Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.06.2017 року між [PERSON] та позивачем був укладений Кредитний договір № 008-2008-2029, за яким банком було надано кредит у розмірі 41750 доларів США. П. 2 Кредитного договору передбачено, що погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватися відповідачем щомісячно на рахунок позивача згідно графіку погашення кредиту та сплати відсотків. В якості забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору між банком та [PERSON] був укладений Договір поруки № 008-2008-2029-Р від 12.06.2008 року, за яким [PERSON] зобовязалися перед банком відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобовязань, що виникли з Кредитного договору у повному обсязі як існуючих в теперішній час так і тих, що можуть виникнути у майбутньому. Крім того, 12.06.2008 року був укладений Договір іпотеки, заставою якого виступила земельна ділянка, яка розташована за адресою: Київська область, Васильківський р-н, Калінінська селищна рада, смт. Калинівка, пров. Промисловий, 5. На протязі дії кредитного договору відповідач свої зобовязання виконував з порушенням його умов. Таким чином, станом на 03.11.2016 року сума дострокового стягнення по кредиту складає 7200 доларів США. З огляду на викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду. У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не зявилися. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі причини неявки суду не повідомили. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 12.06.2017р. між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 008-2008-2029, за умовами п. 1.1. якого кредитор зобовязується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти у сумі 41750 доларів США, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 13,45 % річних в порядку, на умовах та у строки, визначені цим договором. Згідно п.п. 5.3.1, 5.3.2 Кредитного договору позичальник зобовязаний належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за Кредитним договором та зобовязаний повернути кредит у сумі, вказаній у п.п. 1.1 Кредитного договору, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, а також у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань сплатити штрафні санкції та інші платежі, у строки та на умовах, визначених Кредитним договором. У відповідності до п. 5.2.7 Кредитного договору у випадку непогашення кредиту та/або процентів за його використання у встановлений термін Кредитор, у відповідності до ст. 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність», має право видати наказ про примусову оплату боргу по цьому Договору. Згідно пунктів 1.1., 1.2. договору поруки № 008-2008-2029-Р від 12.06.2008 року, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед Кредитором, що виникли з Кредитного договору № 008-2008-2029 від 12.06.2008 року, укладеного між Кредитором та Боржником, в повному обсязі як діючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Поручитель засвідчує, що йому добре відомі усі умови вищезазначеного Основного договору і він погоджується з ними. Крім того, п. 1.1. Договору іпотеки, укладеного 12.06.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON], іпотекодавець передає в іпотеку наступне нерухоме майно, саме: земельну ділянку площею земельної ділянки 0, 1000 га, кадастровий номер 3221455800:01:030:0091, з цільовим використанням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, Калинівська селищна рада, смт. Калинівка, пров. Промисловий, 5, та стане власністю Іпотекодавця в майбутньому на підставі договору купівлі-продажу Предмету іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] 12.06.2008 року, реєстровий №1607, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів, що підтверджується витягом № 2955945 від 12.06.2008 року. Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість за кредитним договором № 008-2008-2029 від 12.06.2008 року становить 7200 доларів США. Вказана сума складається з дострокового стягнення по кредиту в розмірі 6736,12 доларів США та з простроченої заборгованості по сумі кредиту в розмірі 463,88 доларів США. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. З частини 1 ст. 530 ЦК України вбачається, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальність за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Згідно положенням ч. 2 статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів у іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Законодавчими актами, що встановлюють право банку здійснювати операції в іноземній валюті, є Закон України «Про банки і банківську діяльність» та Декрет Кабінету Міністрів України (КМУ) «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Крім того, відповідно до роз'яснень, наданих у п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України «14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення», у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунок з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. З довідки Національного банку України вбачається, що станом на 26.06.2016 року, тобто на день ухвалення рішення судом, офіційний курс гривні до долара США становить 2603,1112 грн. за 100 дол. США. Аналізуючи викладене вбачається, що відповідач [PERSON] свої зобовязання за Кредитним договором № 008-2008-2029 від 12.06.2008 року виконував з порушенням умов кредитного договору, тому заборгованості по Кредитному договору складає 7200 доларів США, що за курсом Національного банку України, встановленого на день ухвалення судового рішення 26.06.2017 року, в гривневому еквіваленті становить 187424 (сто вісімдесят сім тисяч чотириста двадцять чотири) грн. 01 коп. Вказана заборгованість підлягає солідарному стягненню з відповідачів. З огляду на вказане, суд доходить висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, у звязку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 1780/1 від 06.04.2017 року про сплату судового збору в сумі 2932,96 грн. Таким чином судом вбачається необхідність стягнення з відповідачів на користь позивача сплаченої суми судового збору по 1466,48 грн. з кожного.

Outcome: approved