Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26 березня 2013 року, в позові ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02 жовтня 2013 року, апеляційну скаргу Куцкір Н.І. в інтересах ПАТ «Універсал Банк» відхилено, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 березня 2013 року - залишено без змін. 29 жовтня 2013 року, [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по вищевказаній цивільній справі, яким просив стягнути з ПАТ «Універсал Банк» на його користь понесені судові витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи в сумі 2 211 грн. 00 коп. Відповідно до ч.3, 5 ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. В судовому засіданні [PERSON] заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав в повному обсязі тапросив її задовольнити, вказуючи на те, що дані кошти сплачені ним за проведення судової експертизи є судовими витратами і тому підлягають стягненню з відповідача на його користь. Представник ПАТ «Універсал Банк», проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення заперечувала зазначаючи що [PERSON] не вказував при розгляді справи про те, що ним дані кошти сплачувались та не просив їх стягнути з ПАТ на його користь. Суд, вислухавши пояснення [PERSON] та представника ПАТ «Універсал Банк», дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Частинами 1 ,3 статті 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 15.02.2012 р. заявив клопотання про призначення по справі почеркознавчої експертизи для встановлення достовірності його підпису в графі «підпис отримувача» у платіжному дорученні на отримання коштів за договором кредиту від 04.02.2008 року, який засвідчує отримання ним кредитних коштів. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 15.02.2012 року було призначено судову почеркознавчу експертизу по даній справі. З висновку експертів №3780/3781/12-32 від 25.07.2012 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз вбачається, що підпис від імені [PERSON] в графі «підпис отримувача» в заяві на видачу готівки №006в501072600001 від 17.09.2007 року виконаний не [PERSON] а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що 14 червня 2012 року на адресу [PERSON] від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз було надіслано клопотання за №12/01-05/3780/3781/12-32 (а.с.139), з якого вбачається, що вартість судово-почеркознавчої експертизи становить 2211 грн. Також, попереджено заявника, що у разі не оплати вартості експертизи Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, матеріали справи будуть повернуті до суду, без виконання ухвали суду від 15.02.2012 року. 02.08.2012 року на адресу Святошинського районного суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експертів №3780/3781/12-32 від 25.07.2012 року, оформлений за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи призначеної ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 15.02.2012 року До даного висновку додано акт здачі-приймання висновку експертів №3780/3781/12-32 від 25.07.2012 року, зі змісту якого вбачається, що вартість проведення судово-почеркознавчої експертизи становить 2211 грн. та платником виступає [PERSON] (а.с.55). Крім того, [PERSON] до заяви про ухвалення додаткового рішення додано копію квитанції від 10.07.2012 року про оплату ним вартості судово-почеркознавчої експертизи в сумі 2211 грн. (а.с.134). Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 26.03.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 02.10.2013 року, Публічному акціонерному товариству «Універсал Банк» було відмовлено в задоволенні позовних вимог до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Дійсно, виходячи із змісту статті 214 ЦПК України, а саме пункту 6 частини 1 вказаної статті, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати. Частиною 1 ст.143 ЦПК України чітко передбачено, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст.86 ЦПК України, кошти на оплату судової експертизи вносяться стороною, яка заявила клопотання про проведення експертизи. Якщо клопотання про проведення експертизи заявлено обома сторонами, витрати на її оплату несуть обидві сторони порівну. У разі неоплати судової експертизи у встановлений судом строк суд скасовує ухвалу про призначення судової експертизи. Постановою Пленуму Верховного Суду України №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30.05.1997 року роз'яснено, що оплата експертизи в цивільній справі провадиться за рахунок сторони, яка порушила відповідне клопотання. У разі незгоди сторони (сторін) оплатити вартість експертизи суд розглядає справу на підставі наявних доказів. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи, в матеріалах на час винесення рішення суду містились докази про проведення [PERSON] оплати за проведення судової експертизи, а тому заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved