Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» (далі ПАТ «СК «Країна») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору цивільно-правової відповідальності недійсним. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05 жовтня 2016 року між ПАТ «СК «Країна» було укладено з [PERSON] договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1057416, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом став автомобіль Ауді А8, державний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] ). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] [NUMBER] , вказано 2 номера кузова: [NUMBER] та [NUMBER] . В полісі було зазначено один номер кузова - [NUMBER] . 14 лютого 2017 року до ПАТ «СК «Країна» звернувся страхувальник із заявою про втрату полісу № АК/1057416, на підставі якої було видано поліс № АК/2307819. У зв`язку з укладеним полісом, до ПАТ «СК «Країна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду потерпілої особи звернулася [PERSON] - фізична особа, майну та здоров`ю якої заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14 лютого 2017 року за участю автомобіля Ауді А8, державний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] ( [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] , та автомобіля Шкода Октавія, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Спір про відшкодування збитків за даною подією розглядався у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області. Під час розгляду справи, з наданих до суду [PERSON] документів, а саме листа AT «СК «AXA Страхування» від 03 серпня 2018 року стало відомо, що AT «СК «AXA Страхування» зверталося до Головного сервісного центру МВС України із запитом у зв`язку із тим, що автомобіль Ауді А8, державний номер [NUMBER] , було також забезпечено у AT «СК «AXA Страхування» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Проте, з відповіді Головного сервісного центру МВС України (лист № 31/427/аз від 12 липня 2018 року) вбачається наступне: станом на 14 лютого 2017 року автомобіль Ауді А8, номер кузова [NUMBER] , був зареєстрований на ім`я [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ; автомобіль Ауді з номером кузова [NUMBER] в Україні не реєструвався. Враховуючи відповідь Головного сервісного центру МВС України та вимоги чинного законодавства України щодо обов`язковості державної реєстрації ТЗ, транспортний засіб Ауді А8, держ. номер ВЕ0961ВС, номер кузова [NUMBER] (WAUZZZ4DZ2N007322), щодо якого ПАТ «СК «Країна» було укладено Поліс №АК/2307819, не є забезпеченим та не є транспортним засобом в розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки не зареєстрований на території України. Так як на час подання позовної заяви поліс не визнаний в судовому порядку недійсним, у ПАТ «СК «Країна» виникають зобов`язання по даному полісу, а отже, позивач у цьому випадку є особою (організацією), чиї права та охоронювані законом інтереси порушує правочин. Визнання цього правочину недійсним ПАТ «СК «Країна» обґрунтовує посиланнями на ст.ст. 229, 230 ЦК України та вказує на те, що незалежно від того, чи поліс було укладено внаслідок помилки або обману, даний правочин не несе правові наслідки, оскільки його було укладено щодо неіснуючого транспортного засобу. З урахуванням викладеного, представник позивача просить суд визнати недійсним договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/2307819, укладений між ПАТ «СК «Країна» та [PERSON] , стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Ухвалою судді від 10 липня 2019 року відкрито провадження в справі за позовом ПАТ «СК «Країна» до [PERSON] про визнання договору цивільно-правової відповідальності недійсним. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Згідно ухвали суду від 15 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ПАТ «СК «Країна» до [PERSON] про визнання договору цивільно-правової відповідальності недійсним, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак попередньо подавала до суду заяву про розгляд справи без її участі. В судове засідання, призначене на 26 листопада 2019 року, представник ПАТ «СК «Країна» не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд продовжив розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи повторно належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, для участі у розгляді справи не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не направив, а тому суд ухвалює заочне рішення. За вказаних обставин, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. 05 жовтня 2016 року між ПАТ «СК «Країна» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1057416, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом став автомобіль Ауді А8, державний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Миколаїв УДАІ УМВС в Миколаївській області, автомобіль AUDI А8, легковий седан, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , [NUMBER] , належить [PERSON] 14 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до голови правління ПАТ «СК «Країна» із заявою, в якій просить, у зв`язку із втратою поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів видати дублікат поліса №АК/1057416. Такий дублікат відповідач отримав за № АК/2307819. 15 лютого 2017 року до голови правління ПАТ «СК «Країна» надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду вх. № 1442/17 від батька [PERSON] [PERSON] , в якій він повідомив про настання дорожньо-транспортної пригоди 14 лютого 2017 року в м. Тернополі, вул. 15 Квітня за участю автомобілів марки «AUDI А8», реєстраційний номер [NUMBER] , та марки «Skoda Octavia». У повідомленні додатково зазначив, що [PERSON] знаходиться в реанімації. 