Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Скадовська районна державна адміністрація звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , який мотивовано тим, що на обліку служби у справах дітей Скадовської районної державної адміністрації перебувають діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як діти, які виховувалися в сім`ї, що опинилася в складних життєвих обставинах, [PERSON] . Мати дітей [PERSON] померла [INFO] . Відомості про батька [PERSON] Та [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Про батька [PERSON] нічого не відомо. Вихованням дітей займалася тільки мати. Відповідно до акту «Про безпритульних дітей, які посиротіли» від 15.04.2019 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було тимчасово влаштовано до комунального закладу «Скадовська центральна районна лікарня» Скадовської районної ради, а з 23.04.2019 наказом №2 служби у справах дітей Горностаївської районної державної адміністрації «Про тимчасове влаштування» було тимчасово влаштовано до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] . Малолітнім [PERSON] та [PERSON] було встановлено юридичний статус дитини-сироти. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] . В підготовчому судовому засіданні представник позивача вимогу про позбавлення батьківських прав підтримала. На підставі ухвали Скадовського районного суду від 16.09.2019 до компетентного суду Республіки Молдова направлено судове доручення про встановлення місця проживання відповідача, вручення судових документів та його допит. Згідно протоколу судового засідання про допит відповідача за судовим дорученням [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував поти позбавлення його батьківських прав. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши позицію представника позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. [PERSON] народився [INFO] в м. Синджерей Республіки Молдова; батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . Дітям [PERSON] та [PERSON] , відомості про батька яких внесено за заявою матері на підставі статті 135 Сімейного кодексу України, розпорядженням голови Скадовської районної державної адміністрації №141 від 19.04.2019 встановлено статус дітей-сиріт. [PERSON] , батько [PERSON] , проживає в Республіці Молдова, участі у вихованні сина не приймає, його життям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, з дитиною не спілкується. Наказом служби у справах дітей Горностаївської районної державної адміністрації Херсонської області №2 від 23.04.2019 дитину, яка залишилася без батьківської опіки [PERSON] влаштовано тимчасово до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] . Згідно з вимогами Конвенції про права дитини та Закону України «Про охорону дитинства», дитинство перебуває в Україні під особливою охороною. Чинним сімейним законодавством встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно з частиною 1 статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз`яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає необхідним звернути увагу на наступне. За загальним правилом, позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Аналізуючи чинне сімейне законодавство України та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав - це не тільки санкція за протиправну поведінку батька, а в першу чергу спосіб захисту прав та інтересів дитини, враховуючи, що батько не бачить своєї ролі та самоусунувся від виховання сина, тому позбавлення батьківських прав відповідача, який не заперечував проти цього, матиме позитивний результат у подальшій долі дитини. За таких обставин вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати покладаються на відповідача на підставі статті 142 ЦПК України.

Outcome: approved