Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач - [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: органу опіки та піклування Любашівської районної державної адміністрації Одеської області про визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів. В обґрунтування вимог, позивач вказує, що в період з 24 вересня 2005 року по 18 серпня 2017 р. він із відповідачкою перебував у шлюбі , який було розірвано рішенням Любашівського районного суду від 18 серпня 2017 року. Від шлюбу мають двох синів, при розірванні шлюбу не виникало спору щодо місця проживання дітей, вони залишилися проживати з матір`ю. 8 серпня 2020 року старший син [PERSON] , [INFO] виявив бажання проживати разом із ним, але відповідачка не погоджується добровільно узгодити місце проживання старшого сина. Тобто виник спір щодо місця проживання сина, який необхідно вирішити у судовому порядку, оскільки вирішення цього питання тягне за собою зміну порядку сплати аліментів. Вказуючи на те, що син вже вправі вирішувати сам із ким йому проживати та він створив необхідні умови для проживання сина, позивач просив визначити місце проживання сина [PERSON] із ним та стягувати із відповідачки аліменти на його утримання. Поряд із тим, уточнивши вимоги, позивач просив припинити стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] за наказом Любашівського районного суду від 31 липня 2017 року по цивільній справі № 507/992/17, починаючи із 18 серпня 2020 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, із підстав зазначених в позові. Представник позивача - адвокат Радулов В.В. в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити Відповідач - [PERSON] про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання відповідно до ст..128 ЦПК України, що підтверджується поштовим повідомленням. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з`явилася, причини неявки не повідомила, заяву до суду про розгляд справи без її участі та відзив не надала. Третя особа: представник органу опіки та піклування Любашівської районної державної адміністрації Одеської області Дніпровська Л.Г. в судовому засіданні пояснила, що до комісії з питань захисту прав дитини при Любашівській РДА у вересні 2020 року звернулася [PERSON] , яка просила визначити місце проживання її сина [PERSON] разом із нею. За результатом розгляду заяви, її було відмовлено, адже [PERSON] виповнилося 14 років і він сам вправі вирішувати із ким проживати. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 10 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному порядку. Ухвалою від 12 листопада 2020 року прийнято до провадження змінену позовну вимогу (а.с.95). Ухвалою від 12 листопада 2020 року в задоволенні клопотання [PERSON] про продовження строку підготовчого судового засідання та визначення додаткового строку для подання зустрічного позову відмовлено (а.с.56). Ухвалою від 12 листопада 2020 року продовжено строк підготовчого засідання (а.с.57). Ухвалою від 07 грудня 2020 року закрито підготовче судове засідання (а.с.64). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в період з 24 вересня 2005 року по 18 серпня 2017 року проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Любашівського районного суду від 18 серпня 2017 року (а.с.7). Із зазначеного рішення суду вбачається, що [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище [PERSON] . Позивач та відповідачка являються батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.9). За наказом Любашівського районного суду від 31 липня 2017 року по цивільній справі № 507/992/17 із [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання двох синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Із акту обстеження від 14 серпня 2020 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] проживає разом із батьком [PERSON] (а.с.8). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. За змістом статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо. Згідно з частинами першою, третьою статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. В судовому засіданні неповнолітній [PERSON] , допитаний в порядку ст.232 ЦПК України, в якості свідка пояснив, що стосунки із матір`ю не склалися та із серпня 2020 року він проживає разом із батьком [PERSON] та в подальшому також бажає проживати із батьком. На дату розгляду спору, син сторін - [PERSON] досяг чотирнадцяти років, зважаючи на що, з огляду на свій вік останній наділений правом самостійно визначати з ким з батьків проживати. Разом із тим, як встановлено в судовому засіданні відповідачка - мати [PERSON] не згодна із тим, щоб син проживав біля батька, а отже між сторонами існує спір щодо місця проживання дитини та як пояснив, позивач, оскільки син проживав разом із матір`ю, він не може в повній мірі захищати інтереси дитини. За таких обставин, суд дійшов висновку, що слід визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] . При цьому , суд зазначає, що [PERSON] у відповідності до ст.160 СК України не позбавлений права в подальшому обрати місце свого проживання разом із матір`ю. Що стосується позову про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів, суд виходить із наступного. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до п. 17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Аналіз зазначених норм свідчить, що однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є саме те, з ким із батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема, з одержувачем аліментів чи з їх платником. В судовому засіданні було встановлено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] фактично проживає із серпня 2020 року разом з батьком [PERSON] , а тому, на думку суду, виникли суттєві обставини, що змінюють перерозподіл прав та обов`язків батьків дитини між собою. Таким чином, враховуючи, що неповнолітній син колишнього подружжя не проживає зі стягувачем аліментів [PERSON] , у неї припинилось право на отримання аліментів, що призначені судовим за наказом Любашівського районного суду від 31 липня 2017 року по цивільній справі № 507/992/17 . Згідно ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд, може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст. ст. 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З огляду на викладене, у зв`язку з тим, що мати проживає окремо від дитини, у позивача [PERSON] припинився обов`язок сплачувати відповідачу аліменти на утримання сина [PERSON] , а тому суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача та припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача за за наказом Любашівського районного суду від 31 липня 2017 року по цивільній справі № 507/992/17, починаючи із 18 серпня 2020 року. Поряд із тим, згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач є працездатною особою , 1988 року народження, з матеріалів справи не вбачається, що з відповідачки [PERSON] здійснюються будь-які стягнення на утримання інших дітей або осіб, яких вона зобов`язана утримувати, у справі відсутні докази про наявність у [PERSON] захворювань. Враховуючи встановлені судом обставини, враховуючи інтереси дитини, для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, її повного та всебічного розвитку, суд вважає доцільним стягувати щомісячно з [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на користь батька [PERSON] у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову , тобто з 18 серпня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved