Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Рівненське обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (надалі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь надміру отриману пенсію в розмірі 5694 грн. Позовну заяву мотивує тим, що відповідач перебувала на обліку у позивача та отримувала пенсію у звязку з втратою годувальника згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідно до поданої заяви від 10 липня 2013 року, як дитина, яка навчається за денною формою навчання у Національному університеті водного господарства та природокористування. 20 лютого 2017 року до позивача надійшла довідка №001-247 від 16.02.2017 року з навчального закладу, в якій повідомлено, що відповідач наказом С № 86 від 09 лютого 2015 року переведена на четвертий курс заочної форми навчання на умовах договору. Позивачем було надіслано відповідачу лист про добровільне повернення надміру виплаченої суми по пенсії за період з 01 березня 2015 року по 31 серпня 2015 року в розмірі 5694 грн. Проте, станом на день розгляду справи, кошти відповідачем не повернуті. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала заявлений позов з підстав наведених в позовній заяві та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася жодного разу, хоча належним чином повідомлялася про час і місце проведення судових засідань. Згідно повідомлення відділу обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби в Рівненській області [PERSON],[INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.15). Надіслані на адресу відповідача, зазначену в позові та повідомленні судові повістки та копії документів, повернулися до суду з позначками на конвертах «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до абзацу 3 ч.5\~ст.74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином суд проводить розгляд справи на підставі\~ст.224 ЦПК України\~в заочному порядку за згодою представника позивача, на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач перебувала на обліку у позивача та отримувала пенсію у звязку з втратою годувальника згідно із законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідно до поданої 10 липня 2013 року заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у\~частині другій\~статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоровя, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича ([PERSON]), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Відповідно до п.2 ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім'ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. Як вбачається з довідки №4677 від 02 жовтня 2014 року відповідач навчалася в Національному університету водного господарства та природокористування з 01 вересня 2012 року на денному відділенні. Строк закінчення навчального закладу 30 червня 2016 року (а.с.6). 02 вересня 2015 року відповідач звернулася до позивача із заявою, в якій повідомила про перехід з 01 вересня 2015 року на заочну форму навчання та зобовязувалася повернути надлишок отриману пенсію. 06 лютого 2017 року позивачем було надіслано лист до Навчально-наукового інституту економіки, менеджменту і права Національного університету водного господарства та природокористування з проханням підтвердити термін навчання відповідача. Листом №001-247 від 16 лютого 2017 року Національний університет водного господарства та природокористування повідомив позивача, що відповідно до наказу №535 від 23 серпня 2012 року відповідач 01 вересня 2012 року була зарахована студенткою першого курсу денної форми навчання факультету економіки і підприємництва Національного університету водного господарства та природокористування за рахунок коштів фізичних осіб, юридичних осіб. На підставі наказу С №86 від 09 лютого 2015 року відповідач переведена на четвертий курс заочної форми навчання на умовах договору, що передбачає повне відшкодування витрат на навчання. Відповідно до наказу С №504 від 30 червня 2016 року відрахована із числа студентів у звязку із закінченням університету та присвоєнням кваліфікації бакалавра (а.с.7). Відповідно до ст.38 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім'ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із\~частиною другою\~статті 36 цього Закону, а членам сім'ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого\~статтею 26\~цього Закону, - довічно. Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім'ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії. Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Листом від 10 березня 2017 року №1441/03-04 Управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області повідомило Рівненське обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області про факт переплати пенсії відповідачу за період з 01 березня 2015 року по 31 серпня 2015 року в сумі 5694 грн., внаслідок несвоєчасного повідомлення про переведення на заочну форму навчання (а.с.8). Позивачем було надіслано лист відповідачу від 24 березня 2017 року за №3211/04 для вирішення питання щодо добровільного повернення надміру виплаченої суми пенсії по втраті годувальника в розмірі 5694 грн. (а.с.9). Відповідно до ч.1\~ст.1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч.2\~ст.1212 ЦК України\~положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до\~ст.1214 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов'язана повернути доходи. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Відповідно до\~ст.1215 ЦК України\~не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Відповідно до ч.1\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що у добровільному порядку відповідач надміру отримані кошти не повернула, тому заборгованість в розмірі 5694 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.3\~ст.88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved