Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.05.2014 року в Республіці Білорусь помер її чоловік [PERSON], про смерть якого вона дізналась в 2016 році. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме 1/2 частку квартири, яка знаходиться за адресою: м. Коломия, вул. Леонтовича, 26/61, Івано-Франківської області. Маючи намір прийняти спадщину, вона звернулась до приватного нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено в звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. При цьому їй розяснено, що питання про визначення додаткового строку для подання такої заяви може бути вирішено судом. Позивач стверджує, що встановлений строк для прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, оскільки про втрату близької людини дізналась через 2 роки після його смерті у звязку з чим пережила сильне душевне хвилювання, а необхідні документи для подання вказаної заяви отримала лише в 2019 році. \~ \~ \~ \~Тому позивач просить визначити їй три місяці додаткового строку для подання такої заяви. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 23.04.2019 року її представник [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його та позивача відсутності (а.с. 29 ). Представник відповідача в судове засідання не зявився. 24.04.2019 року міський голова м. Коломия звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить справу розглядати без участі представника Коломийської міської ради (а. с. 34). \~ \~ \~ \~В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Відповідно до даних свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЧО № 267901 25.10.1974 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 24 від 25.101974 року (а.с. 9). Даними свідоцтва про право власності на житло, виданого 09.08.1993 року Бюро по приватизації державного житлового фонду на підставі розпорядження № 1609 від 09.08.1993 року, та виписки з інвентаризаційних матеріалів № 63595 від 28.02.2019 року стверджується, що квартира [ADDRESS] (93) в м. Коломия належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частці [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12, 13). Згідно з даними свідоцтва про смерть серії І-ЧО № 0357926, виданого 02.06.2014 року відділом запису актів громадянського стану адміністрації Першотравневого району м. Бобруйська Могилівської області Республіки Білорусь, переклад якого з російської на українську мову зроблено перекладачем [PERSON], [PERSON] помер 31.05.2014 року у м. Бобруйськ Могильовської області Республіки Білорусь, актовий запис № 559 (а.с. 6, 7). Відповідно до листа нотаріуса нотаріальної контори Бобруйського району Могильовського нотаріального округу Могильовської обласної нотаріальної палати Білоруської нотаріальної палати [PERSON] № 1-16/513 від 19.02.2019 року спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 31.05.2014 року, станом на 19.02.2019 року на відкривалась (а.с. 10). Із відповіді приватного нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] № 01-16/15 від 13.02.2019 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що у встановлений законом строк вона не подала заяву про прийняття спадщини та не подала документів на підтвердження факту реєстрації за однією адресою зі спадкодавцем (а.с.5). Відповідно до паспорта громадянина України серії СЕ 722010, виданого 30.04.2015 Коломийським РВ УДМС в Івано-Франківській області, будинкової книги та довідки ОСББ від 25.03.2019 року місце проживання позивача зареєстроване за адресою: [INFO] (а.с. 11, 17-20). У відповідності до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного суд вважає, що позивачу слід визначити запропонований нею додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки встановлений строк пропущений нею з поважних причин, і іншим чином реалізувати свої права на спадщину як єдиний спадкоємець за законом позивач не може. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.1270, 1272 ЦК України та,

Outcome: approved