29 березня 2018 року до Голови правління ПАТ «СК «Країна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду потерпілої особи звернулася [PERSON] - фізична особа, майну та здоров`ю якої заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14 лютого 2017 року за участю двох автомобілів, один з яких автомобіль марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] 29 березня 2018 року [PERSON] звернулася до Голови правління ПАТ «СК «Країна» із заявою про виплату страхового відшкодування за пошкодження автомобіля марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер [NUMBER] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 квітня 2019 року позов [PERSON] , [PERSON] до ПАТ «СК «Країна», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, задоволено частково. Стягнуто із ПАТ «СК «Країна» на користь [PERSON] 22 867 грн. 17 коп. страхового відшкодування, з яких: 12 800 грн. шкода, пов`язана із лікуванням потерпілого, 8 968 грн. 33 коп. шкода, пов`язана із тимчасовою втратою працездатності, 1 088 грн. 44 коп. моральна шкода, а також 1 500 грн. вартості проведеної судової автотоварознавчої експертизи, 2 500 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу. Стягнуто із ПАТ «СК «Країна» на користь [PERSON] . 110 661 грн. 06 коп. страхового відшкодування, з яких 99 500 грн. шкода завдана майну потерпілого; 7 357 грн. 52 коп. шкода, пов`язана із лікуванням потерпілого, 3 272 грн. 06 коп. шкода, пов`язана із тимчасовою втратою працездатності, 531 грн. 48 коп. моральна шкода, а також 2 500 грн. витрат на правову допомогу. Стягнуто із ПАТ «СК «Країна» на користь держави судовий збір у розмірі 1875 грн. 01 коп. Стягнуто із [PERSON] у користь [PERSON] 30 000 гривень моральної шкоди, 1\~500 грн. вартості проведеної судової автотоварознавчої експертизи, а також 2500 грн. витрат на правову допомогу. Стягнуто із [PERSON] у користь [PERSON] 78444 грн. 56 коп. завданої матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 20000 грн. моральної шкоди, а також 2500 грн. витрат на правову допомогу. Стягнуто із [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп. Вказане рішення суду не є підставою для звільнення від доказування, як це передбачено ч. 4 ст. 82 ЦПК України, оскільки при матеріалах справи міститься його копія із вказівкою на те, що рішення не набрало законної сили. Згідно відповіді Головного сервісного центру МВС України (лист № 31/427/аз від 12 липня 2018 року) станом на 14 лютого 2017 року автомобіль АUDI А8, номер кузова [NUMBER] , був зареєстрований на ім`я [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 11 вересня 2013 року; автомобіль Ауді з номером кузова [NUMBER] в Україні не реєструвався. Останньою реєстраційною операцією з автомобілем AUDI А8, номер кузова [NUMBER] значиться «Перереєстрація при переобладнанні для роботи на газовому пальному». Дата та час операції 11 вересня 2013 року, 10 год. 11 хв. Останнє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль AUDI А8, номер кузова [NUMBER] , видане 11 вересня 2013 року власнику [PERSON] Автомобіль AUDI з номером кузова [NUMBER] в Україні не реєструвався. 13 серпня 2018 року начальник відділу врегулювання збитків з життя та здоров`я Департаменту врегулювання збитків АТ «СК «АХА Страхування» звернувся із листом № 6551 до [PERSON] , [PERSON] та повідомив їм, що заявлений страховий випадок, що мав місце 14 лютого 2017 року, не є страховим, оскільки ДТП від 14 лютого 2017 року сталося за участі транспортного засобу AUDI А8, номер кузова [NUMBER] ( [NUMBER] ), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , який не забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AF/9058757 від 06 травня 2016 року. Як слідує із листа Головного сервісного центру МВС України № 16513 від 12 липня 2019 року, станом на 11 липня 2019 року згідно з інформацією з бази даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів автомобіль AUDI А8, 2001 р.в., кузов № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] 20 вересня 2012 року зареєстровано за [PERSON] 11 вересня 2013 року свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] було замінене на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] при переобладнанні вищевказаного транспортного засобу для роботи на газовому пальному. Автомобіль перебуває на обліку по теперішній час. Транспортний засіб з кузовом № [NUMBER] на території України не реєструвався. За вказаних обставин до правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. В\~силу вимог ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п`ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст. 229 ЦК України). Якщо одна\~із сторін\~правочину навмисно\~ввела другу\~сторону в\~оману щодо\~обставин,\~які мають\~істотне значення\~(частина\~перша статті\~229\~цього Кодексу),\~такий правочин\~визнається судом\~недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування (ч. 1 ст. 230 ЦК України). З роз`яснень,\~які містяться\~у пунктах\~19,\~20\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~06\~листопада 2009\~року №\~9\~«Про судову\~практику розгляду\~справ про\~визнання правочинів\~недійсними» вбачається,\~що правочин,\~вчинений під\~впливом помилки,\~обману,\~насильства,\~зловмисної домовленості\~представника однієї\~сторони з\~другою стороною\~або внаслідок\~впливу тяжкої\~обставини,\~є оспорюваним.\~Обставини,\~щодо яких\~помилилася сторона\~правочину,\~мають існувати\~саме на\~момент вчинення\~правочину.\~Особа на\~підтвердження своїх\~вимог про\~визнання правочину\~недійсним повинна\~довести,\~що така\~помилка дійсно\~мала місце,\~а також\~що вона\~має істотне\~значення.\~Помилка внаслідок\~власного недбальства,\~незнання закону\~чи неправильного\~його тлумачення\~однією зі\~сторін не\~є підставою\~для визнання\~правочину недійсним. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Норми статті 230 ЦК не застосовуються щодо односторонніх правочинів. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 2.1 ст. 2 цього Закону відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. В силу ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 981 ЦК України, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про страхування» факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. За правилом\~ст.\~998\~ЦК України\~договір страхування\~є нікчемним\~або визнається\~недійсним у\~випадках,\~встановлених цим\~Кодексом,\~договір страхування\~також визнається\~судом недійсним,\~якщо його\~укладено після\~настання страхового\~випадку. Наслідки недійсності договору страхування визначаються відповідно до положень про недійсність правочинів, встановлених цим Кодексом. В обгрунтування\~вимог недійсностідоговору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/2307819, укладеного між ПАТ «СК «Країна» та [PERSON] позивач покликається на те, що транспортний засіб про який зазначено в полісі не існує. Разом з\~тим,\~п.1.7.\~ст.\~1 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» мітить\~визнання,\~що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Статтею 34 Закону України «Про дорожній рух», зокрема, передбачено, що власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Державна реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі пунктів 6-32 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388. Пунктом 7 цього Порядку передбачено, що експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Відтак,\~у разі\~встановлення факту\~знищення,\~фальсифікації або\~підроблення ідентифікаційних\~номерів складових\~частин транспортних\~засобів,\~виявлення транспортних\~засобів,\~зареєстрованих (перереєстрованих),\~знятих з\~обліку,\~у тому\~числі тимчасово,\~за фіктивними\~чи підробленими\~документами або\~таких,\~що розшукуються\~правоохоронними органами\~України у\~зв`язку\~з незаконним\~заволодінням,\~працівники підрозділів\~Державтоінспекції оформляють\~в установленому\~порядку необхідні\~документи,\~скасовують державну\~реєстрацію (перереєстрацію),\~зняття з\~обліку транспортних\~засобів і\~передають усі\~відповідні документи\~та за\~наявності транспортні\~засоби до\~органів внутрішніх\~справ для\~подальшого проведення\~перевірки. Таким чином, правомірною підставою для відмови у державній реєстрації транспортного засобу може бути, зокрема, встановлений факт підроблених документів. Судом встановлено, що 14 лютого 2017 року в м. Тернополі по вул. 15 Квітня за участю автомобіля марки «AUDI А8», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та іншого транспортного засобу, мала місце дорожньо-трнаспортна пригода страховий випадок, який передбачає обов`язок страховика сплатити страхове відшкодування, згідно поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1057416 (дублікат № АК/2307819). На час настання страхового випадку автомобіль AUDI А8, 2001 року випуску, кузов № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] 20 вересня 2012 року було зареєстровано за [PERSON] 11 вересня 2013 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] було замінене на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] при переобладнанні вищевказаного транспортного засобу для роботи на газовому пальному. Автомобіль перебуває на обліку по теперішній час. Транспортний засіб з кузовом № [NUMBER] на території України не реєструвався. Водночас, [PERSON] при укладенні спірного правочину надав представнику страховика свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , видане ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Миколаїв УДАІ УМВС в Миколаївській області, де міститься наступна інформація: автомобіль AUDI А8, легковий седан, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , [NUMBER] , належить [PERSON] . Тобто, вищевказаний документ містив два номера кузова, що чинним законодавством не передбачено. Вказана неточність можливо пов`язана із помилкою, яка була допущена при видачі чи заміні свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу уповноваженим на це органом, на що позивач не покликається і ці обставини страховиком не з`ясовувалися. Факт підроблення вищевказаного документу матеріалами справи не доводиться та в судовому засіданні встановлений не був. Відповідач при укладенні спірного правочину не приховував від страховика обставини на які покликається позивач, а тому суд вважає безпідставним твердження представника ПАТ «СК «Країна» про помилку чи обман зі сторони [PERSON] , яких судом не встановлено. В даному випадку не приховування інформації страхувальником, а власна недбалість представника страховика, який оформляв спірний правочин, призвела до невірного зазначення номера кузова забезпеченого транспортного засобу. Відтак, з огляду на встановлені обставини, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову ПАТ «СК «Країна» до [PERSON] про визнання договору цивільно-правової відповідальності недійсним слід відмовити у зв`язку з безпідставністю таких вимог.

Outcome: dismissed