Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У грудні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що із відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Можливості працювати позивач не має тому, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач у добровільному порядку коштів на її утримання не надає, хоча є працездатним та має можливість утримувати дружину. З огляду на викладене, позивач просить стягувати із відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 15\~000 щомісячно, з моменту звернення до суду і до досягнення [PERSON] трирічного віку, а [PERSON] шести років. Позиція відповідача щодо заявлених позовних вимог 27 травня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача [PERSON] позовні вимоги просив задовольнити частково. Просив стягнути із відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2\~270 гривень до досягнення дочкою трьох років, а сина шести років. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 22). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги визнав частково, у частині стягнення аліментів до досягнення [PERSON] трирічного віку у розмірі 2\~270 гривень. Обставини справи, що встановлені судом Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 24 липня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 698. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є громадянином США та має посвідку на тимчасове проживання в Україні. Так, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08 листопада 2018 року вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить у рівних частинах [PERSON] та [PERSON] . З відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві від 09 листопада 2020 року вбачається, що [PERSON] є власником транспортного засобу марки «Yamaha Drag Star 400\~399, 2002 року випуску, та транспортного засобу марки «Ford Focus C-Max» 1997 року випуску. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Також, ч. ч. 4, 6 ст. 84 СК України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. Звертаючись до суду та обґрунтовуючи вимогу про стягнення аліментів на своє утримання, позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо необхідності стягнення аліментів на своє утримання саме у розмірі 15\~000, 00 щомісячно, як і не доведено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі. Подані до суду роздруківки щодо власності відповідача [PERSON] на будинки у Сполучених Штатах Америки, а також договір про розподіл майна, суд не може вважати належними доказами. Оскільки такі докази не засвідчені у встановленому законом порядку, тому не є достовірними. Факт отримання відповідачем доходу від надання в оренду майна (нерухомого та рухомого) позивачем не доведений. Виписки по рахунках, відкритих у АТ «Альфа Банк» та АТ «КБ «ПриватБанк» також не свідчать про наявність у відповідача фінансової можливості для сплати аліментів у розмірі 15\~000,00 грн. На думку суду, з урахуванням обґрунтування позивачем даної вимоги та заперечень відповідача, розмір аліментів, які необхідно стягувати з [PERSON] має становити 4\~000, 00 грн. щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Стосовно вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення [PERSON] шестирічного віку суд зазначає наступне. Позивач мотивувала вказану вимогу тим, що останній часто хворіє, та на підтвердження чого надала копію довідки з ТОВ «Дитячий медичний центр «Добробут», в якій зазначено діагноз: затримка мовного розвитку дитини спектра F84(?), синдром периферичної церві кальної недостатності. Дана довідка датована 25 квітня 2019 року, а позов пред`явлений до суду у грудня 2020 року, тобто більш як через рік. Позивач не надала жодних доказів щодо стану здоров`я дитини на час пред`явлення позову, які б підтверджували підстави для стягнення аліментів із відповідача на утримання дружини до досягнення дитиною шестирічного віку. Щодо судових витрат У відповідності\~до ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову на відповідача. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладені норми чинного законодавства, та враховуючи ті обставини, що позивач звільнена від сплати судового збору, стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 840 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial