Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивача покликається на те, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Зазначений будинок належить позивачу на підставі свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок, виданого 26.06.1989 року Виконкомом Стрийської районної ради народних депутатів, зареєстрованого Стрийським міжміським бюро технічної інвентаризації 26.06.1989 року у реєстрову книгу №1 за №290. В даному будинку зареєстровано шість осіб, а саме: позивач - [PERSON] , 1951 р.н., син позивача - [PERSON] , 1974 р.н., відповідач - [PERSON] , 1973 р.н., онука позивача - [PERSON] , 2005 р.н., відповідач - [PERSON] . 1995 р.н., онук позивача - [PERSON] , 1997 р.н. Відповідачі по справі - колишня невістка позивачки - [PERSON] та її син від попереднього шлюбу - [PERSON] , ще у 2018 року залишили спірний житловий будинок, забрали свої особисті речі та наймають житло за іншою адресою. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.11.2020 року у справі №456/3105/20 шлюб між сином позивачки - [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачі не знялись з реєстрації у спірному житловому будинку, проте не проживають у ньому більше одного року та жодного інтересу до житла за цей час не проявляли, за місцем реєстрації не зберігаються їхні особисті речі, також вони не беруть участі у витратах на утримання будинку та сплату комунальних послуг. Позивачка [PERSON] є пенсіонеркою та особою похилого віку, жодних доходів крім пенсії не має. Реєстрація відповідачів у належному позивачці будинку перешкоджає вільно володіти, користуватись та розпоряджатись власним майном, а також перешкоджає оформити житлову субсидію, у зв`язку з чим [PERSON] несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг. Просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням у житловому будинку [ADDRESS] . Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали повністю, покликаючись на викладені в позові обставини та просять суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що більше року не проживає в будинку [ADDRESS] , шлюб з сином позивачки [PERSON] розірвала 17.11.2020. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань учасниками справи не подано. Процесуальні дії у справі. 24.05.2021 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів (а.с.16-17). Ухвалою від 03.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.18). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №456/2472/21 відповідачів (а.с.25-26). Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок від 26.06.1989 виданого Виконкомом Стрийської районної ради народних депутатів, зареєстрованого Стрийським міжміським бюро технічної інвентаризації 26.06.1989 року у реєстрову книгу №1 за №290 [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до довідки №635 від 13.05.2021 року, виданої старостою сіл Нежухів, Завадів, Голобутів, Ланівка, Райлів Стрийської міської ради Львівської області, в будинку [ADDRESS] зареєстровано шість осіб, а саме: позивач - [PERSON] , 1951 р.н., син позивача - [PERSON] , 1974 р.н., відповідач - [PERSON] , 1973 р.н., онука позивача - [PERSON] , 2005 р.н., відповідач - [PERSON] 1995 р.н., онук позивача - [PERSON] , 1997 р.н. (а.с.6). Як вбачається з акту від 13.05.2021 складеного представниками комісії в складі: старости сіл Нежухів, Завадів, Голобутів, Ланівка, Райлів М. Яхвана, діловода М. Снігур, адміністратора ЦНАПу О.Багрич встановлено факт не проживання громадян [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно дорішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.11.2020 року у справі №456/3105/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10-11). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із відсутністю відповідачів за зареєстрованим місцем проживання понад встановлені законом строки. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За змістом частини 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Як випливає із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник (наймач) має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Викладене повністю узгоджується з позицією Верховного Суду України, висловленою 16 січня 2012 року за наслідком розгляду справи №6-57цс11. Також, при вирішенні спірних правовідносин суд враховує норми статей 64, 150 ЖК України. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами позивачки, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивачка є власником будинку [ADDRESS] . Відповідачі зареєстровані у цьому будинку, однак більше року в ньому не проживають. Фактичних даних, які б свідчили про наявність у будинку речей відповідачів та участь відповідачів в утриманні будинку, суду не надано. У судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначила, що більше року з [PERSON] не проживають в будинку [ADDRESS] , так як шлюб з сином позивачки [PERSON] розірвано 17.11.2020. Її син відповідач [PERSON] пребуває за кордоном. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та беручи до уваги те, що відповідачі не проживають у вказаному будинку понад один рік без поважних причин, у зв`язку з чим, зважаючи на вимоги ст. 405 ЦК України, втратили право на користування жилим приміщенням у будинку, тому суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають до задоволення. На підставі статей 317, 391, 405 ЦК України, статей 7, 11 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та

Outcome: approved