Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 12 липня 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення щомісячно аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 3 000,00 грн на кожну дитину до досягнення ними повноліття та стягнення аліментів на її утримання в розмірі 2 000,00 грн до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку. Позовна заява обгрунтована тим, що з грудня 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак на даний час спільно не проживають. [INFO] у них народилася дочка [PERSON] та [INFO] народилася дочка [PERSON] . Діти проживають разом із матір`ю, яка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] до досягнення нею трьохрічного віку. Коштів, які отримує від держави не достатньо на утримання дочок. На даний час [PERSON] не приймає участі у вихованні дітей та в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати своїх дітей, просила позов задовольнити. Окрім того враховуючи, що вона здійснює догляд за дитиною до досягнення трьохрічного віку, просила суд задовольнити її позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення дочкою [PERSON] трьох років. Відповідач [PERSON] не подав відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 16 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, з ініціативи суду розгляд справи вирішено проводити в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач [PERSON] подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув повторно, про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився повторно, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.223, 280 ЦПК України. В зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке. З 19 грудня 2014 року сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 19 грудня 2014 року виконавчим комітетом Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 лютого 2015 року виконавчим комітетом Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 червня 2019 року виконавчим комітетом Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області. Малолітні дочки [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір`ю [PERSON] за місцем її реєстрації: [ADDRESS] . Даний факт підтверджується довідкою, яка видана Центром надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради Івано-Франківської області 09 липня 2021 року. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з частин першої та другої статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. За змістом положень статей 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача. З огляду на те, що позивач не надала суду доказів про те, що відповідач має достатньо доходів, щоб сплачувати аліменти в розмірі по 3 000,00 грн на кожну дитину, а також враховуючи встановлений законом розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років: з 1 січня - 1 921 гривня, з 1 липня - 2 013 гривень, з 1 грудня - 2 100 гривень; на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2 395 гривень, з 1 липня - 2 510 гривень, з 1 грудня - 2 618 гривня, суд дійшов висновку, що аліменти потрібно визначити в твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000 грн. на кожну дитину, який буде необхідним для матеріального забезпечення та виховання дочок. Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів на дружину [PERSON] до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку, суд виходить з наступного. Згідно із ч.2, ч.4, ч.6 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання [PERSON] з якою проживає дитина [PERSON] , [INFO] , суд враховує, що відповідач є особою молодого віку, інших утриманців немає, а тому він спроможний сплачувати аліменти на утримання дружини, яка здійснює догляд за їх спільною дитиною в розмірі 800 грн щомісячно до досягнення дочкою трирічного віку. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Також, суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно частини 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, згідно закону позивача звільнено від сплати судового збору при поданні позовної заяви, а тому на підставі ч.ч.1,6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 ,00 грн.

Outcome: partial