Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача 11724,49 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачу [PERSON] на підставі кредитного договору надано споживчий кредит у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом терміном 12 місяців з моменту підписання. У відповідності до даного договору відповідач зобов'язувався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, комісією та іншими витратами згідно Умов. Однак відповідач своїх зобов'язань перед позивачем щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків не дотримався, у зв'язку з чим заборгованість за кредитним договором станом на 31 жовтня 2013 року становить 11724,49 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує та просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належно повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Судом встановлено, що 07.04.2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» зобов'язувалося надати відповідачу споживчий кредит у розмірі 3000грн. терміном 12 місяців з моменту підписання, а відповідач зобов'язувався повернути кредит в порядку та на умовах, визначених договором, сплачувати проценти за користування кредитом, а також виконати інші зобов'язання згідно договору. Згідно з п. 6.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно із Заявою позичальника, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250грн.+5% від суми позову. Судом встановлено, що позивачем умови укладеного кредитного договору виконано та видано відповідачу [PERSON] кредитні кошти у розмірі 3000грн. З наданих суду документів вбачається, що відповідач [PERSON] умов кредитного договору не виконав допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, а згідно розрахунку станом на 31 жовтня 2013 року утворилася заборгованість за кредитним договором на загальну суму 11724,49 грн., з них 2997,30грн. - заборгованість за кредитом, 5981,42грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1949,37грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 250грн. - штраф (фіксована частина), 546,40грн. - штраф (процентна складова). Проте, як вбачається з кредитного договору, зокрема Заяви позичальника від 07.04.2008 року, такою не встановлено розміру щомісячної комісії за користування кредитом, а штраф за порушення позичальником строків платежів встановлено в розмірі 250грн.+5% від суми позову, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 1949,37грн. заборгованості по комісії за користування кредитом не підлягають задоволенню, а позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу підлягають частковому задоволенню. З огляду на те, що відповідач [PERSON] не виконав взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором в сумі 9677, 66грн., з яких 2997,30грн. - заборгованості за кредитом, 5981,42грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом, 250грн. - штраф (фіксована частина), 448,94грн. - штраф (процентна складова - 5% від суми позову), підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. А відтак, з відповідача слід стягнути 229грн. 40 коп. судового збору в користь позивача. На підставі ст.ст.256, 257, 258, 261, 267, 525, 526, 530, 536, 610-612, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України, та

Outcome: dismissed