Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: 20 грудня 2018 року, [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та на утримання дружини, до досягнення найменшою дитиною 3-х річного віку, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 04 липня 2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Наразі подружжя проживає окремо. