Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації звернулась до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просила: 1) позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] ; 2) передати малолітню [PERSON] , [INFO] органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації; 3) стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що малолітня [PERSON] перебуває на обліку Служби у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації як дитина, що опинилась в складних життєвих обставинах. Дитину було тимчасово влаштовано до Київського міського будинку дитини імені М.М. Городецького з 05.04.2016 року. Батьки дитини не піклуються про неї належним чином, мати під час вагітності та після народження дитини зловживала алкоголем. Відповідач на профілактичні бесіди з приводу виховання дитини не реагує, позитивних змін не відстежується взагалі. За таких обставин Служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації звернулась до суду з цим позовом з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. До суду звернувся із заявою про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] свого права на участь у судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову заперечував. Третя особа в судове засіданні не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено відповідним Свідоцтвом про народження. Відповідно до Листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Подільського району м. Києва адресованого до Служби у справах дітей Подільського району м. Києва від 01.04.2016 року, адміністрацією повідомлено, що [PERSON] має вроджену патологію, недоношеність; мати дитини під час вагітності зловживала шкідливими звичками такими як алкоголізм, під час вагітності мати не відвідувала жіночу консультацію; дитину доглядає бабуся. (а.с. 9) Як вбачається з відповіді від 18.04.2017 року з Київського міського будинку дитини імені М.М. Городецького , [PERSON] за період перебування її в дитбудинку, батьком та матір`ю було відвідано 4 рази. (а.с. 10) Згідно відповіді від 28.04.2017 року дитина при відвідуванні її батьками, бабусею та дідусем на контакт з ними іди відмовилась. (а.с. 11) Аналогічного змісту відповідь з дитбудинку від 31.05.2017 року. (а.с. 12) Відповідно до рапорту ДОП відділу поліції із обслуговування ЖМ «Виноградар» Подільського УП ГУНП в м. Києві від 30.09.2017 року, батьки дитини за місцем проживання характеризуються негативно, систематично порушують громадський порядок, постійно зловживають алкогольними напоями. (а.с. 14) Згідно д Актом обстеження умов проживання дитини від 25.10.2017 року, квартира за адресою: [ADDRESS] , не відповідає санітарно-гігієнічним нормам. (а.с. 15) Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24.10.2011 року [PERSON] та [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно до 3 інших їхніх дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також стягнути з них аліменти на їхнє утримання. (а.с. 18-19) Згідно Висновку Органу опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 22.11.2017 року щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо доньки - [PERSON] , орган опіки дійшов висновку про доцільність такого позбавлення. (а.с. 39-40) Разом з тим, під час розгляду цієї справи у суді, відповідач [PERSON] померла [INFO] , що встановлено на підстав Свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . (а.с.) Ухвалою суду від 10.12.2019 року провадження у справі в частині позовних вимоги що стосуються [PERSON] було закрито. Відповідач свого права на подання до суду відзиву на позов не використав. До поданої заяви, в якій він заперечував щодо позову не долучено жодного доказу, в підтвердження цих заперечень та спростування позовних вимог. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, чергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя...., і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 6 вказаної Конвенції, держави-учасниці визнають, що кожна дитина має невід`ємне право на життя. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину (ст. 19 Конвенції про права дитини). За принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 р., дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. При цьому відібрання дитини - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За правилами ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» у п. 16 роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 1,2,4 ст. 155 СК України). У відповідності до ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позбавлення батьків батьківських прав щодо дитини не позбавляє їх обов`язку утримувати дитину. Проте, як вбачається з матеріалів справи позивачем не визначено закладу в якому буде проживати дитина або фізичної особи, з якою дитина буде проживати, суд вважає, що вимога про стягнення аліментів є передчасною, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: partial