Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.05.2008 року з відповідачем укладено кредитний договір № 014/0037/82/87612, відповідно до умов якого вона отримала кредит у розмірі 15\~000 доларів США з терміном повернення до 16.05.2018 року та сплатою 14 відсотків річних за користування кредитними коштами. За порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій відповідач зобов`язалася сплачувати банку комісію в розмірі 0,5 відсотків від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кошти на визначених договором умовах. Однак, відповідач на порушення взятих на себе зобов`язань не виконує умови кредитного договору, в тому числі не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. У зв`язку із цим виникла заборгованість, яка згідно із розрахунком станом на 11.09.2015 року становить 8\~872,48 доларів США. З метою досудового врегулювання спору позивач надсилав відповідачу вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань № 114-0-0-00/15-42592 від 06.08.2015 року, проте вона залишена відповідачем без задоволення. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 2\~893,19 грн., які є розміром сплаченого судового збору. Представник позивача в судовому засіданні позов із вказаних підстав підтримала. Вона також зазначила, що згідна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причин своїх неявок сторона відповідача суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності та не подала відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 вказаного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 16.05.2008 року між сторонами укладено кредитний договір № 014/0037/82/87612, відповідно до умов якого відповідачем отримано кредит у розмірі 15\~000 доларів США на умовах строковості, повернення та плати за користування. Відповідно до п. 1.4 вказаного кредитного договору відповідач зобов`язалася сплачувати плату у вигляді процентів за процентною ставкою 14% річних. У п. 5.1 договору визначено порядок та строки погашення заборгованості, згідно з якими щомісячно до 15 числа кожного місяця відповідач зобов`язалася здійснювати погашення кредиту, та сплату процентів. (а.с. 11-16). У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором та з метою досудового врегулювання спору позивач надсилав відповідачу вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань № 114-0-0-00/15-42592 від 06.08.2015 року, проте вона залишена відповідачем без задоволення (а.с. 17). Позивачем вказано, що відповідач станом на 11.09.2015 року порушила умови кредитного договору і має заборгованість, яка складається із: кредиту у розмірі 7\~316,27 доларів США; простроченої заборгованості за кредитом 963,12 доларів США; заборгованості за відсотками 670,15 доларів США, пені за порушення строків сплати кредиту та відсотків 886,06 доларів США (а.с. 7-10). Таким чином, загальний розмір заборгованості становить 8\~872,48 доларів США. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач добровільно не виконує своїх кредитних зобов`язань, так як вказана вимога позивача про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором відповідачем добровільно не виконана. Судом також встановлено, що позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2\~893,19 грн., що стверджується платіжним дорученням від 29.09.2015 року (а.с.1). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача в зв`язку із задоволенням позовних вимог відповідно до правил ч.2 ст.141 ЦПК України. На підставі\~ст.ст.\~509,\~525,\~526,\~530,\~610,\~1050,\~1054\~ЦК України\~та,\~

Outcome: approved