Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 30 липня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу,просить суд шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 21 жовтня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 542 - розірвати, вказуючи, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 21 жовтня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 542. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. Спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинилися, разом не проживають тривалий час, збереження шлюбу та подальше проживання однією сім`єю є неможливим. Оскільки до перемирення вони не дійшли, тому він і звернувся з вказаним позовом до суду. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 03 серпня 2021 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін та вона призначена до судового розгляду по сутті. Матеріали справи містять заяву позивача, відповідно до якої просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно до наданих заяв, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 21 жовтня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 542. /а.с. 5/ Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. /а.с. 6/ Як вказує позивач у своїх позовних вимогах, спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинилися, разом не проживають тривалий час, збереження шлюбу та подальше проживання однією сім`єю є неможливим. Відповідач не заперечувала проти вказаних стверджень позивача щодо розірвання шлюбу, про що свідчить її заява в матеріалах справи. Нормативне обґрунтування. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Оцінка аргументів сторін, висновки суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім`ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому його позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved