову репутацію як громадського активіста. Цими діями відповідачка завдала йому моральної шкоди, що є втратами невідновного характеру, заподіяла інші негативні наслідки, зокрема, необхідність докладати зусиль для спростування цієї брехливої інформації, виправдовуватися перед людьми, друзями, громадськими активістами (колегами), перед працівниками управління соціального захисту населення Долинської РДА. Він переніс сильні нервові переживання та страждання, що негативно вплинуло на його звичний спосіб життя, роботу та здоров`я, втратив можливість продовжувати активне громадське життя, а тому відшкодування моральної шкоди оцінює в розмірі 175 000,00 грн. Крім того, ним було понесено транспортні витрати в сумі 225,60 грн. на поїздку 19.03.2018 року та 22.03.2018 року в м.Івано-Франківськ, де він зустрічався з адвокатом для отримання правничої допомоги, 289,90 грн. на заправку пальним його автомобіля, на якому він добирався до судових засідань, 16,00 грн. він витратив на придбання DVD-дисків, які долучив як відеодоказ події від 22.03.2017 року до позовної заяви, 94,94 грн. - на купівлю паперу для друку процесуальних документів і виготовлення копій документів по справі та 120,00 грн. - на заправку картриджа. Відповідачка [PERSON] 22.03.2019 року подала до суду письмові пояснення, названі нею як клопотання (а.с. 150-152), в яких вказала, що в своїй заяві [PERSON] просить визнати протиправними її дії, як заступника начальника Управління соціального захисту населення Долинської РДА, тобто службової особи та зобов`язати її вчинити певні дії. Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», у разі поширення такої інформації посадовою чи слу\-жбовою особою для визначення належного відповідача судам необхідно з`ясовувати, від імені кого ця особа виступає. Якщо посадова чи службова особа виступає не від імені юридичної особи і не при виконанні посадових (службових) обов`язків, то належним відповідачем є саме вона. На той час вона виконувала обов`язки начальника управління соціального захисту населення Долинської РДА та перебувала на своєму робочому місці в приміщенні вказаної установи. Оскільки позивач перешкоджав її роботі, то вона зателефонувала в чергову частину Долинського відділення поліції та повідомила працівників поліції про вчинення [PERSON] хуліганських дій. Таким чином, належним відповідачем в даній справі повинно бути управління соціального захисту населення Долинської РДА, оскільки інформація, яку оскаржує позивач, та її дії були здійснені нею під час виконання своїх службових обов`язків як в.о. начальника управління соціального захисту населення Долинської РДА. Позивачу було достовірно відомо, що відповідачем чи співвідповідачем в даній справі може виступати юридична особа, оскільки при оскарженні постанови суду від 26.10.2018 року він категорично стверджував, що відповідачем у цій справі повинна бути саме вона як фізична особа. З цих підстав просила в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених в позовній заяві та просив позов задоволити в повному обсязі. При цьому усно заявив додаткову вимогу про визнання протиправними дій відповідачки щодо ненадання йому доступу до публічної інформації, а також збільшив розмір вимоги про стягнення моральної шкоди до 250 000,00 грн. Заяви та клопотання учасників справи, процесуальні дії: Ухвалою суду від 23.03.2018 року відкрито провадження в даній справі. 06 червня 2018 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. 27.06.2018 року та двічі 25.10.2018 року [PERSON] подавав клопотання та заяви про уточнення позовних вимог. 25 жовтня 2018 року позивач [PERSON] звертався до суду з письмовим клопотанням про допит свідків, зокрема, працівників Управління соціального захисту населення Долинської РДА [PERSON]., [PERSON] , [PERSON] та працівників Долинського ВП [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , від виклику яких відмовився в ході судового розгляду. 25 жовтня 2018 року представник відповідачки адвокат Шиян Л.І. звернулася до суду з письмовим клопотанням про закриття провадження у справі. Позивач [PERSON] 25.10.2018 року подав заяву-заперечення на дане клопотання. Ухвалою суду від 26.10.2018 року закрито провадження в даній справі. 08 листопада 2018 року позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.10.2018 року. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 12.12.2018 року скасовано ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.10.2018 року та направлено справу для продовження розгляду. 06 березня 2019 року позивач звернувся до суду з письмовою заявою про відвід судді Керніцького І.І. Ухвалою суду від 06.03.2019 року вказану заяву про відвід судді задоволено, справу передано для проведення автоматизованого розподілу між суддями. 16 квітня 2019 року позивач подав до суду клопотання про залучення до участі в справі в якості співвідповідача управління праці та соціального захисту населення Долинської РДА. Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2019 року в задоволенні даного клопотання відмовлено. В судові засідання, призначені на 16.04.2019 року, 13.05.2019 року, 30.05.2019 року та 12.06.2019 року відповідачка та її представник згідно довіреності від 25.03.2019 року [PERSON] не з`явилися, хоч були повідомлені про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку рекомендованими листами з повідомленнями про вручення, причини своєї неявки суду не повідомили. За таких обставин суд постановив ухвалу про закінчення розгляду справи у відсутності відповідачки у відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України, з урахуванням її письмових пояснень. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] звернувся в суд з позовом, оскільки вважає, що під час конфлікту, який стався 22 березня 2017 року між ним та в.