Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення коштів за кредитним договором, посилаючись на те, що 18 жовтня 2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №CNL-В00/185/2007, згідно умов якого банком було надано позичальнику кредитні кошти у сумі 50000 дол. США, що підтверджується кредитними заявками від 19.10.2007 р., від 17.12.2007 р., від 24.12.2007 р., від 15.01.2008 р. на проведення ремонту нерухомого майна, з кінцевим терміном повернення 19.10.2015 р. зі сплатою за користування кредитними коштами 12.49 % річних. 25.03.2009 р. між банком та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору, яким було внесено зміни до доповнення до кредитного договору. 25.05.2009 р. між банком та [PERSON] було укладено додатковий договір №2 до кредитного договору, яким було внесено зміни до доповнення до кредитного договору. 25.08.2010 р. між банком та [PERSON] було укладено додатковий договір №3 до кредитного договору, яким було внесено зміни до доповнення до кредитного договору. 24.06.2011 р. між банком та [PERSON] було укладено додатковий договір №4 до кредитного договору, яким було внесено зміни до доповнення до кредитного договору. Відповідно до п. 1.1 частини №2 кредитного договору було встановлено, що банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає на себе зобов'язання належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати інші зобов'язання за кредитним договором. Відповідно до п.п. 1.5.1. п. 1.5 частини №2 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, зазначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Згідно п. 1.4.1.3 кредитного договору проценти сплачуються позичальником на поточний рахунок у банку в розмірі, визначеному кредитним договором. П. 1.9.1 кредитного договору передбачає, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником своїх боргових зобов'язань за кредитним договором. [PERSON] не дотримується графіку погашення кредитних коштів, а саме щомісячного погашення заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками, чим порушує умови кредитного договору. В зв'язку з необхідністю належного виконання зобов'язань за кредитним договором, щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків, на адресу позичальника було направлено цінним листом досудову вимогу, що підтверджується листом банку від 18.04.2012 р. вих. №22-2-4/201220, та надано термін (30 календарних днів) для сплати простроченої заборгованості по кредиту. Зазначена вимога, направлена позичальнику, залишилась без розгляду та задоволення. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № CNL-В00/185/2007 від 18.10.2007 р. між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №SR-В00/185/2007 від 18.10.2007 р.. Відповідно до п. 1.1 договору поруки [PERSON] поручається перед банком за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, який було укладено між банком та позичальником в повному обсязі. У п. 2.1. договору поруки передбачено, що поручитель зобов'язується в разі невиконання боржником своїх зобов'язань перед кредитором погасити заборгованість по кредитному договору, а саме: основну суму кредиту, нараховані відсотки за користування кредитом, пеню та штраф за прострочення повернення кредиту та процентів. 24.04.2012 р. [PERSON], яка виступає поручителем по кредитному договору, було направлено цінний лист, з описом вкладення, з вимогою щодо погашення заборгованості по кредиту (підтверджується листом ПАТ «ОТП Банк» від 18.04.2012 р. вих. №22-2-4/201221), на підставі чого їй було повідомлено про факт невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, а також дотримано п. 3.4. договору поруки, який передбачає обов'язок банку направити поручителю вимогу про виконання боргових зобов'язань. Станом на 13.03.2012 р., згідно розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитом, процентах та штрафних санкціях, заборгованість за кредитним договором №CNL-В00 185/2007 від 18.10.2007 р., становить: залишок заборгованості за кредитом - 44 114,21 дол. США; несплачені відсотки за користування кредитом - 8 851,32 дол. США; пеня за прострочення виконання зобов'язань - 28 156,15 грн.; штрафні санкції - 800 грн. Загальна сума заборгованості - 52 965,53 дол. США, пеня та штраф - 28 956,15 грн. Представник позивача просить стягнути з [PERSON] та [PERSON], солідарно на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №CNL-В00/185/2007 від 18.10.2007 р. у сумі 52 965,53 дол. США, що станом на 13.03.2012 р. за офіційним курсом НБУ еквівалентно 451 938,87 грн. (заборгованість за кредитом - 44 114,21 дол. США, несплачені проценти - 8 851,32 дол. США), пеню за прострочення виконання зобов'язань - 28 156,15 грн. та штрафні санкції - 800 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного рішення не заперечив. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, але про причини своєї неявки не повідомили. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що 18 жовтня 2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №CNL-В00/185/2007, відповідно до п.2, 3 частини 1 якого банк надав позичальнику кредитні кошти у сумі 50000 дол. США, що підтверджується кредитними заявками від 19.10.2007 р., від 17.12.2007 р., від 24.12.2007 р., від 15.01.2008 р., на проведення ремонту нерухомого майна зі сплатою за користування кредитними коштами 12.49 % річних, з кінцевим терміном повернення 19.10.2015 р. 25.03.2009 р. між банком та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору, яким було внесено зміни до доповнення до кредитного договору. 25.05.2009 р. між банком та [PERSON] було укладено додатковий договір №2 до кредитного договору, яким було внесено зміни до доповнення до кредитного договору. 25.08.2010 р. між банком та [PERSON] було укладено додатковий договір №3 до кредитного договору, яким було внесено зміни до доповнення до кредитного договору. 24.06.2011 р. між банком та [PERSON], було укладено додатковий договір №4 до кредитного договору, яким було внесено зміни до доповнення до кредитного договору. Відповідно до п. 1.1 частини №2 кредитного договору було встановлено, що банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає на себе зобов'язання належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати інші зобов'язання за кредитним договором. Відповідно до п.п. 1.5.1. п. 1.5 частини №2 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, зазначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. П. 1.9.1 кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником своїх боргових зобов'язань за кредитним договором. [PERSON] не дотримується графіку погашення кредитних коштів, а саме щомісячного погашення заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками, чим порушує умови кредитного договору. На адресу [PERSON] було направлено вимогу, що підтверджується листом банку від 18.04.2012 р. вих. №22-2-4/201220 та надано термін (30 календарних днів) для сплати простроченої заборгованості по кредиту. Означена вимога залишилася без задоволення. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № CNL-В00/185/2007 від 18.10.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] 18.10.2007 р. було укладено договір поруки №SR-В00/185/2007. Відповідно до п. 1.1 договору поруки [PERSON] поручилася перед банком за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, який було укладено між банком та позичальником в повному обсязі. П. 2.1. договору поруки передбачено, що поручитель зобов'язується в разі невиконання боржником своїх зобов'язань перед кредитором погасити заборгованість по кредитному договору, а саме: основну суму кредиту, нараховані відсотки за користування кредитом, пеню та штраф за прострочення повернення кредиту та процентів. 18.04.2012 р. [PERSON] було направлено вимогу вих. №22-2-4/201221 щодо погашення заборгованості по кредиту та було повідомлено про факт невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Означена вимога залишилася без задоволення. Станом на 13.03.2012 р. заборгованість [PERSON] за кредитним договором №CNL-В00 185/2007 від 18.10.2007 р., процентами та штрафними санкціями, становить 52 965,53 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 24.06.2014 р. еквівалентно 629869,42 грн. (заборгованість за кредитом - 44 114,21 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 24.06.2014 р. еквівалентно 524608,96 грн., несплачені проценти - 8 851,32 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 24.06.2014 р. еквівалентно 105260,46 грн.), пеня за прострочення виконання зобов'язань становить 28 156,15 грн. та нараховано штрафні санкції у сумі 800 грн. Загальна сума заборгованості - 52 965,53 дол. США, пеня та штраф - 28 956,15 грн. Суд приходить до висновку, що права банку порушені та підлягають захисту, на користь банку з відповідачів слід стягнути заборгованість у сумі 52 965,53 дол. США, що за курсом НБУ становить станом на 24 червня 2014 р. та пеню і штраф у розмірі 28956,15 грн.

Outcome: approved