Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» 14.01.2011 року звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованої суми за кредитним договором №06/2687к-07 від 10 серпня 2007 року сплативши 1165 гривень 80 копійки судового збору та 120 гривень 00 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 20 лютого 2012 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічною позовною заявою про визнання недійсним договору поруки №06/2687 дп-07 від 10 серпня 2007 року, який укладено з Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» правонаступником якого є позивач, посилаючись на те, що позивач за первісним позовом незаконно підвищив відсоткову ставку, що є порушенням її прав. 26 вересня 2012 року [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: [PERSON] із зустрічною позовною заявою про розірвання кредитного договору №06/2687к-07, посилаючись на те, що: 1) кредитні договори, які укладаються між банками і позичальниками повинні відповідати чинному законодавству.; 2) єдиним законним платіжним засобом на території України є гривня ; 3) Цивільним Кодексом України встановлено обов'язок щодо вираження договірного зобов'язання у гривні; 4) іноземна валюта в Україні з точки зору права не є «грошовими коштами» ї її використання може відбуватись лише у випадку і в порядку, встановлених законом; 5) жодним законом чи іншим нормативним актом законодавства не передбачена можливість надання банком-резидентом кредитів у іноземній валюті іншому резиденту для розрахунків на території України; 6) використання іноземної валюти у якості засобу платежу можливе лише за наявності індивідуальної ліцензії Національного Банку України; 7) при здійсненні операцій за кредитним договором, іноземна валюта всупереч законодавству використовувалась сторонами у якості засобу платежу; 8) правочин, який суперечить законодавству є недійсним. В судовому засіданні представник позивача первісні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, заперечував проти задоволення зустрічного позову Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк». Зокрема зазначив про те, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», договір про надання споживчого кредиту укладається в письмовій формі один з оригіналів передається споживачу, споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцю відсотки або інші вартісні елементи, що не були зазначені в договорі. [PERSON] самостійно визначив умови кредитування, надав Банку анкету на отримання кредиту, яку було розглянуто на засіданні кредитного комітету Київської філії ВАТ «Банк Універсальний» від 30.07.2007 року та погоджено видачу кредиту під заставу автомобіля. Просив відмовити представник Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» у задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] не погоджуючись з позицією позивача, оскільки відповідно до п.2 Договору поруки до відома поручителя було доведено зміст кредитного договору, а тому поручитель знала, що відповідно до п.7.1.2. кредитного договору банку надано право при зміні облікової ставки НБУ, інфляційного індексу чи кон'юнктури ринку попиту на кредитні ресурси переглянути встановлену п.1.1. кредитного договору процентну ставку за користування кредитом, про що повідомляє позичальника в письмовій формі. таке повідомлення було направлено позичальнику, як це передбачено кредитним договором. Тобто при підписанні договору поруки [PERSON] знала про те, що відсоткова ставка за користування кредитом може бути переглянута та збільшена або зменшена. [PERSON] підписавши договір погодилась з його умовами. Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні в задоволенні первісних позовних вимог просила відмовити, зустрічні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, обґрунтовуючи свою позицію посиланням на судову практику з захисту споживачів банківських послуг. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та представника відповідача за первісним позовом та представника позивачів за зустрічним позовом, представника відповідача за зустрічним позовом, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, зустрічні позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: [PERSON] про визнання договору поруки недійсним та його припиненим, відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково, у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: [PERSON] про визнання недійсним та скасування кредитного договору - відмовити з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до статуту Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» у новій редакції, затвердженого протоколом загальних зборів №2-2012 від 27.04.2012 року, Банк є правонаступником усіх прав і обов'язків Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк», а згідно із п.1.7 статуту Банк є юридичною особою у формі публічного акціонерного товариства відповідно до вимог чинного законодавства України і має цей статус з дати державної реєстрації, має самостійний баланс і кореспондентські рахунки в Національному банку України і інших банківських установах, офіційне найменування, зареєстровані знаки для товарів і послуг, печатки, бланки, штампи зі своїм повним офіційним найменуванням та знаками для товарів і послуг ( а. с. 110-124 т.2). 24.09.2009 року Національним банком України видано дозвіл №92-2, Публічному акціонерному товариству «Універсал Банк» на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 ч.2 та ч.4 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» ( а. с. 69 т.2). Згідно із Додатком до дозволу №92-2 від 24.09.2009 року затверджено перелік банківських операцій, які на підставі ліцензії Національного банку України може здійснювати позивач ( а. с. 70 т.2). 10.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач, з однієї сторони та відповідачем, [PERSON], з другої сторони було укладено кредитний договір №06/2687к-07, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 16940 доларів США 00 центів, строком на 60 місяців, тобто з 10.08.2007 року по 09.08.2012 року, зі сплатою за користування кредитними коштами 12,50% річних, що підтверджується копією зазначеного договору та Додатку №1 ( а. с. 6-10 т.1 ). 10.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] з метою забезпечення виконання умов кредитного договору було укладено договір застави транспортного засобу марки CHERY, моделі А21 ELARA, 2007 року випуску, сірого кольору, шасі, кузов, рама [NUMBER], тип ТЗ - легковий універсал, реєстраційний номер [NUMBER] ( а. с. 15-16). Відповідно до заяв на видачу готівки № 28-1 [PERSON] одержав у ВАТ «Банк Універсальний» 16940 доларів США 00 центів, що за курсом Національного Банку України становить 85547 гривень 00 копійок ( а. с. 14). Згідно із розрахунком заборгованості від 06.12.2010 року, який проведений позивачем сума простроченої заборгованості за кредитом становить 7867 доларів США 20 центів, що за курсом Національного Банку України складає 62481 гривня 30 копійок, заборгованість по сумі кредиту складає 5769 доларів США 46 центів, що за курсом Національного Банку України складає 45821 гривня 05 копійок, заборгованість по відсотках складає 795 доларів США 72 центи, що за курсом Національного банку України складає 6318 гривні 02 копійки, нарахована пеня в розмірі 246 доларів США 53 центи, що за курсом Національного Банку України становить 1957 гривень 94 копійки, а всього: 14678 доларів США 91 цент, що за курсом Національного Банку України становить 116579 гривень 90 копійок (а. с. 12). Згідно договору поруки №06/2687 дп-07 від 10.08.2007 року [PERSON] взяла на себе солідарне зобов'язання перед банком і відповідачем на підставі кредитного договору №06/2687к-07 від 10.08.2007 року ( а. с. 13 т.1). Згідно із ч.1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно із ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з ч.1,ч.2,ч.3 ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Таким чином, суд вважає зустрічні позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Універсал банк», третя особа: [PERSON] про визнання договору поруки недійсним та припиненим, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково. Визнати недійсним договір поруки №06/2687дп-07, укладений 10 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Універсальний» та [PERSON] , оскільки позивач не надав доказів направлення [PERSON] повідомлення про зміну процентної ставки. Згідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 -552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцем, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача за первісним позовом заборговані 14678 доларів США 91 цент, що за курсом Національного Банку України становить 116579 гривень 90 копійок. В задоволенні зустрічних позовних [PERSON] про визнання недійсним та скасування кредитного договору суд вважає відмовити, оскільки згідно із п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Згідно із ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно із ч.2 ст. 198 ЦК України, виконання зобов'язань, виражених у національній валюті здійснюється відповідно до закону. Згідно із п. 1.ч.2 ст. 92 Конституції України, статус національної валюти та статус іноземних валют на території України встановлюється виключно законами України. Відповідно до ч.1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України №1593 від 19.02.1993 року «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобов'язань. Таким чином, діючі нормативно-правові акти передбачають обов'язковість застосування валюти України при здійсненні розрахунків, проте не містять заборони встановлення грошових зобов'язань і іноземній валюті,тому відповідно до вимог ст. ст. 192,533 ЦК України на момент укладення кредитного договору банк мав право здійснювати операції з іноземною валютою, у тому числі операції з надання кредитів в іноземній валюті. Згідно із ст. ст. 47,49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснення таких банківських операцій, як розміщення залучених від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Коштами, відповідно до даного Закону. є гроші в національній або в іноземній валюті чи їх еквіваленті. Разом з тим, відповідно до п. 1.5. Положення «Про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу», затвердженого постановою правління НБУ від 14.10.2004 року №483, використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється: якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк. Таким чином укладення кредитного договору та його виконання в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Твердження позивача за зустрічним позовом про заборону кредитів в іноземній валюті на території України є безпідставними, позивач за зустрічним позовом при укладенні кредитного договору ознайомився із умовами кредитування. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, тому в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди суд вважає відмовити. При задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом 1165 гривень сплаченого судового збору, 120 гривень 00 копійок сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього: 1285 гривень 80 копійок.

Outcome: partial