Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Служба у справах дітей Сумської міської ради свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. По відношенню до [PERSON] відповідач є одинокою матір'ю, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми малолітній [PERSON] відібраний у одинокої матері без позбавлення батьківських прав, а малолітній [PERSON] - у відповідачів - матері та батька без позбавлення батьківських прав. [PERSON] рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 21.10.2014 р. № 516 влаштований до прийомної сім'ї м. Суми [PERSON] та [PERSON] [PERSON] рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 16.12.2014 р. № 647 влаштований до прийомної сім'ї м. Суми [PERSON] та [PERSON] До влаштування у прийомні сім'ї діти перебували у Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області. Відповідачі не виконують батьківські обов'язки щодо виховання, розвитку, утримання своїх дітей. За час перебування дітей в державних закладах та прийомних сім'ях відповідачі не піклувалися і не піклуються про синів, їх фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного медичного догляду, лікування дітей, не спілкуються з ними в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надають синам доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не забезпечують матеріально, не сплачують аліменти. Таке ставлення батьків до дітей негативно впливає на їх психоемоційний розвиток, ущемляє інтереси дітей, наносить їм моральну шкоду. Просять позбавити батьківських прав [PERSON] відносно синів [PERSON] та [PERSON], [PERSON] відносно сина - [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача - Служби у справах дітей Сумської міської ради [PERSON] позов за наведених підстав підтримав у повному обсязі і просив задовольнити. У судове засідання відповідачі [PERSON] і [PERSON] не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи. 26.11.2015 р. відповідачі надали до канцелярії суду заяви, згідно яких просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги визнали у повному обсязі (а.с. 61, 62). У судовому засіданні третя особа [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити. Суду пояснила, що 28.10.2014 р. вони взяли з Сумського центру соціально - психологічної реабілітації дітей області у прийомну сім'ю [PERSON], [INFO], його брат [PERSON] до них не пішов. На той час [PERSON] було 4 роки, він важив 11 кг і був маленького зросту - 74 см., за розвитком відповідав рівню дитини 1,5 років. Він не міг розмовляти знав лише декілька слів, їв руками, відставав у розвитку. Вони змушені були звертатися до логопеда, навчати його усьому, з дитиною батьки не спілкувалися, зі слів старшого брата їх били. Зараз дитина навчилася самостійно їсти, розмовляти, застилати ліжко, вони йому зробили щеплення, оскільки раніше йому не робили. У них у квартирі він вперше побачив побутову техніку: плиту, холодильник, пральну машинку. Батьки не приділяли жодної уваги дітям, не піклувалися ними, не займалися їх вихованням, розвитком і лікуванням. Відповідачі не сплачують аліменти на утримання сина, жодного разу не прийшли і не провідали дитину. На даний час вони спілкуються з родиною [PERSON], які взяли старшого брата [PERSON]. [PERSON] також відставав у розвитку, зараз пішов у 1-й клас звичайної школи, навчився читати, вчиться писати. Інші треті особи у судове засідання повторно не прибули, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи. Сумський центр соціально - психологічної реабілітації дітей області, Сумський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді надали листа з проханням розглядати справу без участі їх представників. [PERSON] просив розглядати справу без його участі. [PERSON] та [PERSON] про причини неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши пояснення представника позивача і третьої особи, думку прокурора, який позов підтримав і просив задовольнити, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р., визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., у принципі 6 проголошено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає обов'язок батьків піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У відповідності до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п. 16 постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено наступні обставини. Відповідач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 6,7). Відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.03.2014 р. відібрано від [PERSON] неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав; відібрано від [PERSON], [PERSON] неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], без позбавлення їх батьківських прав. Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання синів у розмірі 365 грн. щомісяця на кожну дитину до повноліття дітей, починаючи стягнення з дня виконання судового рішення. Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 450 грн. щомісяця до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня виконання судового рішення. Малолітніх дітей передано для їх подальшого влаштування органу опіки та піклування Сумської міської ради (а.с. 9-10). Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 21.10.2014 р. № 516 створено прийомну сім' ю на базі родини [PERSON] і [PERSON] та направлено з 29.10.2014 р. їм на виховання та спільне проживання дитину позбавлену батьківського піклування - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 16.12.2014 р. № 647 створено прийомну сім'ю на базі родини [PERSON] та [PERSON], направлено з 23.12.2014 р. їм на виховання та спільне проживання дитину позбавлену батьківського піклування - [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5). Згідно інформації Сумського центру соціально - психологічної реабілітації дітей області від 26.08.2015 р. № 04/666, діти [PERSON] та [PERSON] були доставлені до Центру після відібрання у батьків в занедбаному стані. [PERSON] мав зріст 85 см, вагу 9 кг, односкладно відповідав на питання «так», «ні»; за висновками практичного психолога закладу відставав і в фізичному і в психічному розвитку, словниковий запас - близько 10 слів міток; мав недостатній об'єм знань і уявлень про навколишній світ відповідно віковим критеріям (очевидно, що дитині не приділяли уваги), дитина емоційно неадекватна. Все це свідчить про затримку інтелектуального та емоційно-вольового розвитку, внаслідок соціально-педагогічної занедбаності. [PERSON] по прибуттю в заклад мав зріст 114 см, вагу 19,5 кг, за висновками практичного психолога мав недостатньо розвинену дрібну моторику рук, що спричинило проблеми в розвитку навичок письма, мав низький об'єм знань і уявлень про навколишній світ, має сповільнене сприйняття та осмислення нового навчального матеріалу, мовленнєвий розвиток дитини не відповідав віковій нормі (а.с. 25-26). За повідомленням Сумського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді потреби дітей у повноцінному вихованні та розвитку забезпечені прийомними сім'ями, [PERSON] та [PERSON] не зверталися до центру з проханням зустрітись з дітьми, не цікавились долею дітей (а.с. 28). Відповідно до висновку Служби у справах дітей Сумської міської ради № 1601 від 28.08.2015 р. [PERSON] та [PERSON] не виконують батьківські обов'язки щодо виховання, розвитку, утримання своїх дітей. За час перебування дітей у державних закладах, прийомних сім'ях не піклувалися і не піклуються про дітей. Про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного медичного догляду. З питання встановлення часів зустрічі з дітьми, з питання усунення перешкод у вихованні дітей не зверталися. Жодну з підстав рішення суду про відібрання дітей не усунуто. Викладені факти свідчать про винну поведінку відповідачів. Вважають за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно синів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 48 - 49). Таким чином встановлені судом факти свідчать, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не піклуються про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, діти мають затримку інтелектуального та емоційно-вольового розвитку. Під час проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] у родині батьків, останні не забезпечували необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно вплинуло на їх фізичний розвиток; не спілкувалися з синами в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надавали дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляли інтересу до внутрішнього світу дітей; не створювали умови для отримання ними освіти. Після ухвалення рішення про відібрання малолітніх дітей, жодних висновків для себе не зробили. З огляду на встановлені факти, надані сторонами та досліджені докази, суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а тому виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів малолітніх дітей необхідно застосувати крайній захід впливу та позбавити відповідачів батьківських прав відносно синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів у дольовому порядку на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп., тобто по 243 грн. 60 коп. з кожного.

Outcome: approved