Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Стислий виклад позицій позивача та відповідача Виклад позиції позивача. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.08.2014 року позивач [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Брацлавської селищної ради, Немирівського району Вінницької області, актовий запис за № 16. За час перебування у шлюбі мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами не склалися. Головна причина розладу сімейних стосунків цілковита психологічна несумісність характерів подружжя, різні погляди на шлюб та сімю. Відповідач не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї на почуттях взаємної любові та поваги. Протягом останніх двох років сторони проживають окремо один від одного, а тому шлюбні стосунки між сторонами фактично припинилися. За таких обставин [PERSON] вважає що їх шлюб остаточно розпався і зберегти його неможливо, а тому вона звернулася в суд з даним позовом до [PERSON] у якому просить шлюб розірвати. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 30.07.2018 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача Від представника позивача адвоката [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] заяв та клопотань, пов'язаних із розглядом справи, до суду не подавав. Процесуальні дії у справі Відповідно до ухвали судді від 30.07.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.08.2018 року. Відповідач [PERSON]. будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судові засідання 14.08.2018 року, 18.10.2018 року не з'являвся, а тому справа розглядом відкладалася. Відповідно до ч.3ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положеннямст. 280 ЦПК України. Тому, суд з'ясувавши думку позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.05.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви та пояснень під час розгляду справи (а.с.2,3).Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача, порушує його особисті немайнові права. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предъявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з позовом, а тому оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved