Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивачка) подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликалася на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюб із відповідачем по справі. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач протягом тривалого часу ухиляється від сплати коштів на утримання їхньої дитини. У судовому засіданні представник позивачки уточнені позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач позов з уточненими позовними вимогами визнав повністю. Заяви та клопотання учасників справи. Позивачка подала заяви про відкладення розгляду справи (а.с.20). Представник позивачки подав заяву про відкладення розгляду справи (а.с.25). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 01.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.16-17). Ухвалою судового засідання від 31.03.2021 відкладено розгляд справи (а.с.26). Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12.02.2016 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Жидачівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №5. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 12.02.2016 серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно з свідоцтвом про народження від 23.02.2016, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Довідкою Мельницької сільської ради №315 від 03.09.2020 підтверджено, що [PERSON] 1998 р.н., дійсно проживає з дочкою [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] , яка перебуває на її повному утриманні (а.с.10). [PERSON] працює у ПрАТ «Львівобленерго» на посаді електромонтера з експлуатації розподільчих мереж 3 групи і його загальна сума доходу за період з жовтня 2020 року по березень 2021 року становить 78\~354,96 грн (а.с.33-34). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своєї доньки до досягнення нею повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України (далі СК України) та Закону України «Про охорону дитинства» (далі Закон №2402-III) Так, утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України та стаття 180 СК України) Відповідно до положень частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з приписами частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім цього, суд враховує норми статей 8, 11, 12 Закону № 2402-III, які передбачають право дітей на достатній життєвий рівень, рівність батьків у правах та обов`язках щодо дитини та права, обов`язки і відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю. Відповідач як батько дитини належним чином не виконує обов`язок щодо утримання своєї дитини. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання дитини покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] , а відповідач [PERSON] є її батьком і на нього покладено однаковий з [PERSON] обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, тому суд доходить переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Надаючи оцінку аргументам позивачки суд зазначає, що визначений нею розмір частки заробітку (доходу) батька, а саме: 1/4, який вона просить стягувати з відповідача щомісячно як аліменти на дитину, є мінімально визначеним Законом розміром аліментів на одну дитину. Крім цього, суд зауважує, що відповідач офіційно працевлаштований і визнав позов повністю, розуміючи наслідки такого визнання. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Розподіл між сторонами судових витрат. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (840,80 грн). На підставі статей 55, 150, 180-182, 183 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved