Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Рівненська міська рада (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач 1), державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Данилевич Ірини Євгенівни (далі Відповідач 2) про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, в якому просить суд витребувати у Відповідача1 на користь Рівненської міської ради земельну ділянку площею 0,09га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: [NUMBER] ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 25954616, від 09 листопада 2015 року, прийняте Відповідачем 2 щодо земельної ділянки площею 0,09 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: [NUMBER] . Вимоги обґрунтовують тим, що 9 листопада 2015 року державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Данилевич І.Є. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 25954616, на підставі цього рішенням за [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,09 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] на підставі рішення Рівненської міської ради рішення за № 5913 від 06 жовтня 2015 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на [ADDRESS] та передачу цієї ділянки безоплатно у власність Відповідачу1. Проте, як було встановлено, єдине офіційне рішення Рівненської міської ради за № 5916, прийняте у встановленому законодавством порядку 06 жовтня 2015 року, не стосується прав та обов`язків [PERSON] . Отже реєстрація земельної ділянки відбулась на підставі сфальсифікованого рішення Рівненської міської ради всупереч положень Закону. Оскільки, державна реєстрація права приватної власності на спірну земельну ділянку здійснена з порушенням норм чинного законодавства, так як проводилась на підставі сфальсифікованого рішення Рівненської міської ради та з недодержанням норм чинного законодавства, наявні підстави для скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірну земельну ділянку та витребування її з чужого незаконного володіння від Відповідача 1. Представник Рівненської міської ради подав до суду письмове клопотання, в якому просив суд задовольнити позов з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач 1 в судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання провести розгляд справи у його відсутність, де вказав, що не заперечує щодо витребування земельної ділянки. Державний реєстратор Відповідач 2 подала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що під час реєстрації та перевірки поданих документів, не могла на власний погляд та розсуд встановити факт підробки документів. Враховуючи те, що на даний момент законних підстав для реєстрації права власності за [PERSON] на земельну ділянку немає, позовні вимоги Рівненської міської ради є обґрунтованими, тому не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 9 листопада 2015 року державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Данилевич І.Є. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 25954616, на підставі цього рішення за [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,09 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] . Підставою для реєстрації права власності на спірну земельну ділянку слугувало рішення прийняте Рівненською міською радою за № 5913 від 06 жовтня 2015 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на [ADDRESS] та передачу цієї ділянки безоплатно у власність [PERSON] . Однак, єдине офіційне рішення Рівненської міської ради за № 5913, прийняте у встановленому законодавством порядку 06 жовтня 2015 року, не стосується прав та обов`язків громадянина [PERSON] . З листа Рівненської міської прокуратури від 25 серпня 2016 року №33-10850, убачається, що в ході кримінального провадження за № 42015180010000139 від 17 листопада 2015 року та після проведення технічної експертизи документів, встановлено, що тексти рішень та печатки, які були нанесені на рішення Рівненської міської ради за № 5913 від 06 жовтня 2015 року були нанесені за допомогою друку на принтері. З цього можна зробити висновок, що вказане рішення не відповідає нормам, які встановлені чинним законодавством та не несе ніяких правових наслідків так як не має ніякої юридичної сили. Вказане підтверджуються висновком експерта Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №1.1-239/15 від 28 грудня 2015 року та висновком експерта Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №1.1-239/15 від 28 січня 2015 року, №1.1-246/15 від 12 січня 2016 року дослідженого судом. Відповідно до пункту 812 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для державної реєстрації права власності та права постійного користування на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у постійне користування із земель державної або комунальної власності, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у постійне користування, або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність чи надання у постійне користування. Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 18 та п. 1 ч. 1 статті 22 Закону одним з етапів державної реєстрації прав є перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень, а також те що документи, які подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Вимоги до оформлення копій інших документів, наприклад, рішення місцевої ради, передбачені наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 року № 55, яким затверджено Національний стандарт України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242. Відповідно до пункту 77 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242, напис про засвідчення документа складається із слів Згідно з оригіналом, найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії і проставляється нижче реквізиту документа Підпис. Напис про засвідчення копії скріплюється печаткою із зазначенням на ній найменування відповідної установи (без зображення герба) або печаткою структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) установи. Згідно з вимогами, передбаченими пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 року № 55, завіряти документи слід із зазначенням назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, з відміткою Згідно з оригіналом, засвідченою печаткою, дати засвідчення копії. Також в силу п. 4 ч. 1 статті 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. При цьому державний реєстратор зобов`язаний виконати передбачені законодавством дії з метою перевірки документів та встановлення наявності підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмови в державній реєстрації прав. З аналізу вищевказаної норми вбачається, що перед вчиненням реєстраційної дії державний реєстратор повинен пересвідчитися в достатності, належності та правильності оформлення документів, поданих для оформлення прав та їх обтяжень, а також встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Вказана правова норма вказує на те, що державний реєстратор повинен пересвідчитись у правильності, належності та достатності документа, чого в свою чергу він не зробив у випадку з прийняттям рішення про державну реєстрацію земельної ділянки відповідно до рішення Рівненської міської ради за № 5913 від 06 жовтня 2015 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на [ADDRESS] та передачу цієї ділянки безоплатно у власність [PERSON] . Відповідно до статей 142-144 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. Так, в силу ч. 1 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Стаття 12 ЗК України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на відповідній території, зокрема пункт а передбачає розпорядження землями територіальних громад, а пункт б передачу земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Частиною 1 статті 122 ЗК України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Згідно з п. 34. ч. 1 статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад. Відповідно до ч. 1 статті 59 вказаного Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Отже, право власності на земельну ділянку із земель комунальної власності виникає лише за наявності відповідного рішення органу місцевого самоврядування і тільки в межах, вказаних в цьому рішенні. Повноваження передачі земельних ділянок комунальної власності територіальної громади міста Рівного у власність громадян є виключною компетенцією Рівненської міської ради. Зазначене дає підстави дійти висновку, що державна реєстрація права власності на спірну земельну ділянку за Відповідачем 1 відбулась на підставі сфальсифікованого рішення Рівненської міської ради, тобто всупереч положень Земельного кодексу України, Закону України Про місцеве самоврядування в Україні та Постанови Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з ч. 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.2 статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 391 ЦК України власнику майна надано право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з вимогами статті 392 ЦК України власник вправі пред`явити позов про визнання його прав власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Крім того, відповідно до вимог статті 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. При цьому, як встановлено статтею 400 ЦК України, недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна. На підставі вищенаведеного суд встановив, що Відповідач 1 не являється добросовісним набувачем в розумінні статті 330 ЦК України, так як спірна земельна ділянка вибула з власності Рівненської міської ради проти її волі. А Відповідач 2, в свою чергу, зареєстрував право власності на підставі підробленого документа (не існуючого рішення Рівненської міської ради). Згідно статті 286 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 3524 грн.. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 3524 грн. Відповідач №1 та №2 в поданих суду заяві та відзиві фактично позов визнають, а тому відповідно до ст. 142 ЦПК України з відповідача №1 слід стягнути на користь Виконавчого комітету Рівненської міської ради у розмірі половину від суми 1762,00 грн., що буде становити 881 грн. 00 коп., крім того з державного бюджету на користь Виконавчого комітету Рівненської міської ради слід повернути 2643.00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved