Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] (позивач) звернулася до суду з позовом до Княжицької сільської ради Ямпільського району (відповідач) та з урахуванням заяви про зміну предмету позову просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Позов мотивує тим, що [INFO] померла мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку площею 61,3 кв.м., у т.ч. житловою 19,5 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя [INFO] [PERSON] склала заповіт, реєстраційний номер 8, яким заповіла усе майно своєму синові [PERSON] . Крім того, позивач зазначає, що являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] . Вказує, що при зверненні до приватного нотаріуса Ямпільського районного нотаріального округу Сумської області Ляха В.В. після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №144/2003 від 05.08.2003, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на житловий будинок з господарськими будівлями, який належав померлій і є спадковим майном. Представником відповідача відзив не подано. Позивач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч.4 ст. 200 ЦПК України). Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви чи клопотання від учасників справи. Позивач 23.09.2020 подав заяви про зміну предмету позову. 17.11.2020 позивачем подано заяву про відкладення справи для долучення до матеріалів справи додаткових доказів. 23.11.2020 позивачем подано заяву про зміну предмету позову та долучення до матеріалів справи копії документів. 02.12.2020 позивачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності. Представником відповідача 18.09.2020 та 26.11.2020 подано заяви про розгляд справи без участі представника відповідача Княжицької сільської ради Ямпільського району Сумської області. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 04.09.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 02.10.2020 на 10 год 00 хв. Ухвалою від 02.10.2020 задоволено клопотання [PERSON] про витребування доказів. Витребувано у приватного нотаріуса копію спадкової справи. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. З матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] . Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (заповнене на російській мові) з якого слідує, що [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю є [PERSON] (а.с.10). Згідно з ксерокопії свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого Виконкомом Княжицької сільської ради Ямпільського району Сумської області, 20.03.2003 , установлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 55 років в с. Княжичі, Ямпільського району, Сумської області, актовий запис про смерть №07 від 20.03.2003 (а.с.8). Відповідно до копії заповіту від 17.03.2003, посвідченого секретарем Княжицької сільської ради та зареєстрованого за №8, [PERSON] , мешканка с. Княжичі, Ямпільського району, Сумської області на випадок своєї смерті належний їй житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Княжичі, Ямпільського району, Сумської області із земельною ділянкою в розмірі 0,37 га - для ведення особистого підсобного господарства та індивідуального житлового будівництва - 0,06 га, сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ №0189110 заповіла [PERSON] (а.с.9). Із копії довідки-характеристики №02-42/25 від 16.01.2020, виданої виконкомом Княжицької сільської ради Ямпільського району Сумської області слідує, що [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за даною адресою надень смерті спадкодавця також був зареєстрований її син [PERSON] , на день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з: житлового будинку з погосподарськими будівлями, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки в розмірі 0,37 га - для ведення особистого підсобного господарства та під індивідуальне житлове будівництво 0,06 га. Спадкоємцем по закону та по заповіту являється син [PERSON] - [PERSON] (а.с.6). Згідно з довідки КП «Глухівське БТІ» від 11.12.2019 №140, виданої [PERSON] , нерухоме майно, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] в КП «Глухівське БТІ» не зареєстровано (а.с.12). Відповідно до довідок виконкому Княжицької сільської ради Ямпільського району Сумської області №02-42/352 від 09.12.2019 та №02-42/354 від 10.12.2019, [PERSON] є постійним користувачем житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Будинок належить померлій матері [PERSON] , рік побудови 1954, що підтверджується записом погосподарської книги №1 на 2001-2005, особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.13-14). На підставі заяви позивача від 24.10.2014 про прийняття спадщини державним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Сумської області заведена спадкова справа №144/2003. З долученої до матеріалів справи копії спадкової справи слідує, що інших спадкоємців за законом та/або за заповітом, які б своєчасно прийняли спадщину, немає. 11.12.2019 КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с.17-20). Відповідно до висновку експертного дослідження про вартість об`єкта оцінки від 11.08.2020, який складеного ТОВ «Антей Консалтинг Груп», ринкова вартість житлового будинку загальною площею 61,3 кв.м (у т.ч. житловою 19,5 кв.м.), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить 25400,00 грн (а.с.16). Згідно з довідкою приватного нотаріуса Ямпільського районного нотаріального округу Сумської області Ляха В.В. від 20.07.2020 №154/02-14 після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №144/2003 від 05.08.2003. Спадщина складається з житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства за цією ж адресою. Спадщину прийняв син спадкодавця [PERSON] , який просив видати на його ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, право власності на яке не зареєстровано (а.с.11). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (даної - ЦК УРСР), Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК України). Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно з частиною першою статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої, другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно з якими відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, в тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1954 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56. Згідно з п. 6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (була чинною до 13 грудня 1995 року), не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Отже, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суду слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинків, а також положеннями ЦК Української РСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, п.45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 1/5 від 19 січня 1976року, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивач є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] на день смерті належав житловий будинок з погосподарськими будівлями, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Позивач прийняв спадщину після померлої матері [PERSON] , шляхом вступу в управління або володіння спадковим майном та подачі протягом встановленого строку державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, однак позивач не може належним чином оформити свої спадкові права, зокрема на житловий будинок з погосподарськими будівлями, через відсутність зареєстрованого права власності на спадкове майно за спадкодавцем. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право власності на житловий будинок) не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 524, 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved