Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Представник позивача [PERSON] , подала позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить стягнути з відповідача суму позики, що становить 500000 (п`ятсот тисяч) грн, та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивача покликається на те, що [PERSON] 09.06.2016 дав у борг відповідачеві грошові кошти в сумі 500000 (п`ятсот тисяч) грн, що на день укладення договору позики складало за офіційним курсом НБУ (1 долар 24,95 грн.) 20\~000 (двадцять тисяч) доларів США до 09.05.2018. Однак до теперішнього часу відповідачем не було повернуто борг в повному обсязі. Відповідач не скористався правом на подання відзиву. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, не заперечують проти заочного розгляду справи та просять суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав Заяви та клопотання, подані учасниками справи. Представник позивача подала клопотання про зупинення провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника у зв`язку зі смертю позивача (а.с.22). 07.07.2021 представником позивача подано клопотання про поновлення провадження у справі та залучення правонаступника (а.с.27). Представником позивача 08.07.2021 подано до суду заяву про забезпечення позову в порядку ст.150 ЦПК України (а.с.42 - 43). 08.07.2021 подано доповнення до заяви про забезпечення позову(а.с.55). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 01.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.15-16). Ухвалою судового засідання від 04.12.2020 зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника (а.с.25 -26). Ухвалою судового засідання від 08.06.2021 провадження у справі поновлено (а.с.32). Ухвалою від 09.07.2021 заяву представника [PERSON] - адвоката Гошовської Я.А. про забезпечення позову задоволено частково (а.с.57 - 58). Судом розміщено (оприлюднено) на веб - порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі № 456/3605/20 відповідача [PERSON] (а.с.40,65). Суд, заслухавши пояснення представників позивача, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до договору позики (між фізичними особами) та розписки від 09.05.2016, [PERSON] взяв у [PERSON] 500000 (п`ятсот тисяч) грн, що на день укладення договору позики складало за офіційним курсом НБУ (1 долар 24,95 грн.) 20\~000 (двадцять тисяч) доларів США. Зобов`язується повернути борг до 09.05.2018. (а.с.8, 9). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] взятих на себе зобов`язань перед позикодавцем [PERSON] правонаступником [PERSON] за договором позики та неповернення позичальником у визначений цим договором термін суми позики. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України). Так, відповідно до частин 1, 2 статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з приписами статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин 1 статті 625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (абзац 2 частини 1 статті 1046 ЦК України). Положеннями статті 1046\~ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,\~незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Згідно з частиною 1 статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Також, ВС підкреслив, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона\~позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона\~позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки. Відповідні висновки викладено і у постанові ВС від 12.11.2020 року у справі № 154/3443/18. У силу статті 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення боргу за договором позики. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] надав [PERSON] позику - грошові кошти у сумі 500000 (п`ятсот тисяч) грн., а [PERSON] зобов`язався повернути ці кошти до 09.05.2018. На підтвердження укладення договору позики та передачі коштів на зазначених вище умовах [PERSON] надав [PERSON] розписку. Так, виходячи з вищенаведеного та наявних у справі доказів, суд вважає, що розписка від 09.05.2016 як борговий документ свідчить про існування між сторонами договірних відносин, а також підтверджує факт укладення договору від 09.05.2016 і засвідчує отримання боржником від кредитора вказаної грошової суми. Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача без зазначення на ній про повернення оспорюваних сум, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Суд зауважує, що за своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Аналізуючи наявну в матеріалах справи розписку суд зазначає, що в такій чітко визначені її сторони позикодавець та позичальник, предмет позика грошових коштів, сума грошових коштів та їх грошова одиниця 500000 (п`ятсот тисяч ) грн, а також термін, до якого ця сума позики повинна бути повернута. Відтак, суд доходить переконання, що справжньою природою цієї розписки є саме отримання позики\~грошових коштів на умовах поворотності, строковості та безоплатності правочину. Фактичних даних, які спростовували наведені вище висновки суду або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності наданих суду доказів на підтвердження викладених у позові обставин, судом не здобуто. Крім цього, суд позбавлений можливості надати оцінку аргументам відповідача, оскільки такі ним не наведені. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача [PERSON] , на користь позивача [PERSON] правонаступника [PERSON] суму позики у розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) грн. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог статті 141\~ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн (а.с.49) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Згідно з ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно розміру заявлених позовних вимог у розмірі 4092 (чотири тисячі дев`яносто дві) грн. На підставі статтей 526, 625, 1046, 1047, 1049\~Цивільного кодексу\~України та

Outcome: approved