Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Спочатку позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Згодом, 17 лютого 2016 року позивач уточив свої позовні вимоги та остаточно просив суд встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документу \~та визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 25 грудня 2011 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,0560 га для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Маяковського, 16, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю Серії ДП № 658, виданого 31 липня 1996 року на підставі рішення Нікопольської міської ради народних депутатів від 26 липня 1996 року, №\~494. За життя, а саме, 05 жовтня 2011 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2742, яким усе належне йому майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось заповів позивачу. Осіб які б мали право на обовязкову частку в спадщині після смерті [PERSON] не має. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 26 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на транспортний засіб (автомобіль) марки ВАЗ 21063, 1988 року випуску, реєстраційний номер Х5500ДП. Також, 04 грудня 2012 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок № 16 по вул. Маяковського в м.\~Нікополі Дніпропетровської області. В той же час, листом № 1665/02-14 від 30 липня 2015 року державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори позивачу було розяснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Маяковського, 16, у звязку з відсутністю оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку. Окрім цього, в [PERSON] акті на право приватної власності на землю було помилково записане прізвище спадкодавця, замість „Якимець в [PERSON] акті записано „Якімець, що також позбавляє позивача належним чином оформити спадщину. Враховуючи те, що спірна земельна ділянка, площею 0,0560, була приватизована спадкодавцем [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Маяковського, 16; позивач після його смерті прийняв спадщину відповідно до вимог діючого законодавства, тому [PERSON] просив суд встановити юридичний факт належності померлому [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю, виданого виданий 31 липня 1996 року на підставі рішення Нікопольської міської ради народних депутатів від 26 липня 1996 року, №\~494 на імя [PERSON], та визнати за ним право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с. 36). Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлена, про день розгляду справи була належним чином повідомлена, в судове засідання не зявилася, від неї до суду надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності, проти позову не заперечила (а.с. 37,42). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 п. 6 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, не залежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин. Як встановлено судом, позивач [PERSON] доводиться рідним сином [PERSON], який помер 25 грудня 2011 року (а.с.4). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,0560 га для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Маяковського, 16, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю Серії ДП № 658, виданого 31 липня 1996 року на підставі рішення Нікопольської міської ради народних депутатів від 26 липня 1996 року, №\~494. За життя, 05 жовтня 2011 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2742, яким усе належне йому майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось заповів [PERSON] позивачу по справі (а.с.30). Осіб які б мали право на обовязкову частку в спадщині після смерті [PERSON] не має. У передбачений законом строк позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 26 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на транспортний засіб (автомобіль) марки ВАЗ 21063, 1988 року випуску, реєстраційний номер Х5500ДП (а.с.31). Також, 04 грудня 2012 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок № 16 по вул. Маяковського в м.\~Нікополі Дніпропетровської області (а.с.32). В той же час, листом № 1665/02-14 від 30 липня 2015 року державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори позивачу було розяснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Маяковського, 16, у звязку з відсутністю оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.11). Факт прийняття позивачем спадщини судом не оспорюється. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до п. 10 ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 правило статті 1225 ЦК України про те, \~що при переході до спадкоємців \~права власності на житловий будинок, \~інші будівлі та споруди до них переходить право власності або \~право \~користування земельною \~ділянкою, \~на \~якій вони розміщені, \~і у розмірі, \~який необхідний \~для \~їх \~обслуговування, \~якщо \~інший \~її \~розмір \~\~не визначений \~заповітом, \~необхідно \~розуміти \~так, \~що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, \~якщо її було надано в установленому порядку, \~в межах, \~визначених при наданні, за умови, \~що спадкодавець не складав заповіту щодо \~розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Однак, в [PERSON] акті на право приватної власності на землю було помилково записане прізвище спадкодавця, замість „Якимець в [PERSON] акті записано „Якімець. У суду не викликає сумніву той факт, що [PERSON] акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ДП № 658, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Маяковського, 16, виданий на імя [PERSON], належить [PERSON], оскільки підтверджується свідоцтвом про смерті [PERSON], а також заповітом від 05 жовтня 2011 року, складеним [PERSON] Враховуючи те, що позивач [PERSON] є спадкоємцем спірного майна за заповітом, від спадкування не усувався; спадкоємців, які мають обовязкову частку у спадщині та заявляли свої вимоги щодо цієї частки немає, та позивач прийняв спадщину, суд приходить висновку, що з набуттям позивачем права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Дніпропетровська область м. Нікополь, вул. Маяковського, буд.\~16, до нього перейшло і право власності на спірну земельну ділянку для обслуговування даного житлового будинку. Таким чином за [PERSON] повинно бути визнано право власності на земельну ділянку площею 0,0560 га для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Маяковського, 16, кадастровий № 1211600000:03:071:0177, задовольнивши тим самим його позовні вимоги.

Outcome: approved