Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 23.10.2010 року перебувала з відповідачем в шлюбі, в якому у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 01.12.2015 року шлюб між сторонами розірвано, малолітню дочку залишено проживати з позивачем. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання вказаної дочки не надає, незважаючи на неодноразові звернення позивача. Позивачу важко самостійно утримувати дочку згідно з її потребами, враховуючи підвищення цін на оплату житлово-комунальних послуг, продукти харчування, забезпечення одягом, іншими необхідними речами повсякденного вжитку, лікування при потребі. Тому дитина потребує і з боку батька матеріального утримання. Прожитковий мінімум з 01.07.2019 року для дитини віком від 6 до 18 років становив 2 118 грн. Відповідач є працездатним, офіційно не працевлаштований, однак, працює та тимчасово проживає в м. Прага (Чеська Республіка), отже, має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаної дочки в розмірі 2 500 грн. щомісячно до досягнення останньою повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, 10.03.2020 року вона подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить справу розглядати в її відсутності, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку (а. с. 34). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про його час та місце повідомлений належним чином шляхом розміщення двічі оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, оскільки згідно з відповіддю відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання в Івано-Франківській області № 20837/19-Вх. від 17.12.2019 року місце проживання [PERSON] в Івано-Франківській області не зареєстроване (а.с. 15 ). Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.12.2015 року (справа № 346/5176/15-ц) шлюб між сторонами розірвано, малолітню дочку сторін залишено проживати з її матір`ю (а.с.6). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.184 цього Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. На підставі наведеного, враховуючи необхідність здійснення витрат на забезпечення дочки сторін найбільш необхідними речами, пов`язаними з харчуванням та навчанням, відсутність відомостей про місце роботи та заробітну плату відповідача, суд вважає за можливе визначити аліменти в твердій грошовій сумі, запропонованій позивачем. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved