Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.07.2019 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON], Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON], Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] про встановлення фактів, визнання договору удаваним, визнання договору частково недійсним та розподіл спільно набутого майна подружжя. Призначено судове засіданні для вирішення питання про судові витрати на 21.02.2019 року і встановлено відповідачу строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до 18.02.2019 року. Так, 12.02.2019 року представником відповідача [PERSON] під час судових дебатів у справі заявлено про докази на підтвердження витрат на правову допомогу. 15.02.2019 року позивачем [PERSON] подано клопотання про повернення надлишково сплаченого судового збору, оскільки позивачем було сплачено 12216 грн. судового збору за подання позовної заяви, а враховуючи, що за позовом про поділ майна подружжя максимальний розмір судового збору, який підлягає сплаті дорівнює станом на 2017 рік 4800 грн., поверненню підлягає надлишково сплачений судовий збір в розмірі 7416 грн, тому позивач, посилаючись на пп.3 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» просить повернути надлишково сплачений судовий збір у вищевказаному розмірі.. 18.02.2019 року відповідачем [PERSON] подано заяву про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судових витрати на правничу допомогу в розмірі 13500 грн., з додаванням обґрунтування даної заяви, остаточного розрахунку суми судових витрат, квитанцій про сплату відповідачем зазначеної суми за послуги адвокатів. Відповідно до п.3 ч.1\~ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України,у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Сторони в судове засідання не зявилися, що не є перешкодою для вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд, дослідивши письмові докази, подані заяви та клопотання, прийшов до наступних висновків. Відповідно дост.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно\~ст.137 ЦПК України\~витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст.246 ЦПК Україниякщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст.270 цього Кодексу. Судом встановлено, що заява відповідача [PERSON] про долучення доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу подана у встановлений судом строк, до заяви додано детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатами [PERSON] та [PERSON], з якими відповідачем [PERSON] укладені договори (т.1 а.с.61, 63, 71-73 ) а.с., надані квитанції про оплату конкретних послуг адвокатів, з посиланням на рішення №17 розширеного засідання Ради адвокатів Харківської області від 21.03.2018 року щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, відповідно до вказаного розрахунку остаточна сума витрат на правничу допомогу складає 13500 грн., і підлягає стягненню з позивача у звязку з відмовою в позові в повному обсязі. Одночасно суд вирішує питання про розподіл сплаченого позивачем судового збору. Так, 21.07.2017 року позивач\~[PERSON] звернувся до суду з первісним позовом до [PERSON] про встановлення фактів та визнання права спільної сумісної власності подружжя. При зверненні з позовом позивачем сплачено 12\~216, 00 грн., що вбачається з квитанції №13117512 від 21.07.2017 року (т.1 а.с.2). 04.08.2017 року позивачем подано уточнену позовну заяву (т.1 а.с.29-33), яка ще уточнена 01.11.2017 року (т.1 а.с.76-84) і в остаточному варіанті позивачем подано уточнену позовну заяву 01.03.2018 року (т.1 а.с.109-119). В зазначеному уточненому позові [PERSON] просить суд: 1.Встановити факт укладення [PERSON] за час шлюбу з [PERSON] договору купівлі-продажу від 21 жовтня 2011 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, 36/100 часток комунальної квартири № 2 в буд. №41, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Іллінська, в інтересах сім'ї; 2.Визнати набуті на підставі договору купівлі-продажу від 21 жовтня 2011 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, 36/100 часток комунальної квартири № 2 в буд. №41, що знаходиться за адресою: м. Харків вул. Іллінська, обєктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] та стягнути на користь позивача з відповідачки 1/2 вартості даного нерухомого майна; 3.Встановити факт укладення [PERSON] договору від 13 липня 2017 року про передачу у власність [PERSON] 36/100 часток комунальної квартири № 2 в буд. № 41, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Іллінська, як розпорядження майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя; 4.Визнати частково недійсним у частині покупця договір купівлі-продажу 9/10 часток житлового будинку № 4 з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків, Голубівський в'їзд, посвідчений Приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 02 квітня 2013 року, реєстровий номер 925, укладений між [PERSON] та [PERSON], перевівши право покупця за цим договором на [PERSON]; 5.Визнати частково недійсним у частині покупця договір купівлі-продажу 1/10 часток житлового будинку № 4 з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків, Голубівський в'їзд, посвідчений Приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 02 квітня 2013 року, реєстровий номер 1626, укладений між [PERSON] та [PERSON], перевівши право покупця за цим договором на [PERSON]; 6.Визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на житловий будинок № 4 з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків, Голубівський в'їзд; 7.Визнати договір дарування нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1-:-1-7, загальною площею 92.1 кв.м. в літ. «А-5», що знаходяться за адресою: м. Харків, пр. Льва Ландау, буд. 6, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 07 грудня 2012 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 974 удаваним та застосувати встановлені Законом правові наслідки. 8.Встановити, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1-:-1-7, загальною площею 92,1 кв.м. в літ. «А-5», що знаходяться за адресою: м. Харків пр. Льва Ландау, буд 6. 9.Встановити факт придбання нежитлових приміщень 1-го поверху № 1- 1-:-1-7, загальною площею 92,1 кв.м. в літ. «А-5», що знаходяться за адресою: м. Харків пр. Льва Ландау, буд 6 за рахунок особистих коштів [PERSON]. 10.Визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-1-:-1-7, загальною площею 92.1 кв.м. в літ. «А-5», що знаходяться за адресою: м. Харків пр. Льва Ландау, буд. 6. 11.Стягнути з відповідача на користь позивача 1/2 вартості житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вул. Героїв Чорнобиля, будинок 61, вулиця Косогірна, 2 (колишня вул. Кірова та Косогірна будинок 61/2.).Судові витрати стягнути з відповідача. Таким чином, окрім майнових вимог про розподіл майна подружжя позивачем заявлено 7 немайнових вимог. Позов було подано в 2017 році, тому ставка судового збору яка підлягає сплаті, повинна обраховуватись станом на 01.01.2017 рік. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік»\~встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1600 гривень. Відповідно до п.п.3 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу встановлено ставку судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на 2017 рік становить максимально 4 800 грн. Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлено ставку судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на 2017 рік становить 640 грн. Таким чином, розмір судового збору за 7 немайнових вимог становить 4480 грн., а за вимоги про розподіл майна при розірванні шлюбу, враховуючи, що позивачем уточнено позовні вимоги після розірвання шлюбу в судовому порядку - 4800 грн., отже позивач повинен був сплатити 9280 грн. судового збору, а сплатив 12\~216, 00 грн. Беручи до уваги, що в задоволенні позову за результатами розгляду справи відмовлено в повному обсязі, на підставі п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» підлягає поверненню позивачу зайво сплачений судовий збір в розмірі 2\~936, 00 грн. Отже, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved