Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 листопада 2021 у справі №127/9381/21 позов задоволено повністю та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] загальну суму боргу у розмірі 227323,97 грн, з яких: 173900,00 грн - основна сума боргу згідно розписки від 29.04.2020 року, 2284,48 грн - 3 % річних, 7957,41 грн - індекс інфляції за період прострочення, 40000,00 грн - основна сума боргу згідно розписки від 30.06.2020 року, 722,19 грн - 3 % річних, 2459,89 грн - індекс інфляції за період прострочення, а також судовий збір у розмірі 2273,27 грн. Однак, при ухваленні вказаного рішення не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат сторін у справі на правничу допомогу, зважаючи, що представником позивача заявлено в установленому порядку про надання доказів витрат на правничу допомогу у порядку статті 141 ЦПК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 4 ст. 270\~ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У контексті вказаної статті процесуального закону, враховуючи характер вирішуваного питання та сукупності наявних в матеріалах справи доказів, суд не вбачає необхідності виклику сторін в судове засідання. Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Як слідує із матеріалів справи позивач користувався правничою допомогою під час розгляду даної справи та поніс витрати у зв`язку із цим. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 ст. 141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з ч. 3 ст. 137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту ч. 4 ст.\~137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). У розумінні положень ч. 5 ст. 137\~ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Відповідно до ч. 3 ст.\~141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат та враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, про що неодноразово вказувалося Верховним Судом. Визначаючись з розподілом витрат позивача на правничу допомогу, суд враховує, що позивач [PERSON] скористався правовою допомогою адвоката, про що свідчить Договір №1-ССМ про надання правової допомоги від 05 лютого 2021 року. Згідно п. 4.1 цього Договору за надання правової допомоги клієнт (або особа, якій доручено клієнтом здійснити оплату правових послуг адвоката) зобов`язується виплатити адвокату гонорар у строки та розмірі згідно додатку 1 до цього договору. Як вбачається із Додатку 1 до Договору №1-ССМ від 05 лютого 2021 року про надання правової допомоги сторони за цим договором домовились, що фіксована вартість послуг (гонорар) адвоката за договором становить 8000,00 грн. Як слідує із акту виконаних робіт по Договору №1-ССМ від 05 лютого 2021 року про надання правової допомоги від 12 листопада 2021 адвокат надав, а клієнт прийняв (отримав роботу) у формі, зокрема: ознайомлення та правовий аналіз адвокатом документів, які стосуються наявності боргу у [PERSON] перед клієнтом згідно розписок від 30.06.2020 р. та від 29.04.2020 р. - 1000 грн. 00 коп.; підготовка матеріалів і подання до суду адвокатом в інтересах клієнта позовної заяви про стягнення боргу з [PERSON] згідно розписок від 30.06.2020 р. та від 29.04.2020 р, - 2500 грн. 00 коп.; представництво адвокатом (інтересів) клієнта (участь у судових засіданнях без обмеження у кількості) у Вінницькому міському суді Вінницької області по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу згідно розписок від 30.06.2020 р. та від 29.04.2020 р. 4500 грн. 00 коп. Згідно дублікату квитанції №0.0.2084645966.1 від 12.04.2021 року [PERSON] сплатив [PERSON] 8000,00 грн за послуги згідно Договору №1-ССМ про надання правової допомоги від 05 лютого 2021 року. Враховуючи викладене, суд вважає витрати на правову допомогу фактично понесеними. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Зважаючи на те, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 листопада 2021 року позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу

Outcome: approved