Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17.09.2019 року у цивільній справі №203/4449/19 було відмовлено в задоволенні вищезазначеного позову [PERSON] . Не погодившись із вказаним рішенням останній подав апеляційну скаргу. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06.11.2019 року цивільну справу було повернуто до суду першої інстанції для усунення недоліків. Зокрема, в ухвалі апеляційного суду зазначено, що матеріали справи не містять процесуального рішення, прийнятого за результатами вирішення питання про прийняття позову [PERSON] з уточненими позовними вимогами, який надійшов до суду 22.03.2019 року. Крім того, в матеріалах справи наявне клопотання позивача про повернення судового збору, яке не розглянуто судом. З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду останньої у підготовчому засіданні, позивачем [PERSON] до канцелярії суду було подано позовну заяву з уточненими позовними вимогами. Вказаний позов було зареєстровано 22.03.2019 року передано головуючому судді у справі. В підготовчому судовому засіданні, що проводилось 19.04.2019 року, судом було повідомлено учасникам справи про надходження зазначеного вище позову з уточненими позовними вимогами, перевірено дотримання позивачем вимог ч.5 ст.49 ЦПК України та наявність доказів направлення позову відповідачам та третій особі, з`ясовано питання щодо його отримання учасниками справи та позов приєднано до матеріалів справи. Також у вказаному підготовчому засіданні було винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті, у вступній частині якої зазначено про розгляд позову [PERSON] з вимогами, що заявлені в позові від 22.03.2019 року. Під час розгляду справи по суті сторони надавали свої пояснення саме стосовно обставин та вимог, наведених в позові від 22.03.2019 року. Таким чином, вказаний позов з уточненими позовним вимогами від 22.03.2019 року фактично було прийнято до розгляду судом 19.04.2019 року, справу за останнім ухвалою від 19.04.2019 року призначено до розгляду по суті та в подальшому розглянуто судом з винесенням рішення 17.09.2019 року по суті позовних вимог. Також з матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи позивачем [PERSON] 03.05.2019 року було подане клопотання про повернення на підставі п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» переплаченого в зв`язку із зменшенням позовних вимог судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. Вказане питання під час розгляду справи та ухваленні рішення судом вирішено не було. Відповідно до ч.ч.1-4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до положень ч.4 ст.270 ЦПК України вбачається, що виклик сторін у справі для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення не є обов`язковим та їх не явка не перешкоджає розгляду відповідного питання. Таким чином, суд вважає за можливе вирішити питання про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат без виклику сторін, оскільки в даному випадку це не потребує з`ясування додаткових обставин та порядок вирішення цього питання чітко визначений нормами ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». В зв`язку з цим, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Пунктом 4 ч.7 ст.265 ЦПК України встановлено, що у разі необхідності в резолютивній частині рішення також вказується про повернення судового збору. З огляду на це та оскільки під час розгляду справи клопотання позивача про повернення судового збору не розглядалось та питання про їх остаточний розподіл не вирішувалось, суд вважає, що поставлене у клопотанні позивача питання підлягає вирішенню відповідно до п.2 ч.5, п.4 ч.7 ст.265, п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, шляхом ухвалення додаткового рішення по справі. Перевіряючи наявність підстав для повернення судового збору, суд враховує наступне. В первісному позові, поданому 20.12.2018 року, позивачем було заявлено чотири вимоги немайнового характеру (про визнання протиправним та скасування наказу; визнання протиправним та скасування рішення правління; заборону директору, членам правління та ревізійної комісії вчиняти дії - займати посади; визнання неналежним та скасування договору). В зв`язку з цим, відповідно до ставок судового збору, встановлених ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ч.3 ст.6 вказаного Закону, позивач при подачі позову повинен був сплатити судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. за кожну вимогу, а всього в сумі 2819 грн. 20 коп. Позивачем згідно квитанції від 19.12.2018 року №1448-4392-1828-6116 було сплачено судовий збір в сумі 2820 грн. Згідно позову з уточненими позовними вимогами, поданого 22.03.2019 року, позивачем було заявлено також чотири вимоги немайнового характеру (про визнання протиправним та скасування рішення правління; визнання недійсним та скасування договору; визнання протиправними дій членів правління та ревізійної комісії; заборону членам правління та ревізійної комісії вчиняти дії - займати посади). Таким чином, позивачем в позові про уточнення позовних вимог від 22.03.2019 року фактично було заявлено ті ж самі три вимоги немайнового характеру (про визнання протиправним та скасування рішення правління; визнання недійсним та скасування договору; заборону членам правління та ревізійної комісії вчиняти дії - займати посади) за які він при подачі первісного позову 20.12.2018 року сплатив судовий збір за ставками судового збору, встановленими в 2018 році - по 704 грн. 80 коп. за кожну вимогу. При цьому, в поданому 22.03.2019 року позові позивачем виключено вимогу про визнання протиправним та скасування наказу, за яку він сплатив судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. Проте, було заявлено нову вимогу про визнання протиправними дій членів правління та ревізійної комісії, за яку він повинен був сплатити судовий збір за ставками судового збору, встановленими станом на момент її заявлення 22.03.2019 року, тобто в сумі 768 грн. 40 коп. Тобто, з урахуванням сплаченого судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. за первісну вимогу про визнання протиправним та скасування наказу, яка позивачем була виключена з позовних вимог в позові від 22.03.2019 року, позивач заявивши в цьому позові нову вимогу про визнання протиправними дій членів правління та ревізійної комісії, повинен був доплатити судовий збір в сумі 63 грн. 60 коп. (768 грн. 40 коп. - 704 грн. 20 коп.), а з урахуванням переплати судового збору при подачі позову (повинен був сплатити 2819 грн. 20 коп., сплатив 2820 грн.) повинен був доплатити судовий збір в сумі 62 грн. 80 коп. (63 грн. 60 коп. - 80 коп.), чого останнім зроблено не було. З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про повернення судового збору в сумі 704 грн. 20 коп. та відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, у відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по справі, стягнувши з позивача на користь держави недоплачений судовий збір в сумі 62 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved