overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Рішенням суду від 07.09.2020 позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та повернення депозитних коштів задоволено частково Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. В судових дебатах представник позивача, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України зробив заяву, щодо подання доказів про розмір понесених витрат позивача [PERSON] на розгляд справи. 15.09.2020 до канцелярії суду засобами поштового зв`язку надійшла заява представника [PERSON] адвоката Кіккас М.В. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та надано докази на підтвердження цих витрат. Зазначена заява була подана до відділення зв`язку 14.09.2020. Отже, в силу положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України представником позивача своєчасно подано відповідну заяву та докази понесення витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, однак не вирішено питання про стягнення судових витрат, про стягнення яких було зазначено представником позивача в судових дебатах, надано відповідну заяву та докази понесення таких витрат, наявні обґрунтовані підстави визначені ст. 270 ЦПК України щодо ухвалення додаткового судового рішення та стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Рішенням суду від 07.10.2016 позивачам відмовлено в задоволенні позову про стягнення солідарно завданої матеріальної шкоди в результаті зниження ринкової вартості житла. Ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 25.11.2016 справу повернуто до суду для ухвалення додаткового рішення суду в частині вимог про зобов'язання відповідачів провести відновлювальні проти аварійні роботи у будинку, підсилення фундаментів та наземних конструкцій будинку в обсязі, що забезпечить його безпечну подальшу експлуатацію та в частині вирішення питання про розподіл судових витрат./а.с.76-78, т.5/ Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, серед іншого: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; судом не вирішено питання про судові витрати. В судовому засіданні представники позивачів [PERSON] та [PERSON], представник відповідача ТОВ «Захід-Інвест-Груп» - Дацьків А.І. та представник відповідача ТОВ «Газ Тех Комплект» - Князева Г.О. щодо ухвалення додаткового рішення поклались на розсуд суду. Відповідач ТОВ «Георгій» повідомлений судом належним чином, в судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив. Треті особи Київська організація спілки АУ «Творча АМ А. Пашенько» та Корпорація «Альтіс-Холдинг» повідомлені судом належним чином, в судове засідання своїх представників не направили, про причини неявки суд не повідомили. На підставі ч.3 ст.220 ЦПК України суд вирішив можливим розгляд питання у відсутність осіб, які не з'явились. Заслухавши осіб у справі, які з'явились, дослідивши наявні в матеріалах справи дані та докази, суд приходить на наступних висновків. При вирішенні вимог позову про зобов'язання відповідачів провести відновлювальні протиаварійні роботи по будинку [ADDRESS], підсилення фундаментів та наземних конструкцій зазначеного житлового будинку в обсязі, що забезпечить його безпечну подальшу експлуатацію, суд, виходячи з встановлених в ході судового розгляду та зазначених судом в рішенні суду від 07.10.2016 у даній справі обставин, законних підстав та мотивів суду, вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає у зв'язку зі спливом позовної давності. У зв'язку з відмовою в задоволенні даної вимоги, на підставі ст.ст.4, 6 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом 04.03.2015, ст.88 ЦПК України з кожного позивача в дохід Держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного, ст.ст.4, 6 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом 04.03.2015,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

\~Рішенням суду від 07.12.2015 року позов [PERSON] до ВАТ «Турбоатом», 3-тя особа житлово-комунальний відділ ВАТ «Турбоатом» про визнання незаконним та скасування рішення комісії про розподіл житлової площі задоволений.\~ Скасовано рішення засідання комісії по розподілу житлової кімнати в гуртожитку підприємства ВАТ «Турбоатом» від 24.11.2014 року протокол № 4.\~\~\~\~\~\~ \~Судом при ухваленні рішення суду по справі не було вирішено питання щодо судових витрат по справі. Згідно ст.. 220 ч.1 п.4 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати по справі. Згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України,\~ якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення,\~ суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.\~\~\~\~ Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача - [PERSON] приймала участь у справі як фізична особа за довіренісю, виданою 10.03.2015 року, посвідченою приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий № 175, підтвердження про сплату юридичних послуг в сумі 300 грн. позивачем у справі суду не надано. а тому суд в дпаній частині позову відмовляє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Рішенням суду від 07 жовтня 2015р. позовні вимоги Національного авіаційного університету були задоволені частково та з відповідача [PERSON] було стягнуто вартість навчання в розмірі 35844 грн. 22 коп., виплачену стипендію в розмірі 19522 грн. 80 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 553 грн. 67 коп. Представником відповідача [PERSON] було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не було вирішено питання про судові витрати, понесені відповідачем в зв'язку з наданням йому правової допомоги, з огляду на часткове задоволення вимог позивача. Представник відповідача в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити, стягнувши з Національного авіаційного університету на користь [PERSON] понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 935 грн.04 коп., пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Представник позивача проти задоволення заяви заперечував та зазначив, що відсутні підстави для стягнення на користь відповідача витрат на правову допомогу, з огляду на їх недоведеність. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що є підстави для ухвалення додаткового рішення у справі. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням суду від 07 жовтня 2015р. позовні вимоги Національного авіаційного університету були задоволені частково та з відповідача [PERSON] було стягнуто на користь позивача вартість навчання в розмірі 35844 грн. 22 коп., виплачену стипендію в розмірі 19522 грн. 80 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 553 грн. 67 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлялись вимоги на загальну суму 81055 грн. 40 коп., сума задоволених судом вимог складає 55367 грн. 02 коп., що в процентному співвідношенні становить 68% від заявленого розміру вимог. У задоволенні 32% вимог позивачу було відмовлено. Відповідачем подавались відповідні докази понесених ним витрат на правову допомогу в розмірі 2922 грн. (а.с. 59-64). Отже, з позивача необхідно стягнути на користь відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 935 грн. 04 коп., що становить 32% суми понесених ним судових витрат і пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Зазначене є підставою для ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Рішенням суду від 08.09.2015 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] спілки «Центр-Кредит» та скасовано постанову від 28 травня 2015 року старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Маловисківського районного управління юстиції [PERSON] за виконавчим провадженням № 47469343, в частині накладення арешту на рахунки боржника [PERSON] № 5168742062681535 та № 4627081204099209 в Публічному акціонерному товаристві комерційному банку «Приватбанк». Перевіркою матеріалів справи встановлено, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до посвідчення громадянина евакуйованого у 1986 році із зони відчуження, серії Б № 017862, Категорія 2, позивач [PERSON], на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», в редакції, яка діяла станом на 23.07.2015 року, звільнений від сплати судового збору. Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, яка діяла станом на 23.07.2015 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, встановлювалась 0,2 розміру мінімальної заробітної плати і складала 243 гривні 60 копійок. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідача [PERSON] спілки «Центр-Кредит» на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Рішенням суду від 09.12.2020 у даній справі позов задоволено частково, стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON] в твердій грошовій сумі - 1200 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією суми відповідно до закону, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В частині вимоги позивача про збільшення розміру аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , - відмовлено повністю. Рішення суду не набрало законної сили. При зверненні з позовом до суду позивач просила стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі 4000 грн (по 2000 грн на кожного). Однак, при ухваленні рішення, яким позов було задоволено частково, судом не було вирішено питання щодо решти розміру аліментів, заявленого позивачем на утримання дочки [PERSON] . За ініціативою суду вирішується питання щодо ухвалення додаткового рішення у справі щодо даної вимоги. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно з ч.3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Учасники справи в судове засідання не викликались. За таких обставин, вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення у справі здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи те, що ухвалюючи рішення, судом було не повністю вирішено питання за позовною вимогою про збільшення розміру аліментів на утримання дочки [PERSON] та їх стягнення в сумі 2000 грн, щомісячно, яка була задоволена частково в розмірі 1200 грн, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення з цього приводу, яким у решті даної позовної вимоги слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Рішенням суду від 09 грудня 2020 року у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про захист прав споживачів, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено. Однак при винесенні рішення не була вирішена позовна вимога позивача [PERSON] . Сторони в судове засідання не з`явилися. Згідно ст. 270 ч.1, п.1 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема стосовно певної позовної вимоги, приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові докази, суд прийшов до висновку про ухвалення додаткового рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Рішенням суду від 10.02.2017року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] 06.09.2015р.н., в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак у вказаному рішенні, судом не вирішено питання, щодо стягнення аліментів на користь позивачки до досягнення донькою трирічного віку у розмірі 700,00грн. щомісяця. В судове засідання сторони не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, за необхідне ухвалити додаткове рішення з наступних підстав. Відповідно до ст.220 ЦПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи за власною ініціативи ухвалити додаткове рішення стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення,не ухвалено рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 06.09.2015року народилась [PERSON] в свідоцтві про народження якої батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Проаналізувавши у сукупності надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, щодо стягнення аліментів на утримання дружини є обґрунтованими та законними, а тому підлягають задоволенню, шляхом стягнення з [PERSON] аліментів, на утримання дружини [PERSON] в розмірі 700,00грн., до досягнення [PERSON] 06.09.2015р.н. трирічного віку, починаючи стягнення з 20 жовтня 2016 року і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Рішенням суду від 10.03.2017 року були частково задоволені позовні вимоги [PERSON] та стягнуто з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві на її користь компенсацію за спричинену моральну шкоду в сумі 1000 гривень. При постановленні рішення у резолютивній частині судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 травня 2017 року справу повернуто суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. Представник Відповідача у судовому засіданні заперечував проти покладення на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві судових витрат, понесених Позивачем. Інші сторони в судове засідання не з'явилися. Виходячи з того, що їх неявка не є перешкодою для вирішення даного питання, суд вважає за можливе вирішувати дане питання в їх відсутності. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне. Резолютивна частині рішення суду від 10 березня 2017 року не містить у собі висновків суду щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення у випадку, якщо судом не вирішено питання стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, і стосовно якої не ухвалено рішення. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з п.36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом N 3674-VI). Позивачем сплачений судовий збір в сумі 551,20 гривень за немайновою вимогою про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 гривень. Враховуючи, що вимоги про стягнення моральної шкоди задоволені частково, відшкодування судового збору на користь Позивача має здійснюватись у пропорційному розмірі - 110,24 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Рішенням суду від 10 березня 2020 року були задоволені позовні вимоги позивача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. За рішенням суду на користь позивача було стягнуто з [PERSON] 254 096, 50 грн., що відповідає Ѕ частині вартості спільного автомобіля марки МАЗ [NUMBER] АВТОКРАН ДО 10-20Т-С, 1993 року випуску, номер шасі [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . Також з [PERSON] на користь\~ [PERSON] було стягнуто судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1057,20 грн. 16.03.2020 року через канцелярію суду позивачем по справі була подана заява, в якій він просить ухвалити додаткове рішення по справі, оскільки при ухваленні рішення не було вирішено питання про відшкодування на його користь понесених судових витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи, ціна якої склала 2200,00 грн., оригінал квитанції додає до заяви. Свою заяву обґрунтував тим, що у судовому засіданні під час виступу у судових дебатах, його представник просив задовольнити позов та стягнути на користь позивача понесенні ним судові витрати, в тому числі по сплаті судової експертизи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 4\~ст. 270 ЦПК України\~суд вирішив не здійснювати виклик сторін в судове засідання. Судом на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку з не викликом в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються в тому числі з витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких також належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Оскільки, при оголошенні вступної та резолютивної частини рішення, не було вирішено питання про відшкодування судових витрат, суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи та заяви, вважає за необхідне вирішити питання про відшкодування на користь [PERSON] суму сплачену ним за проведення судової експертизи та стягнути з [PERSON] 2200,00 грн, оскільки в мотивувальній прохальній частині позову позивач зазначав про вказані витрати на експертизу. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Рішенням суду від 10 червня 2019 року стягнуто з [PERSON] в користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 44815,47 грн. яка складається із: 28407,61 грн. заборгованість за тілом кредиту; 10037,75 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1000 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 1000 нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 915 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. штраф (фіксована частина); 2955,11 грн. штраф (процентна складова) та судовий збір в розмірі 1921 грн. [PERSON] звернувся із заявою про повернення судового збору в сумі 1921 грн., який було сплачено 12 липня 2019 року як бюджетний платіж в користь держави. Згідно п. 5 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Згідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що рішенням суду від 10 червня 2019 року стягнуто з [PERSON] в користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в тому числі і судовий збір в розмірі 1921 грн., який відповідачем помилково сплачено в користь держави, в зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved