Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідач), в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить: встановити факт родинних відносин, а саме: те, що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] ; встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №013908, виданого 20.06.1996 на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №383 від 14.06.1996 на ім`я [PERSON] ; визнати за [PERSON] право в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 1,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Вербицької сільської ради відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №013908 від 20.06.1996 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №171; визнати за [PERSON] право в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 1,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Вербицької сільської ради відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №013907 від 20.06.1996 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №212. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивача покликається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка розміром 1,89 в умовних кадастрових гектарах, розташована на території Вербицької сільської ради, яка на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №013908, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 14.06.1996 №383 та зареєстрованого в книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №171. [PERSON] була прописана і проживала в [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] . Разом з нею проживав чоловік [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] . Заповіту [PERSON] не залишила, отже спадкування відбулося за законом. На час відкриття спадщини спадкоємцями першої черги були батько позивача, позивач та його брат, однак спадщину ніхто не прийняв, оскільки вступили в управління спадковим майном та не зверталися із заявою про прийняття спадщини. [INFO] батько [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка розміром 1,23 умовних кадастрових гектари, розташована на території Вербицької сільської ради, яка на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №013907, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 14.06.1996 №383 та зареєстрованого в книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №212. [PERSON] заповіту не залишив, отже спадкування відбулося за законом. Позивач вступив в управління спадковим майном, оскільки проживав з [PERSON] до дня смерті без реєстрації. При зверненні до нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через розбіжності у документах, які підтверджують родинний зв`язок та у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай). Факт родинних відносин його та батька [PERSON] , а також належності матері [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №013908, виданого 20.06.1996, підтверджуються наявними у матеріалах справи документами. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У підготовчому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просить суд його задовольнити. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про визнання позову повністю на розуміння наслідків визнання позову, передбачених статтею 206 ЦПК України. Заяви та клопотання учасників справи. Представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи, заяву про уточнення позовних вимог та заяву про виклик свідків (а.с. 62, 69, 72). Відповідач подав нотаріально завірену заяву про розгляд справи за його відсутності, визнання позовних вимог та не заперечення проти ухвалення рішення на користь позивача (а.с.73). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 18.08.2020 прийнято справу до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.57-58). Ухвалою від 08.10.2020 відкладено підготовче засідання (а.с.64). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 24.12.2016 (а.с.8). Згідно з свідоцтвами про смерть від 06.10.1997 та [INFO] [PERSON] померла [INFO] у с. Сугрів Жидачівського району Львівської області, а [PERSON] помер [INFO] у с. Сугрів Жидачівського району Львівської області (а.с. 9, 11). Відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №013907 від 20.06.1996, [PERSON] на підставі рішення Жидачівської РДА від 14.06.1996 №383 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СПП «Новим шляхом» на території Вербицької сільської ради розміром 1,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с.12). Згідно з Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №013908 від 20.06.1996, [PERSON] на підставі рішення Жидачівської РДА від 14.06.1996 №383 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СПП «Новим шляхом» на території Вербицької сільської ради розміром 1,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с.32). Довідкою виконавчого комітету Ходорівської міської ради від 08.11.2016 встанволено, що [PERSON] дійсно був зареєстрований і проживав в с. Сугрів Жидачівського району Львівської області до дня смерті, яка наступила [INFO] . [PERSON] і [PERSON] були зареєстровані та проживали з [PERSON] . У Ходорівській міській раді від [PERSON] заповіт не посвідчувався (а.с.10). З витягу із погосподарської книги с. Сугрів вбачається, що станом на 30.06.1990 будинковолодіння [ADDRESS] числиться як колгоспний двір за [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] (а.с.15). Згідно з свідоцтвом про право власності на жилий будинок від 10.02.1989, цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] (а.с.16). Витягом з книги реєстрації сертифікатів на право земельної частки (паю) Відділу Держгеокадастру у Жидачівському районі Львівської області від 19.02.2018 №148/104-18 встановлено, що [PERSON] належить земельна частка в умовних кадастрових в розмірі 1,23 га у колективному с/г п-ві ССП «Новим шляхом» на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 14.06.1996 №383 (а.с.17). Витягом з книги реєстрації сертифікатів на право земельної частки (паю) Відділу Держгеокадастру у Жидачівському районі Львівської області від 19.02.2018 №148/104-18 встановлено, що [PERSON] належить земельна частка у розмірі 1,89 в умовних кадастрових гектарах у колективному с/г п-ві ССП «Новим шляхом» на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 14.06.1996 №383 (а.с.31). Постановою нотаріуса Жидачівської ДНК від 06.02.2018 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з розбіжностями в документах, які підтверджують родинний зв`язок « [PERSON] »- « [PERSON] », а також відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай) в майні ССП «Новим шляхом», що знаходиться на території Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлому і є спадковим майном (а.с.13). Постановою нотаріуса Жидачівської ДНК від 17.05.2018 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну на земельну частку (пай) в майні ССП «Новим шляхом», що знаходиться на території Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлому і є спадковим майном (а.с. 33). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неоднаковим записом у правовстановлюючих документах, які підтверджують родинний зв`язок між спадкоємцем та спадкодавцем, що ставить під сумнів родинні зв`язки позивача з батьком, у зв`язку з чим він позбавлений можливості оформити спадщину після його смерті, та у зв`язку з неоднаковим записом у правовстановлюючих документах власного імені матері позивача, що ставить під сумнів належність його матері цього документу. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які виникли між сторонами, у тому числі спірних правовідносин, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Цивільного кодексу Української РСР (даної - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, відповідно до пунктів 1 та 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, а саме: встановлення факту родинних відносин та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі - Постанова Пленуму ВСУ). Так, в пункті 1 Постанови Пленуму ВСУ звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 7 Постанови Пленуму ВСУ, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. У пункті 12 Постанови Пленуму ВСУ зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Спірні правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] регулюються нормами ЦК УРСР та ЦК України. Так, відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Спадкоємцями за законом є особи, які входять у першу та другу черги спадкоємців за законом (статті 529, 530 ЦК УРСР), утриманці (стаття 531 ЦК УРСР), усиновлені та усиновителі (стаття 532 ЦК УРСР). Згідно з приписами частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої, другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , який помер [INFO] у с. Сугрів Жидачівського району Львівської області. Крім цього, правовстановлюючий документ, а саме: сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №013908, виданий 20.06.1996 на підставі рішення голови Жидачівської РДА №383 від 14.06.1996 на ім`я [PERSON] дійсно належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Ці обставини повністю підтверджуються безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, а саме: довідками №381 та 382 від 08.11.2016, витягом з погосподарської книги с.Сугрів №383 від 08.11.2016, свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 10.02.1989, сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №013908 від 20.06.1996 та витягом із Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 19.02.2018. Таким чином, суд доходить переконання про наявність достатніх обґрунтованих підстав вважати доведеність факту родинних відносин між позивачем [PERSON] та [PERSON] , а саме: що [PERSON] є сином [PERSON] , який помер [INFO] , та факту належності [PERSON] , яка померла [INFO] у с.Сугрів Жидачівського району Львівської області, правовстановлюючого документа - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №013908, виданого 20.06.1996 на підставі рішення голови Жидачівської РДА №383 від 14.06.1996 на ім`я [PERSON] . Встановлення зазначених фактів породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки усуває перешкоди в реалізації ним права як спадкоємця першої черги на спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] та батька [PERSON] . Також, судом встановлено, що [PERSON] на день смерті належало право на земельну ділянку площею 1,89 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Вербицької сільської ради народних депутатів, про що їй видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №013908 від 20.06.1996. [PERSON] на день смерті належало право на земельну ділянку площею 1,23 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Вербицької сільської ради народних депутатів, про що йому видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №013907 від 20.06.1996. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробила, відтак після її смерті [INFO] відкрилася спадщина, до якої входять належні їй права та обов`язки, які не припинилися внаслідок її смерті (у тому числі право на земельну частку (пай) розміром 1,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Вербицької сільської ради відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №013908 від 20.06.1996). Спадкування відбувається за законом за правилами, встановленими ЦК УРСР. Сторони [PERSON] та [PERSON] , а також їхній батько [PERSON] входять до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , однак лише [PERSON] прийняв спадщину, вчинивши дії, що свідчать про це, а саме: проживав із спадкодавцем (матір`ю) до дня смерті та фактично вступив у володіння спадковим майном. Відповідач [PERSON] відмовився від спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] . За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробив, відтак після його смерті [INFO] відкрилася спадщина, до якої входять належні йому права та обов`язки, які не припинилися внаслідок його смерті (у тому числі право на земельну частку (пай) розміром 1,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Вербицької сільської ради відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №013907 від 20.06.1996. Спадкування відбувається за законом за правилами, встановленими ЦК УРСР. Сторони [PERSON] та [PERSON] входять до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , однак лише [PERSON] прийняв спадщину, вчинивши дії, що свідчать про це, а саме: проживав із спадкодавцем (батьком) до дня смерті та фактично вступив у володіння спадковим майном. Відповідач [PERSON] відмовився від спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] . Позивач позбавлений можливості юридично оформити право на спадкове майно у визначений законом спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право на земельні частки (паї) у порядку спадкування за законом) не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 524, 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved