Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулось до суду із позовом, в якому просить з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд визнати такими, що прийняв спадщину [PERSON] за померлою [PERSON] на підставі ст. 1268 ЦК України, звернути стягнення на автомобіль марки «Toyota Auris 1.6L», д/н [NUMBER], червоного кольору, 2008 р.в. № кузову [NUMBER] та надати Публічному акціонерному товариству «ОТП Банк» (юридична адреса: 01033 м. Київ, вул. Жилянська, 43, ідентифікаційний код 21685166), право на продаж предмета застави (автомобіля марки «Toyota Auris 1.6L», д/н [NUMBER], червоного кольору, 2008 р.в. № кузову [NUMBER]) з укладанням договору купівлі-продажу з будь-якою особою-покупцем за початковою ціною реалізації предмета застави в розмірі не менше ринкової вартості на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 22 квітня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та [PERSON] (Позичальник), було укладено Кредитний договір № CL-601/25/2008, відповідно до умов якого Позичальникові було надано Кредит в розмірі 29 711,87 (двадцять дев'ять тисяч сімсот одинадцять, 87) доларів США. Однак, в порушення умов кредитного договору Позичальник не здійснює повернення коштів згідно графіку платежів. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 22.04.2008р. між Позивачем та Позичальником був укладений договір застави транспортного засобу №РCL-601/25/2008 (надалі-Договір застави), відповідно до умов якого у заставу був переданий автомобіль марки «Toyota Auris 1.6L», д/н [NUMBER], червоного кольору, 2008 р.в. № кузову [NUMBER], і який є власністю Позичальника. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Позивач виконав умови в повному обсязі та надав [PERSON] кредитні кошти на загальну суму та на умовах визначених Кредитним договором. [INFO] року [PERSON] померла, про що зроблено запис в книзі реєстрації смертей за № 118. Спадкоємцем [PERSON] є відповідач - [PERSON], який прийняв спадщину. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судові засідання не з'являвся, хоча про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, У зв'язку із наведеним суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Дослідивши повно, всебічно та об'єктивно всі матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 квітня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», (далі - «Банк») та [PERSON] (далі - «Позичальник») було укладено Кредитний договір № CL-601/25/2008 (далі - «Кредитний договір»), відповідно до умов якого Позичальникові було надано Кредит в розмірі 29 711,87 (двадцять дев'ять тисяч сімсот одинадцять, 87) доларів США. Згідно п. 1.1. Частини № 2 Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний своєчасно повернути суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у Кредитному договорі. Однак, в порушення умов Кредитного договору, погашення частин Кредиту та нарахованих за його користування процентів у передбачених Графіком повернення Кредиту та сплати процентів розмірі та строк не відбувається. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. В якості забезпечення виконання зобов'язань по Кредитного договору, 22.04.2008р. між Позивачем та Позичальником був укладений договір застави транспортного засобу №РCL-601/25/2008, за яким у заставу був переданий автомобіль марки «Toyota Auris 1.6L», д/н [NUMBER], червоного кольору, 2008 р.в. № кузову [NUMBER], і який є власністю Позичальника. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Позивач виконав умови в повному обсязі та надав [PERSON] кредитні кошти на загальну суму та на умовах визначених Кредитним договором. [INFO] року [PERSON] померла, про що зроблено запис в книзі реєстрації смертей за № 118. Відповідно до ч.2 ст. 1281 Цивільного кодексу України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. В судовому засіданні оглянуто матеріали спадкової справи, яка знаходиться в приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] Згідно даних спадкової справи, єдиним спадкоємцем [PERSON] є [PERSON], який звертався із заявою про прийняття спадщини. Спадкування в даному випадку здійснювалось на підставі заповіту [PERSON]. Згідно із ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Таким чином, застава вищевказаного автомобіля чинна також для Відповідача, як особи, яка фактично прийняла спадщину, до складу якої увійшов і автомобіль, обтяжений заставою. У зв'язку з тим, що відповідач є спадкоємцем позичальника, зокрема успадкував автомобіль, який є предметом договору застави, позивач, як кредитор має право вимагати звернення стягнення на предмет застави та пред'являти таку вимогу до відповідача, як спадкоємця позичальника. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на і момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу». Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Згідно з п.6.4 договору застави, заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення на предмет застави, зокрема шляхом продажу Заставодержателем Предмету застави через укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved