Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 31 липня 2015 року в даній справі позови [PERSON] і [PERSON] задоволено. Визнано незаконною спільну постанову адміністрації та комітету профспілки Козятинської дистанції електропостачання ДТГО «Південно-Західна залізниця» від 23.07.2009 року №22 про включення [PERSON] разом з матірю [PERSON] в списки працівників, які перебувають на квартирному обліку для поліпшення житлових умов та користуються правом на першочергове/позачергове отримання житла. Визнано незаконним спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету Козятинської дистанції електропостачання ДТГО «Південно-Західна залізниця» від 01.03.2011 року про виділення двокімнатної квартири в місті Козятин по вулиці Перемоги, 2, [PERSON] на сімю з двох чоловік. Визнано незаконним підпункт 13.7 пункту 13 рішення виконавчого комітету Козятинської міської ради від 06.06.2011 року №246 «Про розгляд квартирних питань громадян міста». Визнано недійсним ордер виданий [PERSON] (склад сімї - дві особи) на зайняття двокімнатної квартири №84, житловою площею 31.2 кв.м. за адресою: м.Козятин, вул.Перемоги, 2. На вказане рішення представником ДТГО «Південно-Західна залізниця» подана апеляційна скарга. Ухвалою судді апеляційного суду Вінницької області від 07 вересня 2015 дану справу повернуто в Козятинський міськрайонний суд для ухвалення додаткового рішення. При цьому, в ухвалі зазначено, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не виконав вимоги п.6 ч.1 ст.214 та п. 4 ч.1ст. 220 ЦПК України щодо вирішення питання розподілу судових витрат та ухвалення по цьому питанню додаткового рішення. Також, в ухвалі зазначено, що судом першої інстанції не виконано вимоги п.7 ч.1 ст.214 та п.2 ч.1 ст. 367 ЦПК України щодо вирішення питання про допуск до негайного виконання судового рішення. Учасники судового розгляду в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про дату і час судового засідання. Представник позивача адвокат [PERSON], представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] і представник ДТГО «Південно-Західна залізниця» - [PERSON] надали в канцелярію суду заяви з просьбами розглянути справу у їхній відсутності. Інші учасники судового розгляду не повідомили причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що питання, які зазначені у вищевказаній ухвалі судді апеляційного суду Вінницької області, мають бути вирішеними відповідно до п.п. 1 і 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України шляхом постановлення додаткового рішення (ухвали). Так, позивачем [PERSON] був сплачений судовий збір в сумі 458 грн.80 коп. при подачі позовної заяви до суду (т.1а.с.1) та судовий збір в сумі 114 грн.70 коп. при подачі заяви про забезпечення позову (т.1 а.с. 23). Третьою особою із самостійними вимогами щодо предмета спору [PERSON] при подачі позовної заяви був сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. (т.2 а.с.110). Тобто, позивачем кожна із вимог позовної заяви оплачена судовим збором відповідно до п.2 ч.1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла станом на день подачі позовної заяви 03 червня 2013 року) за ставкою для подачі позовної заяви немайнового характеру. Позивачем в пунктах 1 і 2 резолютивної частини позовної заяви заявлено вимоги до ДТГО «Південно-Західна залізниця» і первинної профспілкової організації Козятинської дистанції електропостачання, а в пунктах 3 і 4 резолютивної частини позовної заяви заявлено вимоги фактично до виконкому Козятинської міської ради. Третьою особою із самостійними вимогами щодо предмета спору [PERSON] заявлено вимогу до ДТГО «Південно-Західна залізниця» і первинної профспілкової організації Козятинської дистанції електропостачання Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому, враховуючи, що позови задоволено у повному обсязі, кошти у відшкодування понесених судових витрат необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача і третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України відповідно до понесених ними витрат по кожній з оплачених позовних вимог, а також, - по оплаті позивачем [PERSON] судового збору по заяві про забезпечення позову. Щодо, невиконання судом першої інстанції не вимог п.7 ч.1 ст.214 та п.2 ч.1 ст. 367 ЦПК України щодо вирішення питання про допуск до негайного виконання судового рішення, про що зазначено в ухвалі судді апеляційного суду Вінницької області, то будь-яких підстав для допуску даного судового рішення до негайного виконання в даному випадку немає..

Outcome: approved