Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Слов`янський психоневрологічний інтернат звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що Слов`янський психоневрологічний інтернат є стаціонарним інтернатним закладом для соціального захисту, що утворюється для тимчасового або постійного проживання/перебування осіб із стійкими інтелектуальними та/або психічними порушеннями, які за станом здоров`я потребують стороннього догляду, соціально-побутового обслуговування, надання медичної допомоги, соціальних послуг та комплексу реабілітаційних заходів і яким згідно з висновку лікарської комісії за участю лікаря-психіатра не протипоказане перебування в інтернаті відповідно до п.1.1. розділу 1. Положення про Слов`янський психоневрологічний інтернат. Відповідно до Розпорядження голови обласної державної адміністрації керівника військово-цивільної адміністрації від 06 грудня 2019 року № 1375/5-19 про закріплення майна спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні Донецької обласної ради, та Слов`янським психоневрологічним інтернатом на праві оперативного управління, та Слов`янським психоневрологічним інтернатом було закріплено майно спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні Донецької обласної ради на праві оперативного управління, про що свідчить Витяг до державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 19 грудня 2019 року. Відповідно до ст. 29 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. У 2014 році, під час проведення на території м. Слов`янськ антитерористичної операції, відповідачі по справі, мешканці Слов`янського психоневрологічного інтернату, разом з їх особовими справами та оригіналами паспортів були евакуйовані до Сніжнянського психоневрологічного інтернату відповідно до Наказу Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації №24/2 від 29.05.2014. На теперішній час у адміністрації інтернату з документів є тільки картки реєстрації фізичних осіб в яких зазначено, що підопічні (22 особи) зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Зняти підопічних з реєстрації на теперішній час неможливо, оскільки Сніжнянський психоневрологічний інтернат, в який були евакуйовані особи знаходився на території непідконтрольній українській владі, а пізніше був розформований. Тому просить суд, визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повідомлялись про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 15 січня 2020 року надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують їх відзив. Згідно ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Виклик до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було розміщене 23 грудня 2019 року, відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, і тому відповідач з 23 грудня 2019 року вважається повідомленими про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 80). У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використали наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У судовому засіданні встановлено, що Слов`янський психоневрологічний інтернат є стаціонарним інтернатним закладом для соціального захисту, що утворюється для тимчасового або постійного проживання/перебування осіб із стійкими інтелектуальними та/або психічними порушеннями, які за станом здоров`я потребують стороннього догляду, соціально-побутового обслуговування, надання медичної допомоги, соціальних послуг та комплексу реабілітаційних заходів і яким згідно до висновку лікарської комісії за участю лікаря-психіатра не протипоказане перебування в інтернаті відповідно до п.1.1. розділу 1. Положення про Слов`янський психоневрологічний інтернат. Відповідно до п. 1.2. розділу 1. Положення про Слов`янський психоневрологічний інтернат засновником інтернату є Донецька обласна рада. Повноваження Донецької обласної ради щодо управління інтернатом до відкриття першої сесії новообраної Донецької обласної ради здійснює Донецька облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація відповідно до Закону України «Про військово-цивільну адміністрацію». Відповідно до п. 1.3. розділу 1. Положення про Слов`янський психоневрологічний інтернат управління інтернатом в межах повноважень, визначених рішенням обласної ради від 04.03.1999 р. № 23/5-116 «Про делегування повноважень Донецької обласної ради Донецькій обласній державній адміністрації, щодо управління майном області та про затвердження переліку об`єктів спільної власності територіальних громад, що знаходяться в управлінні обласної ради» здійснює Донецька облдержадміністрація. Відповідно до її. 1.4. розділу 1. Положення про Слов`янський психоневрологічний інтернат у своїй діяльності інтернат керується Конституцією та законами України, конвенцією про права осіб з інвалідністю, актами Президента України. Кабінетом Міністрів України та Міністерства соціальної політики України, іншими нормативно-правовими актами, а також цим Положенням. Згідно з п. 6.5. розділу 6. Положення про Слов`янський психоневрологічний інтернат майном інтернату є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходяться в управлінні обласної ради, та закріплюється за інтернатом на праві оперативного управління. Здійснюючи право оперативного управління, інтернат володіє, користується та розпоряджається вказаним майном відповідно до чинного законодавства. Відповідно до Розпорядження голови обласної державної адміністрації керівника військово-цивільної адміністрації від 06 грудня 2019 року № 1375/5-19 про закріплення майна спільної власності територіальних громад, сіл. селищ, міст, що перебувають в управлінні Донецької обласної ради, та Слов`янським психоневрологічним інтернатом на праві оперативного управління, та Слов`янським психоневрологічним інтернатом було закріплено майно спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні Донецької обласної ради на праві оперативного управління, про що свідчить Витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 19 грудня 2019 року №193886124 (а.с. 22). Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. З карточок прописки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що вони є підопічними Слов`янського психоневрологічного інтернату та прописані за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 29-49). Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства ( наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно п. п. 1, 17, 18, 20 Типового положення про психоневрологічний інтернат, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів за № 957 від 14 грудня 2016 року, психоневрологічний інтернат є стаціонарним інтернатним закладом для соціального захисту, що утворюється для тимчасового або постійного проживання/перебування осіб із стійкими інтелектуальними та/або психічними порушеннями, які за станом здоров`я потребують стороннього догляду, соціально-побутового обслуговування, надання медичної допомоги, соціальних послуг та комплексу реабілітаційних заходів і яким згідно з висновком лікарської комісії за участю лікаря-психіатра не протипоказане перебування в інтернаті. Влаштування до інтернату здійснюється згідно з путівкою на влаштування до інтернату, виданою особі, її опікуну або піклувальнику чи органу опіки та піклування (у разі коли недієздатній особі або особі, цивільна дієздатність якої обмежена, не призначений опікун чи піклувальник) органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань соціального захисту населення, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення). Документи для влаштування особи до інтернату подаються такою особою, опікуном або піклувальником чи органом опіки та піклування (у разі коли опіку або піклування над особою здійснює орган опіки та піклування) до місцевих структурних підрозділів з питань соціального захисту населення за місцем фактичного проживання/перебування особи, які передають їх на розгляд структурним підрозділам з питань соціального захисту населення. На підставі путівки про влаштування до інтернату, виданої структурним підрозділом з питань соціального захисту населення, та документів, зазначених у пункті 17 цього Положення, видається наказ про прийняття підопічного до інтернату на постійне чи тимчасове проживання із зазначенням строку. Відповідно до Наказу Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації №24/2 від 29 травня 2014 року, мешканці Слов`янського психоневрологічного інтернату: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з їх особовими справами та паспортами, були евакуйовані до Сніжнянського психоневрологічного інтернату (а.с. 24, 25). Сніжнянський психоневрологічний інтернат, в який були евакуйовані відповідачі, знаходиться на території непідконтрольній владі України, та на даний час розформований. З Акту Слов`янського психоневрологічного інтернату від 08 листопада 2019 року «Про встановлення факту відсутності за місцем реєстрації», складеного робочою групою Слов`янського психоневрологічного інтернату, сформованою на підставі Наказу № 134 від 08 листопада 2019 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відсутні в Слов`янському психоневрологічному інтернаті в якості мешканців (а.с. 51). Суд приймає до уваги вказаний Акт як належний та допустимий доказ відсутності відповідачів по справі у спірному житловому приміщенні понад 6 місяців. В судовому засіданні було встановлено, що відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] не проживають в житловому приміщенні Слов`янського психоневрологічного інтернату, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про визнання вищезазначених осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. У Постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства ( статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України). Отже у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Закон № 1382-1У є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин виникнення, зміни чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. На підставі викладеного,

Outcome: approved