Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» 02.10.2020 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 25.09.2015 року між банком та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, утворилась заборгованість у розмірі 42478 грн. 06 коп., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредита - 2237 грн. 75 коп., заборгованість за простроченими відсотками згідно ст. 625 ЦК України - 804 грн. 40 коп., пеня - 39435 грн. 91 коп. З урахуванням зазначеного, позивач просив постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 25.09.2015 року, у розмірі 42478 грн. 06 коп., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредита - 2237 грн. 75 коп., заборгованість за простроченими відсотками згідно ст. 625 ЦК України - 804 грн. 40 коп., пеня - 39435 грн. 91 коп., а також судові витрати по справі у розмірі 2102 грн. 00 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судового повідомлення, надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю в зв`язку із закінченням строку позовної давності на недоведеністю позовних вимог. (а.с. ). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 25 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 11 розділу ІІІ ЦПК України на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 25.09.2015 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якої відповідач погодився з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також згідно з указаною заявою відповідач підтвердив, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які йому були надані для ознайомлення в письмовій формі (а.с. 11). Відповідно до укладеного договору від 25.09.2015 року б/н відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Однак, відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання та не дотримується терміну повернення наданого їй кредиту. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 15.06.2020 року становить 42478 грн. 06 коп., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредита - 2237 грн. 75 коп., заборгованість за простроченими відсотками згідно ст. 625 ЦК України - 804 грн. 40 коп., пеня - 39435 грн. 91 коп. (а.с. 6-8). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17-ц встановила, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Заява на отримання кредиту, яка підписана сторонами, не містить договірних обов`язків щодо сплати відсотків, а також будь-яких штрафних санкцій чи пені за прострочення сплати кредитних коштів (а.с. 11). На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача нарахованої пені в сумі 39435 грн. 91 коп. В той же час, суд вважає наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованість за тілом кредита - 2237 грн. 75 коп. та 804 грн. 40 коп. згідно ст. 625 ЦК України. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1050 якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за основним кредитом у розмірі 2237 грн. 75 коп. та 804 грн. 40 коп. згідно ст. 625 ЦК України. Суд вважає, що заява позивача про застосування строків позовної давності як підстава для відмови в задоволенні позову не підлягає задоволенню, так як строк дії картки закінчився 08 місяця 2019 року і саме з 01.09.2019 року розпочався перебіг строку позовної давності, а не здати останнього користування коштами. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжним дорученням позивач сплатив 2102 грн. судового збору (а.с. 1). Вимоги позивача задоволені частково, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог в сумі 150 грн. 71 коп. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного,

Outcome: partial