о. начальника управління праці та соціального захисту населення Долинської РДА [PERSON] . в службовому кабінеті останньої та в приймальній, який він зафіксував на мобільний телефон, відповідачкою було порушено його особисті немайнові права шляхом поширення недостовірної інформації, яка не відповідає дійсності, принижено його честь, гідність та ділову репутацію, чим заподіяно йому моральну шкоду. З дослідженого в судовому засіданні електронного носія, долученого позивачем до матеріалів справи - DVD-диска встановлено, що він містить запис інциденту, який виник між сторонами по справі 22.03.2017 року в приміщенні управління праці та соціального захисту населення Долинської РДА. З даного запису вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] виникла суперечка, в ході якої позивач вимагав у відповідачки назвати прізвища, ініціали та посади підлеглих їй працівників, які 20.03.2017 року нібито відмовилися зареєструвати заяву гр. [PERSON] на перерахунок субсидії. В ході суперечки [PERSON] по стаціонарному телефону подзвонила в поліцію, повідомивши при цьому наступну інформацію: «яке Ви маєте право приходити і погрожувати, Ви приходете і погрожуєте, чому Ви приходите і мені погрожуєте!», «міліція, на мене напав якийсь корупціонер [PERSON] і хоче дані моїх працівників», «корупціонер», «погрожує мені, не дає працювати». Оцінка суду: Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного: У відповідності до вимог ч.ч. 1,4 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» виконавчу владу в областях, районах, районах Автономної Республіки Крим, у містах Києві та Севастополі здійснюють обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою. Згідно ст. 48 даного Закону, посадові особи місцевих державних адміністрацій є державними службовцями, їх основні права, обов`язки, відповідальність, умови оплати праці і соціально-побутового забезпечення визначаються Законом України «Про державну службу». Статтею 42 Закону України «Про державну службу» передбачено, що структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій здійснюють керівництво галузями управління, несуть відповідальність за їх розвиток. Управління соціального захисту населення є структурним підрозділом Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області. Як встановлено в судовому засіданні, 22 березня 2017 року [PERSON] звернувся до в.о. начальника Управління соціального захисту населення Долинської РДА [PERSON]., як до посадової особи, з проханням повідомити прізвища і посади підлеглих їй працівників, які оформляють субсидії. Розмова між сторонами відбулась в приміщенні управління соціального захисту населення та інформація, достовірність якої ставиться позивачем під сумнів, була поширена відповідачкою [PERSON] , як в.о. начальника управління соціального захисту населення Долинської РДА на своєму робочому місці. Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідачем у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, є юридична особа, в якій вона працює. Таким чином, суд приходить до висновку, що належним відповідачем у цій справі повинно бути управління соціального захисту населення Долинської РДА, оскільки, як було зазначено вище, інформація, достовірність якої ставиться позивачем під сумнів, була поширена [PERSON] , як в.о. начальника даного управління. При цьому суд не приймає до уваги пояснення позивача про те, що йому не було відомо, в якому статусі перебуває [PERSON] , оскільки вони спростовуються самим текстом позовної заяви, де вже в першому реченні він вказує, що з приводу відмови в реєстрації заяви [PERSON] він 22.03.2017 року близько 08.35 год. «пішов до в.о. начальника - заст. начальника управління соціального захисту населення Долинської РДА [PERSON].», всі події відбувалися на робочому місці відповідачки в приміщенні управління соціального захисту населення Долинської РДА. Чинним законодавством, зокрема ст.ст. 49-51 ЦПК України передбачено виключне право позивача визначати коло осіб, до яких він пред`являє позовні вимоги За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] позову до управління соціального захисту населення Долинської РДА, яке повинно бути відповідачем у випадку поширення недостовірної інформації його посадовою чи службовою особою при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, не заявляв, в задоволенні його позову до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Не підлягають також задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки [PERSON] матеріальної та моральної шкоди, оскільки вони є похідними від позовних вимог про визнання недостовірною та спростування інформації. Що стосується усно заявленої вимоги позивача в останньому судовому засіданні про визнання протиправними дій відповідачки щодо ненадання йому доступу до публічної інформації про прізвища, імена та по батькові підлеглих їй працівників і їх посади, а також його усної заяви про збільшеннярозміру вимоги про стягнення моральної шкоди до 250 000,00 грн., то вони не можуть бути розглянуті, оскільки згідно з вимогами відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а з такими вимогами у встановленому цим кодексом порядку позивач не звертався. При цьому суд вважає за необхідне відмітити, що вимога про визнання протиправними дій посадової особи щодо відмови в наданні доступу до публічної інформації підвідомча адміністративному суду та не може розглядатись в порядку цивільного судочинства. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що [PERSON] звільнений від сплати судового збору як інвалід ІІ групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ № 1079325 від 29.11.2017 року (а.с. 12), а тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судові витрати в даній справі компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного, ст. 277 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1,48 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст. 42 Закону України «Про державну службу», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»,

Outcome: dismissed