Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач зазначає, що 06 серпня 2017 року з вини відповідача відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль [PERSON] . Останньому бюро виплатило страхове відшкодування в сумі 10536,48 грн., оскільки відповідач не застрахував свою відповідальність. Позивач просив стягнути вказану суму з відповідача. Заперечення відповідача. Відповідач зазначив, що згідно страхового полісу цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в страховій компанії «УНІКА». Отже, [PERSON] мав звернутись за відшкодуванням до страхової компанії «Уніка», а не до позивача. Крім цього, відповідач не був залучений до огляду пошкодженого транспортного засобу, розмір збитків не доведений. Просив в позові відмовити. Мотивувальна частина рішення. 06 серпня 2017 року, о 19 год. 50 хв., в м. Любомль, по вул. Брестській, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Фіат Добло», державний номерний знак [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Шевроле Авео», державний номерний знак [NUMBER] . Обидва автомобілі були пошкоджені. Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 18.08.2017, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК: «6. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.» Отже, слід вважати встановленим, що [PERSON] допустив зіткнення з автомобілем марки «Шевроле Авео», пошкодивши його. Володілець автомобіля «Шевроле Авео» [PERSON] звернувся до позивача за страховим відшкодуванням, оскільки відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідач зазначає що у [PERSON] не було підстав звертатись до МТСБУ. Однак, відповідно до п.39.1. ст.39 Закону України № 1961-IV, Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України № 1961-IV, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.41.1. ст.41 Закону України № 1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідач на момент дорожньо-транспортної пригоди не застрахував свою цивільну відповідальність, що підтверджується доданим до позовної заяви витягом з сайту МТСБУ. Отже, підстави для звернення [PERSON] до позивача були. Відповідач, зазначає що поліс АК/3518141 від 18.03.2017 року, не є дійсним, так як він не є засвідченим уповноваженою особою страхової компанії з якою укладений договір. Для спростування, цього твердження, позивач надав витяг за полісом № АК/3518141 від 13.05.2020 року, яким підтверджується факт що він є дійсним і [PERSON] застрахував свою цивільну відповідальність в страховій компанії ПрАТ «СК «УНІКА» Позивач сплатив [PERSON] страхове відшкодування в сумі 10536,48 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 71259752 від 18 вересня 2017 року, платіжним дорученням № 1263119 від 28 грудня 2017 року, наказом № 12087 від 27.12.2017 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. Вартість матеріального збитку позивач підтвердив висновком до звіту про оцінку транспортного засобу № 2017/3282 від 05.09.2017, згідно якого вона складає 10051,29 грн. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК: «1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» Відповідач зобов`язаний був спростувати згаданий висновок доказами (надати свій висновок, зазначити, що конкретно у висновку не так, зокрема, що вартість ремонту завищена, включені пошкодження, не пов`язані з ДТП, проведені зайві роботи, використані зайві матеріали та деталі, їх вартість визначена невірно, тощо). Це зобов`язання відповідач не виконав, тому суд вважає, що позивач довів розмір матеріального збитку вказаним вище висновком і відхиляє заперечення відповідача. З тих же підстав суд стягує з відповідача витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, а також витрати на послуги суб`єкта оціночної діяльності. Відповідач не довів, що ці витрати не були необхідними або ж були завищеними. Позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved