Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Сафір Федір Олегович в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до Лисичанського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 29.12.2012 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 13890 гривень 43 копійки у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, тарифами складає між ним та Банком Кредитний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. При укладені договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.3 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 29.12.2012 р. дата кінцевого погашення заборгованості за Договором 1 31.12.2015 р. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, процентів, а також інших витрат відповідно до Умов та правил. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентів, а також інших витрат відповідно до Умов та правил, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 11.02.2014 року має заборгованість в розмірі 19022 гривні 28 копійок, яка складається з наступного: 13400 гривень 10 копійок заборгованість за кредитом; 2725 гривень 67 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом; 1514 гривень 50 копійок штрафи за п.п.2.2 Генеральної угоди, а також штрафи відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг: 500 гривень 00 копійок штраф (фіксована частина) та 882 гривні 01 копійка штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк». На підставі викладеного, представник позивача звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 19022 гривні 28 копійок та судові витрати. Представник позивача Яловєга О.Г. в судове засідання не зявився, до суду надав письмову заяву з проханням розглядати справу без їхнього представника, на позовних вимогах наполягають, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається, 29 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, на підставі поданої відповідачем заяви, в якій міститься підпис зроблений від його іменні про ознайомлення з цими Умовами та правилами, тарифами. Метою укладання вказаної генеральної угоди було створення умов для виконання відповідачем своїх зобов'язань по кредитному договору №SAMDN50000022343125 від 27.06.2008 р. (Договір 1). Відповідно до п. 1.1.1 зазначеної генеральної угоди розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання кредиту, зменшили проценти на 1162,92 грн., комісію на 351,58 грн., пеню на 0,0 грн., та штраф на 0,0 грн. Згідно п.1.1.2 зазначеної Генеральної угоди сторони дійшли домовленості, що заборгованість відповідача за Договором 1 з дати підписання сторонами угоди складає 14808 грн. 43 коп. Відповідно до укладеної з відповідачем Угоди банк надав відповідачу кредит у розмірі 13890 грн. 43 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, на строк 36 місяців: з 29.12.2012 року по 31.12.2015 року, в обмін на зобовязання відповідача з повернення кредиту, сплаті процентів в розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 503 гривні 94 копійки для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, процентам, а також інших витрат відповідно до Умов та правил. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 29.12.2012 року, укладеного між ПриватБанком та [PERSON], станом на 11.02.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем становила 19022 гривні 28 копійок. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язання по умовах кредитування відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за яким кредитодавець виконав умови повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови та правила реструктуризації, суд вважає, що з відповідача слід стягнути заборгованість по Генеральній угоді про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позов Сафіра Федора Олеговича в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № BOК38B05IО BOК3Е0218B05IО від 18.02.2014 року про сплату судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved