Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» 28 грудня 2017 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 30 листопада 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1954, згідно якого відповідач отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання грошові кошти в сумі 373\~700,00 грн., зі сплатою 13,50 відсотків річних з кінцевим терміном повернення до 20.11.2017, на умовах визначених кредитним договором. Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» 14 червня 2010 року було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування в Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязується в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та графіком погашення кредиту. Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконав, допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 07.12.2017 утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 1\~402\~351,41 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом в розмірі 342\~560,00 грн., суми заборгованості за відсотками в розмірі 675\~199,79 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 86\~830,95 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 170\~776,30 грн., інфляційних втрат за кредитом в розмірі 42\~799,75 грн., інфляційних втрат за відсотками в розмірі 84\~184,62 грн. Оскільки, відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 1\~402\~351,41 грн., та судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровську від 16 січня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Розгляд справи проведено за загальними правилами позовного провадження. У визначений строк від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заяв від нього не надходило. Згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 30 листопада 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1954, згідно якого відповідач отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання грошові кошти в сумі 373\~700,00 грн., зі сплатою 13,50 відсотків річних з кінцевим терміном повернення до 20.11.2017, на умовах визначених кредитним договором (а.с. 12-14). [PERSON] отримав 30 листопада 2017 року грошові кошти в розмірі 373\~700,00 грн. на виконання умов кредитного договору № 1954, що підтверджується заявою про видачу готівки № 4 (а.с. 18 на звороті). Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» 14 червня 2010 року було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування в Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязується в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та графіком погашення кредиту. Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконав, допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 07.12.2017 утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 1\~402\~351,41 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом в розмірі 342\~560,00 грн., суми заборгованості за відсотками в розмірі 675\~199,79 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 86\~830,95 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 170\~776,30 грн., інфляційних втрат за кредитом в розмірі 42\~799,75 грн., інфляційних втрат за відсотками в розмірі 84\~184,62 грн. 19 грудня 2017 року на виконання умов договору [PERSON] позивачем була направлена вимога про досудове врегулювання спору, що підтверджується фіскальним чеком та списком поштових відправлень (а.с. 9, 10, 11), але до теперішнього часу вимоги не виконанні. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості в розмірі 1\~402\~351,41 грн. Крім того, згідно положень статті 141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 21\~035,27 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved