Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 16.08.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «Авто Просто» про захист прав споживача, визнання договору недійсним, якою просить визнати договір № 802656 недійсним та стягнути з відповідача на її користь сплачені платежі, відповідно до договору №802656 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) в групі в розмірі 16895,86 грн., оскільки умови договору не виконані. У відповідності до ЗУ «Про захист прав споживачів» позивач звільнена від сплати судового збору. Вказує, що 20.06.2019 між нею та ТОВ «Авто Просто» був укладений договір №802656 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) в групі, мета якого є придбання транспортного засобу. Після підписання договору, вона сплатила перший платіж, що становив у сумі 16895,86 грн., та повинна була сплачувати подальші щомісячні періодичні платежі. Зазначає, що ознайомившись з умовами договору, вона виявила, що він не містить фактичних строків отримання нею автомобілю, що суперечить чинному законодавству. Зазначає, що договір був укладений під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики, зокрема, вона отримала не чітку, неправдиву інформацію стосовно оспорюваного договору, дії відповідача є забороненими та підпадають під дію ст. ст. 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки Законом забороняється нечесна підприємницька практика, яка виключає будь-яку діяльність, що вводить в оману споживача. Вважає, що оспорюваний договір та додатки до нього укладені в рамках створеної відповідачем системи, яка полягає у створенні груп учасників, які бажають придбати товар з розстроченням платежу досить тривалий час в порядку та на умовах, передбачених договором та додатками до нього. Така система вводить в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми, що в свою чергу здійснюється за кошти, внесені учасниками програми і відповідач без інвестування власних коштів оплачує товар іншому учаснику програми. Крім того, через декілька днів, після укладання спірного договору, вона зверталася до відповідача та просила розірвати даний договір, на що їй відмовили та повідомили, що жодних сплачених нею коштів їй не повернуть, тому змушена була звернутися до суду. Стислий виклад заперечень відповідача. 01.11.2019 представник відповідача ТОВ «Авто Просто» Нагорний А.Є. надав відзив на позовну заяву, вважає зазначену позовну заяву безпідставною, та такою, що не підлягає задоволенню. Вказує, що 19.01.2012 ТОВ «Авто Просто» було зареєстровано як фінансову установу та видано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії А01 [NUMBER] 370389. 15.01.2013 ТОВ «Авто Просто» отримало ліцензію на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах №198421. Крім того, зазначає, що підписавши Договір позивач мала 14 днів на додаткове детальне ознайомлення з його умовами, а також прийняття остаточного рішення про участь чи відмову від участі в системі АвтоТак, причому у разі відмови їй були б повернуті всі сплачені нею кошти, тому неподання заяви про розірвання укладеного Договору позивачем вважається, що їй умови та зміст Договору зрозумілі та справедливі по відношенню до неї. Таким чином, вважає, що позивач мала повну і достовірну інформацію про послуги відповідача та порядок їх надання. Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час, місце і дату розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача Бурлаченко С.Ю. в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач представник ТОВ «Авто Просто» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надали відзив, у якому просили у задоволенні позову відмовити. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 10-30 год. 16.10.2019, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 16.10.2019 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 10:15 год. 19.11.2019, у зв`язку із неявкою представника відповідача, щодо якого у суду відсутні відомості про вручення їм повідомлення про час, місце і дату розгляду справи. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 20.06.2019 між ТОВ «Авто Просто» та [PERSON] укладено Договір № 802656 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) в групі, предметом якого є відповідно до додатку №1 до договору № 802656 є автомобіль Chery Tiggo за ціною 351 997,00 грн., з графіком внесків - 120 щомісячних платежів (а.с. 5-20). Відповідно до статті 1 Договору № 802656 від 20.06.2019, предметом Договору є надання Учаснику фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему Автофонд. Договір укладається шляхом підписання Сторонами Договору та підписання Додатку №1, який є невід`ємною частиною Договору. Статтею 3 Договору передбачено, що Авто Просто зобов`язується надавати учаснику наступні послуги в порядку та строки, визначені Договором: забезпечення функціонування системи Автофонд, яка складається з груп, кожна з яких після її формування має незмінну кількість власників, без залучення нових учасників до групи, за виключенням випадків зміни учасника, коли внаслідок передачі прав та обов`язків Договором та/або дострокового розірвання Договору один учасник вибуває з групи, а інший набуває його права та обов`язки; ознайомлення учасників з умовами Договору, внутрішніми правилами та надання інформації, передбаченої чинним законодавством; об`єднання учасників системи Автофонд у групи з метою придбання автомобілів; формування групи, включення учасника у групу та повідомлення учасника про дату створення групи протягом семи робочих днів з дати її створення; укладання договору з постачальником та забезпечення визначення поточної ціни товару постачальником; проведення розподілу товару; розподіл та придбання автомобілів між учасниками групи; отримання періодичних платежів та формування фонду групи; ведення реєстру учасників групи, облік періодичних платежів учасників групи; організацію передачі автомобіля у власність отримувача товару; здійснення повернення періодичних платежів за достроково розірваними Договорами, в строки та на умовах, визначених Договором; здійснення плати автомобіля постачальнику та забезпечення передачі постачальником автомобіля у власність отримувача товару в строки та на умовах, визначних Договором; адміністрування групи, до складу якої входить учасник, до завершення строку її існування-закриття групи; вчинення всіх інших дій, спрямованих на придбання учасником автомобіля через систему за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників; надання всіх інших послуг, визначених у Договорі та Додатках до нього. Згідно ст. 3 Договору учасник має наступні права: право приймати участь в розподілах товару, організованих Авто Просто, у групі, до якої включено учасника; право отримувати автомобіль на умовах Договору; право вибору моделі або марки автомобіля, яка відрізняється від вказаної в додатку №1 до Договору, згідно з можливостями постачальника; право сплачувати авансові внески відповідно до положень Договору; право достроково розірвати Договір; право одностороннього відмовитися від Договору протягом чотирнадцяти календарних днів з дати його укладання; право достроково виконати Договір; право передачі третім особам права та обовязки за Договором за згодою Товариства; право отримувати інформацію щодо функціонування групи, до якої належить учасник; інші права, визначені Договором та внутрішніми правилами. Згідно додатку № 1 до вказаного Договору, винагорода за послуги, пов`язана з включенням договору до системи Автофонд та формування групи у % + ПДВ складає 4,00+ ПДВ, у сумі 16 895,86 грн., періодичний платіж 0,8333%, щомісячна винагорода 0,415% + ПДВ, винагорода за послуги, пов`язані з передачею автомобілю учаснику 3% + ПДВ (а.с. 15). Згідно квитанції № 0.0.1388027185.1 від 20.06.2019, [PERSON] сплатила 16 895,86 грн. АТ КБ «ПриватБанк», що відповідно до умов Договору є виногородою, на рахунок ТОВ «АТ Сервіс» (а.с. 21). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Так,\~судом встановлено,\~що 20.06.2019\~між позивачем\~та ТОВ\~«Авто Просто»\~було укладено\~Договір № 802656 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) в групі, предметом якого є відповідно до додатку №1 до Договору № 802656 є автомобіль Chery Tiggo за ціною 351 997,00 грн.\~(а.с. 5-20). Угода укладається шляхом підписання сторонами Договору та Додатку № 1, який є невід`ємними частиною Договору (а.с. 5-20). Отже, предметом даного договору є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля марки Chery Tiggo. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийнята пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із чч.1, 3, 4, 5 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Виходячи із змісту ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Відповідно до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Статтею 230 ЦК України передбачено правові наслідки вчинення правочину під впливом обману, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу в оману щодо обставин, які мають істотне значення. Таке значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, тобто спотворене уявлення особи про обставини, що дійсно мають місце. Частиною 1 ст. 236 ЦК України передбачено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Із матеріалів\~справи вбачається\~та встановлено\~судом,\~що 20.06.2019\~між позивачем\~та ТОВ\~«Авто Просто»\~було укладено\~Договір № 802656, предметом якого є надання учаснику послуг системи Автофонд, спрямованих на придбання автомобіля, за рахунок об`єднання грошових коштів учасників через систему Автофонд. Згідно умов укладеного договору, а також пп. 3, 17, 19, 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач виступає виконавцем зазначених у ст. 1 Договору послуг, а позивач є їх споживачем. На виконання Договору позивачем на користь відповідача було сплачено винагороду у розмірі 16895,85 грн. (а.с. 21). В своїй позовній заяві позивач посилається на здійснення відповідачем нечесної підприємницької діяльності відповідачем. Відповідно до положень, закріплених у ч. 1, п. 7 ч. З, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, Законом України «Про захист прав споживачів» закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. При цьому в зазначеному Законі нормативне визначення поняття «пірамідальної схеми» не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб`єкта підприємництва до «пірамідальної схеми». Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» дає підстави для висновку, що поняття «пірамідальна схема» у розумінні цієї норми має такі обов`язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару. Таким чином, для кваліфікації «пірамідальної схеми» необхідна наявність усіх зазначених ознак. Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як «пірамідальної», тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України. Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів. При цьому, предметом Договору, укладеного сторонами в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах Автофонд, є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним автомобіля. Статтею 2 Договору передбачено, що ТОВ «Авто Просто» гарантує надання учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання учасником всіх зобов`язань, передбачених Договором. При цьому відповідно до ст. 8.2 Договору поняття «право на отримання автомобіля» означає одержати автомобіль у власність, якщо він на момент такого одержання належним чином виконує свої зобов`язання за договором та попередньо виконав умови Договору (а.с. 5-20). Споживач, який виконав усі умови Договору, має повне право вимагати від ТОВ «Авто Просто» виконання свого зобов`язання, а саме: оплатити продавцю вартість автомобіля та передати автомобіль споживачу, незалежно від того, чи сплачують кошти інші споживачі. Отже, за системою придбання автомобілів у групах «Автофонд» кожний з учасників, який належним чином виконує зобов`язання за Договором, отримує автомобіль через механізм, передбачений в Договорі, оскільки система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можна придбати за рахунок фонду групи, створеного за рахунок щомісячних внесків учасників групи. Крім того, для віднесення схеми до пірамідальної необхідно врахувати й інші норми чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, оскільки діяльність ТОВ «Авто Просто» з адміністрування фінансових коштів підпадає під поняття «фінансова послуга». Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг», під поняттям «фінансова послуга» розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Законом України від 02.06.2011 № 3462-IV «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг фінансові послуги» до п. 11-1 ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг», відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. На підставі цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (як уповноважений державний орган), затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження від 09.10.2012 № 1676 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах»). Ліцензійні умови закріпили визначення, сутність, правовий статус учасників (і вимоги до них) такого виду фінансових правовідносин, як придбання товарів у групах. З аналізу Ліцензійних умов слід зробити висновок про те, що діяльність таких груп направлена на легітимне використання фінансової схеми із залученням грошових коштів споживачів для придбання певного виду товарів та/або послуг. Згідно з п. 1.2 ч. 1 Ліцензійних умов, адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об`єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи. Відповідно до Договору, система «Автофонд» - це торговельна марка, яка використовується для позначення фінансової послуги, що надається Авто Просто з адміністрування фінансових активів для придбання товарів (автомобілів) у групах. Як убачається з наведеного, законодавець розрізняє ознаки, що застосовуються до поняття «пірамідальна схема» та «придбання товарів у групах». Якщо перше є порушенням законодавства, то друге, за умови отримання відповідного дозволу та дотримання всіх встановлених вимог, є легітимною підприємницькою діяльністю. Такий висновок ґрунтується на головній ознаці відсутності «пірамідальної схеми» згідно з п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» - це товарність схеми, тобто передбачення надання споживачу товару в обмін на внесені ним кошти. Так, за схемою придбання товарів у групах придбання товарів для кожного споживача (крім останнього) відбувається, у тому числі й за рахунок внесків інших учасників. Різниця між споживачами-учасниками є тільки в часі одержання товару кожним із них, оскільки в кінцевому підсумку товар одержать усі учасники, навіть ті, які фінансово були найменш «активними», за умови виконання ними умов договору. Отже, якщо укладений сторонами правочин передбачає одержання споживачем необхідного йому товару, визначає умови (схему фінансування тощо), за яких такий товар може бути одержаний (у тому числі закріплює відповідні права та обов`язки сторін), то до такого правочину не може бути застосовано визначення «пірамідальної схеми». Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду України № 6-40цс13 від 11.09.2013 та від 25.06.2014 у справі № 6-74цс14 і Верховний Суд підстав для відступлення від цієї правової позиції не знайшов, що підтверджується його постановою від 08.06.2018 № 557/42/17-ц. Виходячи із наведеного, суд вважає, що в діяльності ТОВ «Авто Просто» за умовами укладеної з позивачем Договору відсутні головні ознаки «пірамідальної схеми» - безтоварність та сплати компенсації одним учасником за рахунок інших, оскільки за схемою придбання товарів у групах придбавають товар усі учасники за рахунок об`єднання внесків кожного з них. Різниця між споживачами учасниками схеми є тільки в часі одержання автомобіля кожним із них, за умови виконання своїх зобов`язань. Отже, твердження позивача щодо укладення відповідачем правочину, здійсненого з використанням нечесної підприємницької діяльності, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» має наслідком визнання такого правочину недійсним, є неспроможними. Твердження позивача про те, що укладений Договір є несправедливою по відношенню до неї, оскільки всупереч принципу добросовісності цивільних відносин, створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду позивача, є хибним. Оскільки для кваліфікації умов Договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по - перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті З, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 16.12.2015 у справі №6-2766 цс 15. Поняття «несправедливі умови договору» закріплене в ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу. Аналізуючи норму ст. 18 цього Закону, можна дійти висновку, що умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони, по-перше, порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, завдають шкоди споживачеві. Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 08.06.2016 у справі № 6-330 цс 16. Посилання на те, що умови Договору та обставини його укладення є такими, що вводять в оману, суд вважає необґрунтованими, через що не приймає їх до уваги. Вбачається, що вищевказаний Договір був укладений у письмовій формі, у ньому вказано предмет, визначено розмір плати та строк його сплати, він підписаний сторонами. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, застережень до договору не висловлювали. Згідно ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковими для неї. Відповідно до ч. 2 ст. 1056 ЦК України, позичальник має право відмовитись від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитора до встановленого договором строку його надання. Крім того, суд вважає, що в разі не згоди з умовами Договору позивач могла скористатись своїм правом, визначеним ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого, споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору без пояснення причин. Позивач, у свою чергу, не відмовлялася від виконання умов угоди та не інформувала відповідача про неможливість виконання своїх зобов`язань за нею. Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. [PERSON] є дієздатною особою, яка в повній мірі має можливість усвідомлювати свої дії та керувати ними, розуміти наслідки вчинення певних дій та можливість відмовитись від вчинення таких дій, що будуть суперечити її інтересам. Суд не може погодитись з твердженнями позивача та приходить до переконання, що позивач отримала необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про умови укладеного Договору, що забезпечило можливість її свідомого і правильного вибору та остання підтвердила згоду своїм підписом, що є дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». [PERSON] , використовуючи своє право, надане Законом України «Про захист прав споживачів», на власний розсуд, після ознайомлення з умовами Договору, протягом 14 днів з дня його підписання не звернулась до ТОВ «Авто Просто» з вимогою про його розірвання та погодилась із запропонованими умовами. Більш того, на виконання умов зазначеного договору, позивач сплатила внесок, таким чином визнала умови Договору. [PERSON] підтвердила, що отримала усі коректно викладені пояснення від представника ТОВ «Авто Просто», уважно прочитала та зрозуміла Договір та додаток до нього, що підтверджується її підписом в оспорюваному Договорі, тому суд вважає відсутні правові підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, ст.ст. 3, 18, 19, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed