Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Стислий виклад позиції прокурора. Позивачка [PERSON] 15.06.2021 року звернулася у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення про позбавлення відповідача - [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно двох його дітей - неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що відповідач є батьком неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що відповідач як батько записаний у свідоцтвах про народження зазначених дітей, але свого батьківського обов`язку не виконує, не цікавиться життям та здоров`ям цих дітей, діти не спілкуються та не проживають з батьком, а проживають разом з позивачкою як їх матір`ю, та перебувають на її утриманні. Тому позивачка просить на підставі ст. ст. 150, 164, 166, 171 СК України позов задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його двох дітей. Щодо аліментів на дітей, то такі стягуються з відповідача на підставі відповідного судового рішення, однак відповідач допустив істотну заборгованість по аліментах, що, на переконання позивачки, додатково свідчить про вкрай безтурботне та зневажливе ставлення відповідача як батька до двох своїх дітей. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки - Орган опіки та піклування Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області, у запропоновані судом строк та порядку письмових пояснень на позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , з її участю як заманеної третьої особи, про позбавлення батьківських прав, не подав. Поряд з цим, уповноважена представниця зазначеної третьої особи у судовому засіданні висловила позицію на підтримання вказаних позовних вимог, вважає такі підставними й обґрунтованими. Відповідач у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до нього, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки - Органу опіки та піклування Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області, про позбавлення батьківських прав, не подав. Заяви та клопотання учасників справи. Від позивачки через канцелярію суду із встановленням її особи 05.07.2021 року за вх. № 12799 надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання та розгляду справи по суті за її відсутності, оскільки вона упродовж судового розгляду цієї справи буде перебувати закордоном, де працевлаштована. Одночасно у такому клопотанні позивачка висловила позицію про підтримання своїх позовних вимог з підстав, що викладені у позовній заяві, а проти заочного розгляду цієї справи та ухвалення у ній заочного рішення не заперечувала. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи, котрі б залишилися нерозглянутими, до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 05.07.2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі - приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області за адресою: м. Стрий, вул. Т. Шевченка, буд. 89, 10.08.2021 року, 11.00 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 10.08.2021 року підготовче засідання у справі відкладено за клопотанням третьої особи, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмета спору, на стороні позивача, у зв`язку із неможливістю з об`єктивних причин оформити й подати суду висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Підготовче засідання у справі призначено на 05.10.2021 року о 12.45 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 05.10.2021 року підготовче провадження у цій справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду даної справи по суті - приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області за адресою: м. Стрий, вул. Т. Шевченка, буд. 89, 04.11.2021 року о 10.30 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 04.11.2021 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, постановлено проводити заочний розгляд даної справи та ухвалення у ній заочного рішення. Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі, котре призначалось на 04.11.2021 року о 10.30 год., про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження. У судове засідання щодо розгляду даної справи по суті з`явилася уповноважена представниця третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки - юрист Служби у справах дітей [PERSON] .. Сторони по справі у таке судове засідання не з`явилися, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивачки та дох дітей, й причетність до такого порушення їх прав відповідача за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із зазначенням відповідних доказів. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками двох дітей - неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих Лисятицькою сільською радою Стрийського району Львівської області 20.08.2007 року та 18.09.2009 року відповідно (копії містяться у справі, а. с. 5, 6). Як вбачається з довідки старости сіл Лисятичі, Пукеничі, Кути, Луги, П`ятничани Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб від 11.05.2021 року за вих. № 350 (копія міститься у справі, а. с. 7), неповнолітня дочки [PERSON] , [INFO] , та малолітній син [PERSON] , [INFO] , проживають разом із позивачкою як матір`ю за зареєстрованим у встановленому порядку її місцем проживання - у [ADDRESS] . Судом також встановлено, що відповідач у справі протягом тривалого часу (з грудня 2012 року) не проживає разом із позивачкою та їх двома дітьми, а місце його проживання (перебування) на даний час невідоме. На підставі рішення, ухваленого Стрийським міськрайонним судом Львівської області 29.03.2013 року у справі № 456/601/13-ц, провадження № 2/456/698/2013 (копія міститься у справі, а. с. 40-41), з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на двохдітей - неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у частці від його заробітку - у розмірі 1/3 частин, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршим з дітей повноліття. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах, виконаного старшим державним виконавцем Стрийського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Федоришин Н.С. 06.05.2021 року (копія міститься у справі, а. с. 9-11), станом на 01.05.2021 року відповідач у справі має заборгованість по сплаті аліментів на двох його дітей у загальному розмірі 143 528 грн. 24 коп., оскільки взагалі не сплачує присуджені за вищевказаним судовим рішенням аліменти. Згідно висновку Органу опіки та піклування Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області (копія міститься у справі, а. с.37-38), рекомендовано позбавити відповідача батьківських прав відносно двох його дітей - неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області від 23.10.2021 року за № 344 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав» (копія міститься у справі, а. с. 39), затверджено вищевказаний висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно двох його дітей - неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Норми, джерела права, та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення. В силу ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані займатися вихованням дитини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України). Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни протиУкраїни» (заява № 39948/06), пункт 49 рішення у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04). Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про якій деться в пункті 2, і, до того ж, є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Хант протии України» (заява № 31111/04). Проте, держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06). Суд враховує, що процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами чинного Сімейного кодексуУкраїни (ст. ст. 164 - 167 СК України). Зокрема, відповідно до положеньст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснюється у пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Висновок суду за результатами розгляду справи. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідач як батько протягом тривалого часу (понад чотири роки) не спілкується із своїми двома дітьми, матеріально їх не утримує, заходів до спілкування та турботи не приймає, а вихованням та утриманням цих двох дітей займається позивачка як їх матір, то суд переконаний, що така поведінка відповідача аж ніяк не свідчить про його бажання надалі мати та виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до зазначених дітей. Разом з тим, у судовому засіданні не встановлено наявності у відповідача реальних і об`єктивних перешкод для спілкування з двома своїми дітьми при його бажанні. Навпаки встановлено те, що відповідач не вживав заходів для забезпечення своєї участі у вихованні та спілкуванні з цими дітьми, не звертався у правоохоронні органи для встановлення їх місця проживання, до органу опіки та піклування чи до суду з вимогами про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення порядку такого спілкування. Відповідач також не звертався до позивачки з пропозицією надання дітям матеріальної допомоги, а, навпаки, допустив істотну заборгованість по сплаті аліментів, взагалі з квітня 2017 року ігноруючи їх сплату. Такі обставини, на переконання суду, свідчать про небажання відповідача брати участь у вихованні двох своїх дітей. При цьому, наявність наведених обставин аж ніяк не може виправдовуватися неприязними стосунками між сторонами. Отже, аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що відповідача, який без поважних на те причин не виявляє щодо власних дітей батьківського піклування, свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не цікавиться їхнім розвитком, здоров`ям, життям та потребами, слід позбавити батьківських прав. Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат у справі. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачкою судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру у розмірі 908 грн. й підтверджуються квитанцією № 20 від 15.06.2021 року (оригінал міститься у справі, а. с. 1), слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, зокрема в силу ухвалення заочного рішення на користь позивачки, покласти на відповідача. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved