Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву «Рівнеагробуд» звернулася до суду із позовом, в якому просить витребувати з володіння [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER], зареєстрованого і проживаючого в [INFO]) нежитлову будівлю адміністративного будинку (літ. А-4), загальною площею 1512 кв.м., за адресою Рівненська область, м. Рівне, вулиця 16 Липня (вулиця Комуністична), будинок 10 на користь Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» (ідентифікаційний код 03089383, [ADDRESS]) та зобовязати [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER], зареєстрованого і проживаючого в [INFO]) передати Рівненській обласній асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» (код 03089383, [ADDRESS]) нежитлову будівлю адміністративного будинку (літ. А-4) загальною площею 1512 кв.м. за адресою Рівненська область, м. Рівне, вулиця 16 Липня (вулиця Комуністична), будинок 10. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує на те, що нежитлове приміщення адміністративний будинок по вул. 16 Липня, 10 в м. Рівне у 2004 році був переданий Рівненською обласною виробничою кооперативно-державною асоціацією «Рівнеагробуд» до статутного фонду ТзОВ «Агробуд-Рівне» без рішення вищого органу управління асоціації. Надалі на підставі договору іпотеки від 03.06.2014 року, укладеного між [PERSON]Б.(відповідач по справі) та ТзОВ «Агробуд-Рівне», відповідач звернув стягнення на предмет іпотеки: нежитлову будівлю по вул. 16 Липня, 10 в м. Рівне, і оформив на своє ім.»я право власності на вищевказане нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.11.2014 року, індексний номер витягу № 29344732, номер запису про право власності 7653494, реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна : 353458856101 ( а.с. 11). Також позивач вказує, що рішення вищого органу управління конференції учасників Рівненської обласної виробничої кооперативно-державної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» від 10.03.2005 року про затвердження постанови [PERSON] Асоціації №6 від 15.07.2004 року «Про вступ асоціації «Рівнеагробуд» учасником ТзОВ «Агробуд-Рівне» було визнано недійсним з моменту прийняття згідно рішення господарського суду Закарпатської області від 28.01.2016 року у справі №907/984/15. В судовому засіданні представником позивача було подано додаткові письмові пояснення до позовної заяви з відповідними додатками (а.с. 87 122). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях до позовної заяви з відповідними додатками (а.с. 87 122), зазначивши, що Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву «Рівнеагробуд» має право витребувати спірне майно, яке вибуло з її володіння не з її волі іншим шляхом. Відповідач [PERSON] 18.04.2016 року через свого представника за довіреністю [PERSON] до початку судового засідання через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області за .№ 15340/16 вх 18.04.16 р. подав письмову заяву, в якій зазначив, що позовну заяву не визнає, вважає її безпідставною та необґрунтованою, і такою, що не підлягає до задоволення. Також в цій заяві [PERSON] просив провести розгляд даної справи без його участі (а.с. 35). Представник відповідача за довіреністю [PERSON] будучи 14.03.2016 року присутньою в судовому засіданні при розгляді даної справи, була належним чином повідомлена про час і місце проведення наступного судового засідання по даній справі, а саме на 18.04.2016 року на 10 год. 30 хв., однак в судове засідання 18.04.2016 року на 10 год. 30 хв. не з»явилась, про причини неявки суду не повідомила, хоча 18.04.2016 року знаходилась в приміщенні Рівненського міського суду, де нею було особисто здано (як представником за довіреністю) в канцелярію суду письмову заяву від 18.04.2016 року, підписану [PERSON] з проханням провести розгляд справи без його участі, в якій також було висвітлено його позицію як відповідача щодо даного позову ( а.с. 31-32, 35, титульна обкладинка справи з підписом представника [PERSON] про повідомлення на с/з 18.04.2016 року на 10 год. 30 хв.). 14.03.2016 року, до початку розгляду справи по суті представником позивача за довіреністю [PERSON] було заявлене клопотання про долучення до матеріалів справи письмової заяви в порядку ст.ст.27,31 ЦПК України про зміну підстав позову. 18.04.2016 року, до початку розгляду справи по суті представником позивача була подана письмова заява, за підписом Голови асоціації «Рівнеагробуд» [PERSON], в якій позивач вказує, що у звязку з помилковою подачею вищезазначеної заяви про зміну підстав позову від 14.03.2016 року, він відкликає письмову заяву від 14.03.2016 року, подану в порядку ст.ст.27,31 ЦПК України про зміну підстав позову та просить її не розглядати. З огляду на це, позивач повністю підтримує свою первісну позовну заяву, і просить її розглядати без врахування заяви про зміну підстав позову від 14.03.2016 року. Судом було задоволено вищевказане клопотання та долучено до матеріалів справи письмову заяву позивача про відкликання заяви про зміну підстав позову від 14.03.2016 року. Заслухавши доводи представника позивача, враховуючи письмову заяву відповідача [PERSON] від 18.04.2016 року, в якій викладена його позиція щодо даного позову і в якій він просив провести розгляд даної справи без його участі, повно і всебічно дослідивши матеріали даної справи і зясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 21 квітня 2003 року КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» видано Рівненській обласній виробничій кооперативно-державній асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» свідоцтво про право власності серія САА №713640 на нерухоме майно нежитлову будівлю, адміністративний будинок (літ. А-4) загальною площею 1512,0 кв.м. за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, вул. 16 Липня (вул. Комуністична), буд. 10 ( а.с. 5 ). 15 липня 2004 року прийнято постанову [PERSON] асоціації № 6 «Про вступ асоціації «Рівнеагробуд» учасником ТзОВ «Агробуд-Рівне», за якою постановлено виступити асоціації «Рівнеагробуд» учасником ТзОВ «Агробуд-Рівне», в якості внеску в статутний фонд ТзОВ «Агробуд-Рівне» внести нежитлове приміщення, що належить асоціації «Рівнеагробуд» на праві власності (свідоцтво серія САА №713 від 21.04.2003 року), залишковою вартістю станом на 01.07.2004 року 258548 грн., нежитлове приміщення знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. 16 Липня, 10, оплату за державну реєстрацію ТзОВ «Агробуд-Рівне» та накладні витрати віднести за рахунок асоціації «Рівнеагробуд», як основного учасника ( а.с. 3 ). Судом встановлено, що на підставі вищезазначеної постанови [PERSON] асоціації від 15.07.2004 року №6 прийнято рішення установчих зборів Учасників ТзОВ «Агробуд-Рівне» від 28.07.2004 року, оформлене протоколом № 1 від 28 липня 2004 року, за яким засновниками ТзОВ «Агробуд-Рівне» виступили Рівненська обласна виробнича кооперативно-державна асоціація по сільському будівництву «Рівнеагробуд», [PERSON], [PERSON], [PERSON], статутний фонд ТзОВ «Агробуд-Рівне» визначено в сумі 251549 грн. сформованого за рахунок внесків Учасників Товариства майном: Рівненська обласна виробнича кооперативно-державна асоціація по сільському будівництву «Рівнеагробуд» - нежитлове приміщення вартістю 248549 грн. за адресою м. Рівне, вул. 16 Липня, 10, що належить асоціації «Рівнеагробуд» на праві колективної власності, свідоцтво про право власності ССА № 713640 від 21.04.2003 року, і становить 98,8% статутного фонду; [PERSON] факс Панасонік вартістю 1000 грн., що становить 0,4% статутного фонду; [PERSON] радіотелефон вартістю 1000 грн., що становить 0,4% статутного фонду; [PERSON] офісні меблі (письмовий стіл, крісло) вартістю 1000 грн., що становить 0,4% статутного фонду ( а.с. 4 ). 06 серпня 2004 року державним реєстратором Виконавчого комітету Рівненської міської ради проведено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробуд-Рівне», про що проставлено відповідну відмітку на статуті ( а.с. 96 101 ). Отже, нежитлова будівля, адміністративний будинок, літ. А-4, загальною площею 1512,0 кв.м., за адресою: м. Рівне, вулиця 16 Липня (вулиця Комуністична), будинок 10, була майновим внеском Рівненської обласної виробничої кооперативно-державної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» до статутного фонду ТзОВ «Агробуд-Рівне». 06 вересня 2004 року Виконавчим комітетом Рівненської міської ради видано ТзОВ «Агробуд-Рівне» свідоцтво про право власності серія САА №146838 на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, адміністративний будинок (літ. А-4) загальною площею 1512,0 кв.м. за адресою: Рівненська обл., м.\~Рівне, вул. 16 Липня (вул. Комуністична), буд.10 (а.с.6). 30 серпня 2010 року державним реєстратором зареєстровано зміни та доповнення до вказаного статуту ТОВ «Агробуд-Рівне» згідно яких п. 4.6. викладено у слідуючій редакції: 4.6. Для забезпечення діяльності Товариства створюється статутний капітал у розмірі 851549,00 гривень (вісімсот пятдесят девять тисяч пятсот сорок девять) гривень, який сформований за рахунок внесків Учасників майном та коштами: 4.6.1. Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву «Рівнеагробуд» в сумі 848549,00 грн., що становить 99,46% СК; 4.6.2. [PERSON] в сумі 1000,00 грн., що становить 0,12% СК; 4.6.3. [PERSON] в сумі 1000,00 грн., що становить 0,12% СК; 4.6.4. [PERSON] в сумі 1000,00 грн., що становить 0,12% СК. Статутний капітал сформований у повному розмірі на момент реєстрації Змін до статуту за рахунок внесків Учасників майном та коштами: Рівненська обласна асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» - нежитлове приміщення за адресою м. Рівне, вул. 16 Липня, 10, вартістю 248549 грн., що належить асоціації на праві колективної власності, свідоцтво ССА № 713640 від 21.04.2003 року та коштами в сумі 600000,00 (шістсот тисяч) гривень; [PERSON] факс Панасонік вартістю 1000 грн.; [PERSON] радіо-телефон вартістю 1000 грн., [PERSON] офісні меблі вартістю 1000 грн ( а.с. 102 103 ). 07 липня 2011 року державним реєстратором зареєстровано зміни та доповнення до статуту ТОВ «Агробуд-Рівне» згідно яких внесено зміни до статуту, виклавши його в слідуючій редакції: п.4.6. Для забезпечення діяльності Товариства створюється Статутний капітал у розмірі 851549,00 гривень (вісімсот пятдесят одна тисяча пятсот сорок девять) гривень, який сформований за рахунок внесків Учасників майном та коштами: 4.6.1. Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву «Рівнеагробуд» в сумі 848549,00 грн., що становить 99,46% СК. Далі по тексту Статуту ( а.с. 104 -\~105 ). 03 червня 2014 року між [PERSON] (Іпотекодержатель), який є відповідачем по даній справі та ТзОВ «Агробуд-Рівне» (Іпотекодавець) укладено договір іпотеки, посвідчений 03.06.2014 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №1367 ( а.с. 8 10 ). Згідно п. 1.1. Договору іпотеки від 03.06.2014 року вказаний договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя [PERSON] (відповідача по даній справі), які випливають з договору позики від 18 квітня 2014 року укладеного між Іпотекодержателем [PERSON] (відповідач по даній справі), та боржником [PERSON] (а також будь-якими додатковими угодами до нього) та договору поруки від 18 квітня 2014 року, укладеного між поручителем ТзОВ «Агробуд-Рівне» та кредитором [PERSON], договору позики укладеного між Іпотекодержателем та Позичальником [PERSON], за умовами якого Позичальник [PERSON] зобовязаний Іпотекодержателю [PERSON] не пізніше 18 липня 2014 року повернути позику у розмірі 6000000,00 (Шість мільйонів) гривень 00 коп., сплатити штрафні санкції у розмірі і випадках, передбачених договором позики та чинним законодавством України. Предметом іпотеки за Договором іпотеки від 03.06.2014 року є: нерухоме майно нежитлова будівля, адміністративний будинок, літ. А-4, загальною площею 1512 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Рівне, вулиця 16 Липня (вулиця Комуністична), будинок 10, яка належить Іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06 вересня 2004 року, виданого на підставі розпорядження міського голови 02 вересня 2004 року за № 1974-р. Державна реєстрація права власності на вищезазначену житлову будівлю проведена 06 травня 2014 року Реєстраційною службою Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, номер запису про право власності: 5557267, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 353458856101, індексний номер витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 21278695. Земельній ділянці на вулиці 16 Липня (вулиця Комуністична), №10, на якій розташована вищевказана нежитлова будівля, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5600958952014 від 02 червня 2014 року наданого державним кадастровим реєстратором управління Держземагенства у м. Рівному [PERSON] присвоєно кадастровий номер 5610100000:01:041:0418. Відповідно до п.п. 2.1.2. Договору іпотеки від 03 червня 2014 року ринкова вартість предмета іпотеки становить 2900500,00 грн. згідно висновку про вартість майна, здійсненого субєктом оціночної діяльності ПП [PERSON] висновок про вартість майна від 20 лютого 2014 року. За згодою сторін предмет іпотеки оцінено в 2900500,00 грн. Сторони визначили початкову ціну продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів у разі набуття звернення стягнення на предмет іпотеки в розмірі 90% від вартості предмета іпотеки, визначеної субєктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України. (п. 2.1.3. Договору іпотеки від 03 червня 2014 року) ( а.с. 8 10 ). На даний час відповідач [PERSON] звернув стягнення на предмет іпотеки: нежитлову будівлю по вул. 16 Липня, 10 в м. Рівне, і оформив право власності на це майно в розмірі 1/1 частки на своє імя, на підставі Договору іпотеки від 03.06.2014 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.11.2014 року, індексний номер витягу №\~29344732(а.с.11 ). Вказана обставина, а саме належність відповідачу [PERSON] на праві власності станом на 16 год. 08 хв. 02 сек. 18.04.2016 року спірної будівлі, а саме будівлі, нежитлової будівлі, адміністративного будинку,( літ. А-4), загальною площею 1512,0 кв.м., за адресою: м. Рівне, вулиця 16 Липня (вулиця Комуністична), будинок 10, підтверджується отриманою судом Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна: -Номер інформаційної довідки: 57601658; -Дата, час формування: 18.04.16 16:08:02; -Інформаційну довідку сформовано: [PERSON], Рівненський міський суд, Рівненська область; -Підстава формування інформаційної довідки: по цивільній справі № 569/1221/16-ц. Згідно даної довідки надані наступні реквізити об»єкту нерухомого майна: -Реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна: 353458856101; -Номер запису про право власності: 7653494; -Форма власності: приватна; -Розмір частки: 1; -Власники: [PERSON], паспорт громадянина України, серія та номер: МЮ 119602, виданий 05.04.2007, видавник: Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області, країна громадянства:Україна, адреса: Україна, Рівненська обл., м.Рівне, вул.Драганчука Йосипа, будинок 25 (а.с. 123-125). Із положень ч.ч. 1, 2 ст. 120 Господарського кодексу України, який набрав чинності 01.01.2004 року, вбачається, що господарські обєднання утворюються як асоціації, корпорації, консорціуми, концерни, інші обєднання підприємств, передбачені законом. Асоціація договірне обєднання, створене з метою постійної координації господарської діяльності підприємств, що обєдналися, шляхом централізації однієї або кількох виробничих та управлінських функцій, розвитку спеціалізації і кооперації виробництва, організації спільних виробництв на основі обєднання учасниками фінансових та матеріальних ресурсів для задоволення переважно господарських потреб учасників асоціації. У статуті асоціації повинно бути зазначено, що вона є господарською асоціацією. Асоціація не має права втручатися у господарську діяльність підприємств учасників асоціації. За рішенням учасників асоціація може бути уповноважена представляти їх інтереси у відносинах з органами влади, іншими підприємствами та організаціями. Відповідно до п.1 розділу 1 статуту позивача, зареєстрованого 28.03.2003 року, Рівненська обласна виробнича кооперативно-державна асоціація по сільському будівництву «Рівнеагробуд» (надалі асоціація) створена у відповідності з Законами України «Про підприємства в Україні», «Про пріоритетність соціального розвитку села та агропромислового комплексу в народному господарстві» на добровільних засадах за рішенням обласної установчої конференції організацій-засновників на базі будівельних організацій, промислових і інших підприємств обласного міжгосподарського кооперативно-державного промислово-будівельного обєднання «Рівнеагробуд» з метою створення найбільш сприятливих умов будівництва на селі, збільшення виробництва будівельних матеріалів та розширення асортименту товарів народного споживання ( а.с. 91 ). З п. 3 розділу 1 статуту позивача вбачається, що асоціація здійснює координацію виробничо-господарської, планово-економічної, науково-технічної, комерційної та зовнішньоекономічної діяльності будівельних, промислових та інших організацій і підприємств, які входять до її складу ( а.с. 91 ). Пунктом 4 прикінцевих положень Господарського кодексу України встановлено, що Господарський кодекс України застосовується до господарських відносин, які виникли після набрання чинності його положеннями відповідно до цього розділу. До господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення застосовуються щодо тих прав і обовязків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями. З наведеного слідує, що Рівненська обласна виробнича кооперативно-державна асоціація по сільському будівництву «Рівнеагробуд» за організаційно-правовою формою обєднань підприємств являється асоціацією та керувалася станом на 2004 рік в тому числі положеннями ст.ст. 118-127 Господарського кодексу України, які почали діяти з 01.01.2004 року. Відповідно до ст. 122 Господарського кодексу України господарські обєднання мають вищі органи управління (загальні збори учасників) та утворюють виконавчі органи, передбачені статутом господарського обєднання. Вищий орган господарського обєднання: затверджує статут господарського обєднання та вносить зміни до нього; вирішує питання про прийняття в господарське обєднання нових учасників та виключення учасників з його складу; утворює виконавчий орган господарського обєднання відповідно до його статуту чи договору; вирішує фінансові та інші питання відповідно до установчих документів господарського обєднання. Виконавчий орган господарського обєднання (колегіальний чи одноособовий) вирішує питання поточної діяльності, які відповідно до статуту або договору віднесені до його компетенції. Частиною 3 статті 123 Господарського кодексу України передбачено, що господарське обєднання має право утворювати за рішенням його вищого органу управління унітарні підприємства, філії, представництва, а також бути учасником (засновником) господарських товариств. Утворені господарським обєднанням підприємства діють відповідно до положень цього Кодексу, інших законів та статуту підприємства, затвердженого обєднанням. З наведеного слідує, що вирішення питання про участь господарського обєднання у господарському товаристві належить до виключної компетенції вищого органу управління господарського обєднання загальних зборів учасників. Пунктом 1 підрозділу 5.1. розділу 5. статуту Рівненської обласної виробничої кооперативно-державної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» передбачено, що вищим органом управління Асоціації є Конференція її Учасників ( а.с. 93 ). З п.п. 10, 11 підрозділу 5.1. розділу 5 статуту позивача вбачається, що до виключної компетенції вищого органу - конференції відносяться такі питання: внесення та затвердження змін та доповнень до Установчого договору асоціації; вибори ради асоціації з строком повноважень 5 років; вибори голови асоціації з строком повноважень 5 років; вибори ревізійної комісії з строком повноважень 5 років; визначення основних напрямів діяльності асоціації; заслуховування звітів ради та голови асоціації; затвердження постанов ради, які вимагають контролю з боку конференції; прийняття рішень про реорганізацію, припинення діяльності та ліквідацію асоціації, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу; обрання делегатів для участі в роботі республіканської конференції (зїзду) корпорації «Украгропромбуд» з строком повноважень 5 років. На конференції можуть розглядатись також інші найбільш важливі питання діяльності асоціації.( а.с. 93 ). Відповідно до п. 4 підрозділу 5.2. розділу 5 статуту Рівненської обласної виробничої-кооперативно-державної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» до компетенції ради асоціації належать: визначення конкретних напрямків економічного та соціального розвитку асоціації у відповідності з рішенням конференції; вирішення питань, які стосуються майна асоціації; координація інвестиційний процесів в спільних інтересах її учасників та контроль за виконанням рішень конференції і ради; затвердження постанов правління, які вимагають контролю з боку ради; обрання секретаря ради з строком повноважень 5 років; обрання членів правління асоціації з строком повноважень 5 років; встановлення розміру членських внесків та платежів учасників асоціації; прийняття рішень про передачу частини належних їй прав до компетенції правління; розгляд питання про виключення учасників зі складу асоціації; здійснення зовнішньоекономічних відносин; затвердження звітів правління асоціації про підсумки його діяльності ( а.с. 93 ). Отже, суд приходить до висновку, що Статутом позивача, який діяв у 2004 році, питання участі асоціації в господарських товариствах не було віднесено до компетенції ні конференції учасників, ні ради асоціації. Поряд з цим, законодавство (ч. 3 ст. 123 Господарського кодексу України) відносить вирішення вказаного питання до компетенції вищого органу управління загальних зборів учасників. Оскільки положення частини 3 статті 123 ГК України не передбачає делегування цих повноважень іншим органам, відповідно останні відносяться до виключної компетенції вищого органу управління загальних зборів учасників, які на момент передачі спірного майна до статутного фонду мали назву конференція учасників. При цьому, частиною першою статті 122 ГК України передбачено, що господарські обєднання мають вищі органи управління (загальні збори учасників) та утворюють виконавчі органи, передбачені статутом господарського обєднання. Тобто, згаданою нормою ст. 122 ГК України не передбачено можливість одночасного існування двох та більше вищих органів управління господарського обєднання, крім загальних зборів учасників. Також факт наявності серед питань, які належать до виключної компетенції вищого органу конференції учасників затвердження постанов ради, які вимагають контролю з боку конференції, підтверджує наявність статусу вищого органу управління саме в Конференції учасників асоціації, адже її рішення не потребують будь-якого затвердження, на відміну від постанов [PERSON] Асоціації. Із матеріалів справи вбачається, що чотирнадцятою обласною конференцією Рівненської обласної виробничої кооперативно-державної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» 10.03.2005 року (протокол чотирнадцятої обласної конференції асоціації «Рівнеагробуд» від 10.03.2005 року) прийнято по першому питанню порядку денного рішення №1 від 10.03.2005 року «Про затвердження постанов [PERSON] асоціації», в тому числі постанови [PERSON] асоціації від 15.07.2004 року №6 «Про вступ асоціації «Рівнеагробуд» учасником ТзОВ «Агробуд-Рівне» ( а.с. 7 ). Судом встановлено, що рішенням господарського суду Закарпатської області від 28.01.2016 року у справі №907/984/15, яке набрало законної сили, визнано недійсним з моменту прийняття рішення чотирнадцятої обласної конференції Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» прийняті 10.03.2005 по першому питанню порядку денного «Про затвердження постанов [PERSON] Асоціації «Рівнеагробуд» та по четвертому питанню порядку денного «Організаційне питання», оформлені протоколом ХIV обласної конференції Рівненської обласної виробничої кооперативно-державної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» від 10.03.2005 року ( а.с. 108 110 ). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З вказаного слідує, що рішення обласної конференції Рівненської обласної виробничої кооперативно-державної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» від 10.03.2005 року про затвердження в тому числі постанови [PERSON] Асоціації № 6 від 15 липня 2004 року «Про вступ асоціації «Рівнеагробуд» учасником ТзОВ «Агробуд-Рівне», за якою вирішено вступити Асоціації «Рівнеагробуд» до складу засновників ТзОВ «Агробуд-Рівне» та передати до статутного фонду ТзОВ «Агробуд-Рівне» майновий внесок у вигляді нежитлового приміщення вартістю 248548 грн. за адресою м. Рівне, вул. 16 Липня, 10, що належить асоціації «Рівнеагробуд», є недійсним з моменту його прийняття ( а.с. 7 ). Отже, із врахуванням всього вищенаведеного, суд приходить до висновку, що правова підстава для вибуття спірного майна з володіння позивача відпала. Передача вищезазначеного майна Асоціації «Рівнеагробуд» до статутного фонду ТзОВ «Агробуд-Рівне» відбулося поза волею власника позивача, оскільки рішення вищого органу управління останнього загальних зборів учасників (конференції учасників), як це передбачено ч. 3 ст. 123 Господарського кодексу України не приймалося у встановленому чинним законодавством порядку. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Зі статуту Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» (п. 1.8.), зареєстрованого державним реєстратором 25.06.2014 року вбачається, що Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву «Рівнеагробуд» є юридичною особою відповідно до законодавства України, а також правонаступником обласного обєднання «Облміжколгоспбуд», обласного обєднання «Рівнеагробуд» та Рівненської обласної виробничої кооперативно-державної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» ( а.с. 111 115). У звязку з тим, що нежитлова будівля за адресою: м. Рівне, вул. 16 Липня, 10 вибула з власності Рівненської обласної виробничої кооперативно-державної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» без відповідного рішення вищого органу управління (конференції учасників асоціації), тобто за відсутності підстав для її відчуження, позивач згідно ст. 387, 388 ЦК України має право на її витребування у відповідача, який на сьогоднішній день володіє таким майном, оскільки спірне майно вибуло з володіння власника (позивача) не з його волі. Судом не береться до уваги та обставина, що договір іпотеки від 03.06.2014 року, на підставі якого [PERSON], який є відповідачем по даній справі, набув право власності на спірне майно не визнаний у судовому порядку недійсним, оскільки ст. 388 ЦК України передбачає право власника витребувати майно у набувача, який його придбав за відплатним договором в особи, яке не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати у разі вибуття такого майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом, а у випадку якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. У звязку з тим, що нежитлова будівля адміністративний будинок (літ. А-4) загальною площею 1512,0 кв.м. вибула з володіння позивача не з волі власника в особі його вищого органу управління (конференція учасників), як передбачено ч. 3 ст. 123 Господарського кодексу України, шляхом внесення до статутного фонду ТзОВ «Агробуд-Рівне», яке у подальшому на підставі безвідплатного договору іпотеки від 03.06.2014 року передало таке нерухоме майно для відповідача, Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву «Рівнеагробуд» має право на його витребування від [PERSON] Оскільки добросовісне набуття в розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно (в даному випадку позивач вказує на те, що такою особою було ТзОВ «Агробуд-Рівне»), наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з незаконного володіння. Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, передбаченого статтями 215, 216 ЦК України. У разі встановлення наявності речово-правових відносин, до таких відносин не застосовується зобовязальний спосіб захисту (зокрема й такий спосіб захисту як визнання недійсним договору купівлі продажу). У зобовязальних відносинах захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. У випадку, якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у звязку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то відповідно до статті 392 ЦК України права такої особи підлягають захисту шляхом предявлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно (у випадку якщо таке майно фактично не вибуло з володіння). До такого висновку дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 04.12.2012 року у справі № 3-55гс12. Правовий механізм захисту права власності шляхом визнання договору іпотеки недійсним не може бути застосовано до спірних правовідносин, оскільки при цьому повністю нівелюється інститут захисту субєктивного цивільного права добросовісного набувача (майно у якого можливо витребувати тільки у передбачених законом випадках ст.\~388 ЦК України), так як наслідком визнання правочину недійним є застосування судом двосторонньої реституції, в тому числі і за власною ініціативою (повернення сторін в початкове положення) незалежно від того добросовісним набувачем, в даному випадку був відповідач [PERSON] чи ні. Згідно ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що рішення суду про витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем обрано вірний спосіб захисту свого права, шляхом витребування нерухомого майна від відповідача. Відповідно до принципу диспозитивності (стаття 11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб із зазначених ними підстав та в межах заявлених ними вимог (стаття 31 ЦПК України). Із суті позовних вимог вбачається, що позивач вимагає повернення майна відчуженого третіми особами за договором, учасником якого позивач не був, а тому належним способом захисту є витребування майна від нинішнього його володільця шляхом віндикації (статті 387, 388 ЦК України), за наявності встановлення обовязкових обставин. При цьому, саме на сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень (ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Таким чином, оцінюючи зібрані докази по справі в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки ті обставини, які викладені позивачем в обґрунтування своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи належними і допустимим доказами, які не спростовані відповідачем. На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним за подачу позовної заяви у розмірі 5000 грн. 00 коп. та на користь держави судовий збір, відстрочений до сплати згідно ухвали суду від 18 квітня 2016 року, у розмірі 38507 грн. 50 коп.

Outcome: approved