Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 30.08.2019 КПТМ «Криворіжтеполомережа» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за централізоване опалення, в якій просило стягнути солідарно з відповідачів борг за централізоване опалення в розмірі 8046,31 грн., оскільки останні не сплачують комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість, також просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1921 грн. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг, що надаються позивачем, однак вчасно не сплачують за надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.10.2015 по 01.03.2019 на суму 8046,31 грн. за послуги з централізованого опалення квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , квартира в централізованому порядку забезпечується теплопостачанням. Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання представник позивача Федоренко В.С. не з`явилася, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву, в якій вказують, що вимоги позивача є безпідставними, та заявлені з порушенням строків позовної давності, оскільки з урахуванням ст. 261 ЦК України строк позовної давності у три роки відраховується з 01.10.2015 по 01.03.2019, тому просять застосувати строк позовної давності. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 09-15 год. 23.10.2019, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 23.10.2019 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 09-30 год. 03.12.2019, у зв`язку з неявкою відповідачів, щодо яких у суду відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, позивач здійснює постачання теплової енергії у квартиру, де зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою (а.с. 7). Так, як будинок [ADDRESS] є багатоповерховим, опалення до квартири № 4 здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідачі фактично отримують теплову енергію. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювали, тому згідно розрахунку заборгованості за період з 01.10.2015 по 01.03.2019 у відповідачів виникла заборгованість, яка складає 8046,31 грн. за послуги з централізованого опалення квартири (а.с.8). Позивачем направлявся відповідачам лист з повідомленням щодо заборгованості станом на 01.03.2019 в розмірі 8046,31 грн. з вимогою добровільно сплатити борг (а.с. 4, 5, 6). Згідно актів № 4368, №б/н від 07.04.2016, № 85, № б/н від 25.07.2017, № 728, № 1134, № 1493, відбувся запуск центрального опалення у період з 01.10.2015 по 01.03.2019 (а.с. 9-11). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки між сторонами по справі склались правовідносини з отримання послуг по центральному опаленню, тому судом застосовані положення ЦК України, ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (далі - Правил надання послуг), як спеціальних актів законодавства, які регулюють правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг. Матеріалами справи встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа» забезпечувало теплопостачання квартири [ADDRESS] , у якій мешкають відповідачі (а.с. 9-11). Згідно зі ст. 322 ЦК України, тягар утримання майна покладено на власника майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Нормами ст.151 ЖК України встановлено, що на громадян, які мають в приватній власності жилий будинок, квартиру покладено обов`язок забезпечувати утримання свого житла, проводити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Пунктом 18 Правил надання послуг передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Згідно з п.21 Правил надання послуг у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв.метр (куб.метр) опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення згідно із законодавством. Згідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно наданого позивачем розрахунку за період з 01.10.2015 по 01.03.2019 за особовим рахунком № [NUMBER] , за адресою [ADDRESS] , існує заборгованість за надані послуги з централізованого опалення квартири на суму 8046,31 грн. (а.с. 8). В силу ст. 634 ЦК України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами фактично укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17, 18, 19). Відповідно до Правової позиції ВСУ у справі № 6-2951-цс15, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Стосовно застосування позовної давності за заявою відповідачів до позовних вимог про стягнення заборгованості, суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18 з метою забезпечення прогнозованості правозастосовної практики відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, який допускав можливість стягнення процентів за кредитом і пені за процентами у межах позовної давності, обчисленої за три роки (для процентів) й один рік (для пені) до дня звернення до суду. Відступаючи від зазначеного висновку Верховного Суду України, Велика Палата Верховного Суду виходила з такого. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Тому Верховний Суд звернувся до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32). ЄСПЛ зауважує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (див. mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява №14902/04, § 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, § 51)). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, що встановлено нормами ст. 257 ЦК України. Згідно статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Частинами 2 та 3 статті 264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як було встановлено судом з наданого КПТМ «Криворіжтепломережа» розрахунку заборгованості, відповідачами періодично здійснювалася оплата за надані послуги за централізоване опалення, кожна оплата переривала строк позовної давності. Так, у лютому 2019 році відповідачами останній раз було сплачено за надані послуги КПТМ «Криворіжтепломережа», та відповідачі щомісячно сплачують за надані послуги, але в розмірі меншому ніж нараховується, тому виникла заборгованість, строк позовної давності почав обчислюватися з березня 2019 року, а позивач звернувся до суду з даним позовом до суду 30.08.2019, тобто в межах строку, передбаченого ст. 257 ЦК України, тому на думку суду відсутні правові підставі для застосування позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за централізоване опалення, а тому з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, суд приходить до висновку про порушення майнових прав позивача та необхідність їх захисту в судовому порядку. Оскільки відповідачі не виконують свої зобов`язання, не в повному обсязі сплачують за надані житлово-комунальні послуги, які отримують та користуються ними, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача заборгованість по оплаті за централізоване опалення в розмірі 8046,31 грн. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому слід стягнути з кожного відповідача по 640,30 грн. судового збору, який сплачений позивачем при подачі позову (а.с. 1), із розрахунку (1921:3). На підставі Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Закону України «Про теплопостачання», ст.ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 67, 151 ЖК України, ст.ст. 322, 634 ЦК України,

Outcome: approved