overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2018 року, ухваленим у справі за вищевказаним позовом, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» були задоволені. 16 жовтня 2018 року представник АТ КБ «Приватбанк» Сеннов О.А. подав заяву, у якій просив ухвалити додаткове рішення, вирішивши питання про розподіл судових витрат, сплачених позивачем при поданні позову у розмірі 1600,00грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2018 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором були задоволені у повному обсязі. Вказаним рішенням дійсно не було вирішено питання розподілу судових витрат, а тому є передбачені законом підстави для ухвалення додаткового рішення по справі. На підставі викладеного, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1600,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2014 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу відмовлено. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у розгляді справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили. Суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 220 ЦПК України вважає можливим розглянути питання у відсутність сторін. За змістом ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із позовних заяв майнового характеру сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менш 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Оскільки з відповідача при ухваленні рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2014 року не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме не вирішено питання щодо стягнення судового збору, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2018 року у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДІМ Страхування» було відмовлено. 18.10.2018 року від [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду, де він просить ухвалити додаткове рішення суду, яким стягнути з Страхової компанії «ДІМ Страхування» на користь відповідача витрати на правову допомогу в сумі 6500 грн. і витрати на експертизу у сумі 686,40 грн. Представник відповідача та представник третьої особи у судовому засіданні підтримали заяву. Ознайомившись із заявою, вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно рішення суду від 18 вересня 2018 року, суд розглянув заяву відповідача про компенсацію йому витрат на правову допомогу та проведення експертизи та відмовив відповідачу у задоволенні даної заяви, однак в резолютивній частині рішення суду цього не зазначено. Тому заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а саме в частині ухвалення додаткового рішення суду, яким відмовлено у задоволенні заяви відповідача про компенсацію витрат на правову допомогу та витрат на проведення експертизи.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року позов ПАТ «КБ «ПриватБанк» було задоволено в повному обсязі та присуджено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 127268,19 доларів США, яка складається з: 32594,04 доларів США заборгованості за кредитом; 24154,78 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом; 5173,84 доларів США заборгованості по комісії за користування кредитом; 59273,89 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 11,81 доларів США штрафу (фіксована частина); 6059,83 доларів США штрафу (процентна складова), що за курсом 21,16 відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.06.2015 року складає 2692994,95 коп., судовий збір на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» у розмірі 3654,00 грн. та судовий збір в дохід держави у розмірі 2436,00 грн. Разом із тим, суд у рішенні вказав про стягнення спірних сум у доларах США, не зазначивши еквівалент сум, що підлягають стягненню у гривнях. Сторони у судове засідання не зявились. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України їх присутність не є обовязковою. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає\~ необхідним ухвалити додаткове рішення. Згідно ст. 220 ч. 1 п. 2 суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягнення, майно, яке підлягає передачі або які дії треба виконати. Зі змісту рішення суду про стягнення заборгованості з [PERSON] а користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» від 18.11.2015 року вбачається, що в резолютивній частині рішення зазначена сума, яка підлягає стягненню у доларах США, проте не зазначена сума еквіваленту, яка підлягає стягненню у гривнях. Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, а саме: про те, що сума заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» становить 127268,19 доларів США, що за курсом 21,16 відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.06.2015 року складає 2692994,95 коп., та складається з: 32594,04 доларів США, що становить 689689,90 грн. заборгованості за кредитом; 24154,78 доларів США, що становить 511115,15 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 5173,84 доларів США, що становить 109478,45 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом; 59273,89 доларів США, що становить 1254235,53 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 11,81 доларів США, що становить 249,90 грн. штрафу (фіксована частина); 6059,83 доларів США, що становить 128226,02 грн. штрафу (процентна складова).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2016 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Публічне акціонерне товариство «Акцент-банк» про визнання договору застави недійсним. Ухвалою судді апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року матеріали цивільної справи з апеляційною скаргою на рішення суду від 18 травня 2016 року було повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат. Відповідно до п.4 ч.1\~ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~ Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. \~\~\~\~\~\~\~\~ В судове засідання сторони не зявились. В звязку з чим, у відповідності до ч.3\~ст.220 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити питання про ухвалення додаткового рішення у відсутності останніх та у відповідності до\~ст.197 ЦПК України\~без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.2\~ст.4 Закону України «Про судовий збір»\~(в редакції, що діяла на час подання позовної заяви) судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру сплачується за ставкою 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 114,70 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~ Як вбачається з матеріалів справи при зверненні до суду з позовом позивачем було сплачено судовий збір в сумі 114 грн. 71 коп. \~\~\~\~\~\~\~\~ Проте, при винесенні рішення питання про розподіл судових витрат у відповідності до\~ст.88 ЦПК України\~вирішено не було. \~\~\~\~\~\~\~\~ В звязку з цим, суд вважає за необхідне у відповідності до п.4 ч.1\~ст.220 ЦПК України\~ухвалити додаткове рішення по справі та згідно\~ст.88 ЦПК України, враховуючи підстави предявленого позову та характеру виниклих спірних правовідносин, стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп., тобто 38,23 грн. з кожного. \~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2016 року позовні вимоги [PERSON] було задоволено частково. Не погоджуючись з ухваленим рішенням, представник ТОВ «Авто-Імпульс» подав апеляційну скаргу. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.01.2017 року цивільну справу №202/143/16-ц повернуто до суду першої інстанції для належного оформлення. При вирішенні питання щодо прийняття апеляційної скарги до розгляду апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України при постановленні рішення не вирішив питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] при подачі позову не було сплачено судовий збір. Суд вважає, що в порядку ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2014 року, ухваленого у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом позовні вимоги [PERSON] були задоволені, а саме визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] .в м. Дніпропетровську, яка складається з двох ізольованих кімнат площею 27,6 кв. м., коридору, комор, ванної, туалету, кухні, загальною площею 43,6 кв. м. в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 21 жовтня 2011 року та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 229,40 грн. Від представника [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду, де вона просить ухвалити додаткове рішення суду , яким зазначити, що квартира [ADDRESS], право власності на яку визнано за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом складається з двох ізольованих кімнат площею 27,6 кв. м., коридору, комори, ванної, туалету, кухні, лоджії, загально. Площею 45,6 кв. м. Представник позивачки подала до суду заяву про розгляд заяви без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився. Ознайомившись із заявою, вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом встановлено, що померлій [PERSON] належала квартира [ADDRESS] на підставі договору міни від 19.06.1996 року, що підтверджується довідкою КП ДМБТІ № 5804 від 30.05.2014 року. Для здійснення державної реєстрації в якості документа, який містить технічний опис майна було надано технічний паспорт на квартиру [ADDRESS], що виготовлений інженером з інвентаризації нерухомого майна, фізичною особою-підприємцем [PERSON] станом на 03.03.2016 року. В технічному паспорті зазначено загальну площу квартири 45,6 кв. м. , житлову 27,6 кв. м. Технічний паспорт не містить будь-яких відміток про наявність самочинних перепланувань, переобладнань або втручань, що свідчить про те, що дана квартира на момент розгляду справи мала такі ж технічні характеристики, як і на момент складання технічного паспорту. Згідно акту, який додано до технічного паспорту, збільшення загальної площі квартири відбулося за рахунок включення площі лоджії до загальної площі квартири згідно п. 6.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.05.2001 року № 127, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2014 року шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 30 вересня 2011 року, актовий запис № 908 розірвано. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у розгляді справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили. Суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 220 ЦПК України вважає можливим розглянути питання у відсутність сторін. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається. Як вбачається із свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER], виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 908, дошлюбне прізвище заявника є [PERSON]. З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги заявника необхідно задовольнити, присвоївши їй дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2014 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя задоволено частково. Зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя задоволено також частково. Визнано за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] та за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Визнано за [PERSON] право власності на ? частину нежитлового приміщення № 31 в будинку № 8 літера «А-5» по вул. Богдана Хмельницького м. Дніпропетровська та за [PERSON] право власності на ? частину нежитлового приміщення № 31 в будинку № 8 по вул. Богдана Хмельницького м. Дніпропетровська. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2014 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя повернуто до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська для вирішення питання щодо розподілу судових витрат згідно зі ст. 88 ЦПК України та відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України. В судове засідання позивач та його представник не зявився, подав до суду заяву, в якій просив провести судове засідання без його участі. Відповідач, представник відповідача в судове засідання також не зявились. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. За змістом ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом при прийнятті рішення не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Як вбачається з матеріалів цивільної справи за подання позовної заяви [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 600 грн., за подання зустрічної позовної заяви [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 1 820 грн. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 88 ЦПК України, ціну позовних вимог, яка зазначалась як позивачем, так і відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 600 грн., та на користь держави з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в розмірі 100 грн. Що стосується вирішення питання щодо судових витрат судового збору, сплаченого [PERSON] Мамед огли, суд приходить до висновку про необхідність стягнення судового збору з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 350 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2015 року заяву [PERSON], заінтересовані особи: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Дніпропетровську, [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю та перебування на утриманні задоволено.\~ Встановлено факт проживання [PERSON], [INFO], з [PERSON], який помер 28 березня 2012 року, однією сімєю без реєстрації шлюбу з листопада 2000 року по 28 березня 2012 року та встановлено факт перебування [PERSON], [INFO], на утриманні [PERSON], який помер 28 березня 2012 року.\~\~ Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2015 року справу повернуто до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська для ухвалення додаткового рішення. В судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили. Суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 220 ЦПК України вважає можливим розглянути питання у відсутність сторін. За змістом ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати.\~\~ При зверненні до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська заявником [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.\~\~ Згідно матеріалів справи [PERSON] заявлено дві немайнові вимоги, а саме встановлення факту проживання однією сімєю та перебування на утриманні. Оскільки при ухваленні рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2015 року не вирішено питання щодо стягнення судового збору з заявника за заявлену другу вимогу, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення по справі за заявою [PERSON], заінтересовані особи: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Дніпропетровську, [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю та перебування на утриманні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2017 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики- відмовлено. 22 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, оскільки суд під час ухвалення рішення не вирішив питання про розподілення між сторонами судових витрат. Так, ним понесені витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 13240,00 грн., а оскільки позивачу відмовлено в позові, то понесені ним витрати підлягають відшкодуванню. В судовому засіданні [PERSON] просив суд задовольнити заяву. Представник [PERSON] - [PERSON] не заперечувала щодо задоволення заяви. Суд, заслухавши сторони, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, тому що при винесенні рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат по справі. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати . Оскільки в задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, а за проведення судової почеркознавчої експертизи відповідачем [PERSON] були понесені витрати в розмірі 13240,00 грн., що підтверджується оригіналом квитанції від 06 лютого 2017 року, то відповідно до ст. 88 ЦПК України із позивача підлягає стягненню на користь відповідача судові витрати в розмірі 13240 грн. 00 коп.

Outcome: approved