Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Служба у справах дітей Кіцманської районної державної адміністрації звернулася з позовом в суд про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його сина [PERSON], 2002 р.н. та стягнення аліментів на дитину в твердій грошовій сумі по 510 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що дитина знаходиться на повному утриманні та вихованні бабусі [PERSON], з нею постійно проживає, батько сином не цікавиться, не займається вихованням і утриманням, зловживає алкоголем, тобто повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків. Станом на 11.08.2017 року заборгованість по сплаті аліментів становить 18000 грн. В судовому засіданні представник позивача Ліска Н.В. позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечив, при цьому пояснив, що він дійсно деякий час неналежно виконував свої батьківські обов'язки, однак в даний час змінив своє ставлення до виховання сина, опікується ним, витрачає кошти на його утримання, починаючи з 2006 року сплачує аліменти в такому розмірі, в якому може. В даний час проживає в домогосподарстві своїх батьків в [ADDRESS], куди іноді приїжджає його син [PERSON] та проводить там з ним та бабусею час разом. Він з матір'ю також навідує сина на дні народження та свята в с.Лашківка, дарує подарунки. Просив не позбавляти його батьківських прав щодо сина, так як він виправився, алкоголем не зловживає, пройшов обстеження, знятий із профілактичного обліку Чернівецького обласного наркологічного диспансеру. В той час позов в частині стягнення з нього аліментів на утримання сина визнав повністю. Зацікавлена особа [PERSON] - бабуся [PERSON]. в суді позов підтримала, при цьому пояснила, що [PERSON] розлучився із її дочкою в 2006 році. З того часу їхній спільний син [PERSON] проживає з нею та дідусем в с.Лашківка, мати також проживає окремо. Батько сплачує аліменти, які вона отримує на [PERSON], інколи [PERSON] їздить до батька на декілька днів. Стверджує, що син любить батька, однак той зловживає алкоголем і не приділяє синові належної уваги. Заслухавши пояснення сторін, зацікавленої особи, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини 1959 року, «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Закон України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею ст.150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності до положень п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він - ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно зі ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема, орган опіки та піклування. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено та підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.9), що [PERSON] народився [INFO] і його батьками зазначені [PERSON] та відповідач [PERSON]. Як видно із довідки-розрахунку від 11.08.2017 року №00-4424 Кіцманського районного відділу ДВС, заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] на утримання сина [PERSON] , 2002 р.н. становить 18 000 грн. (а.с.73-75). Згідно довідки комунальної медичної установи «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» від 03.07.2017 року №731, [PERSON] зареєстрований з 05.02.2016 року в умовах КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Вживання зі шкодою для здоров`я». З 29.06.2017 року по 03.07.2017 року пройшов обстеження в умовах стаціонарного відділення КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер». Ознак наркопатії не виявлено. Знятий з профілактичного обліку. (а.с. 40) Відповідно до висновку органу опіки і піклування Кіцманської районної державної адміністрації від 13.06.2017 року №01-15/7-308, орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], 2002 р.н. (а.с.3,4). Такий висновок підтверджується поясненнями і позицією представника позивача під час розгляду справи. Разом з тим, суд критично ставиться до даного висновку, який складено 13.06.2017 року, а станом на день розгляду справи в суді, батько [PERSON] змінив ставлення до сина, займається його вихованням, не зловживає алкоголем, знятий з профілактичного обліку, відвідує за місцем проживання, забирає до себе додому, що підтвердила бабуся [PERSON], бабуся [PERSON] та дідусь дитини [PERSON] Крім того, в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] ствердив, що любить батька, хоча й бажає більше час у з ним проводити. Свідок [PERSON] - бабуся неповнолітнього [PERSON] пояснила в суді, що вона із сином іноді приїжджають навідати внука в с.Лашківка, привозять подарунки, забирають його до себе на свята. Вони люблять [PERSON] , він її єдиний внук. Свідок [PERSON] - дідусь неповнолітнього [PERSON], пояснив в суді, що батько хлопчика зловживав спиртними напоями, розлучився із їхньою дочкою в 2006 році. З того часу [PERSON] проживає з ними, вони його утримують та виховують. Як онук хоче бачити батька - він його відвозить до нього на декілька днів. [PERSON] признає батька. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу - обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вбачає в певний період винну поведінку відповідача в ухиленні від виховання сина [PERSON], 2002 року народження, свідоме нехтування ним своїх батьківських обов'язків, поважності причин невиконання обов'язків у вказаний період не навів, маючи при цьому реальну можливість спілкуватися з дитиною, брати участь у його вихованні та утриманні, при цьому належних та допустимих доказів щодо перешкоджання йому у спілкуванні з сином не представив. Однак, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, з приводу неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків органом опіки і піклування та судом до відповідача не вживались заходи попередження про можливі наслідки такої поведінки, з урахуванням характеру винної поведінки [PERSON], його дійсне бажання виправити винну поведінку, оскільки на даний час він змінився та намагається належним чином виховувати дитину, який його любить та потребує його піклування, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 510 грн., щомісячно до повноліття дитини, то суд приходить до переконання що така вимога підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ч.1 ст.184 даного Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може зазначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи із наведеного, суд приходить до переконання, що у позові Служби у справах дітей Кіцманської державної адміністрації в інтересах дитини [PERSON] в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] слід відмовити, при цьому,

Outcome: approved