Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивач) подав до суду позовну заяву до Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області (відповідач), в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати за ним право на земельну ділянку площею 1,91 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Вільховецької сільської ради відповідно до Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №8474 в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що його батько [PERSON] помер [INFO] . Його матері [PERSON] передано в приватну власність земельну ділянку площею 1,91 га на території Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області та видано сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №8474 від 30.05.1997. Мати померла [INFO] і заповіту не залишила. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить зазначена вище земельна ділянка. Він вступив в управління спадковим майном, оскільки проживав з матір`ю. Інших осіб, які вправі претендувати на спадкове майно після смерті матері, немає. При зверненні до нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну частку (пай). Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У підготовчому засіданні позивач позов підтримав повністю та просить суд його задовольнити. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, у якій зазначив про підтримання позову у повному обсязі. З огляду на зміст цієї заяви суд розцінює висловлену представником відповідача позицію як визнання позову повністю. Заяви та клопотання учасників справи. Позивач подав заяву про відкладення підготовчого засідання та про уточненням позовних вимог (а.с.31). Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову в повному обсязі (а.с.41). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 31.08.2020 прийнято справу до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.27-28). Ухвалою від 23.11.2020 відкладено підготовче засідання (а.с.32). Суд, заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 13.07.1963 (а.с.8). Відповідно до Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №8474 від 30.05.1997, [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка площею 1,91 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Вільховецької сільської ради на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 28.05.1997 №235 (а.с.6). [PERSON] помер [INFO] в с. Пчани Жидачівського району Львівської області, а [PERSON] померла [INFO] в с. Пчани Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 06.10.2000 та свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 10.08.2002 (а.с.5, 7). Згідно з довідкою Вільховецької сільської ради від 25.03.2019, [PERSON] дійсно була зареєстрована і проживала в с. Пчани Жидачівського району Львівської області до дня смерті, яка наступила [INFO] . [PERSON] до дня смерті проживав та був зареєстрований разом з [PERSON] . У Вільховецькій сільській раді [PERSON] заповіт не складався та не посвідчувався (а.с.10). Постановою нотаріуса Жидачівської ДНК від 09.04.2019 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), що знаходиться на території Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлій і є спадковим майном (а.с.4). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (даної - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Спадкоємцями за законом є особи, які входять у першу та другу черги спадкоємців за законом (статті 529, 530 ЦК УРСР), утриманці (стаття 531 ЦК УРСР), усиновлені та усиновителі (стаття 532 ЦК УРСР). Згідно з частиною 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої, другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно з якими відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, в тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивач є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] на день смерті належало право на землю (середню земельну частку) площею 1,91 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Вільховецької сільської ради народних депутатів, про що на її ім`я видано сертифікат на право приватної власності на землю серії ЛВ №8474 від 30.05.1997. З огляду на час виникнення спірних правовідносин вони регулюються нормами ЦК УРСР. Суд зауважує, що [PERSON] входить до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] як її дитина. Він прийняв спадщину, оскільки вчинив дії, що свідчать про це, а саме: проживав з матір`ю до дня смерті і продовжує там проживати, тобто фактично вступив у володіння спадковим майном. Водночас, позивач позбавлений можливості юридично оформити право на спадкове майно у визначений законом спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право на середню земельну частку) не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 524, 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved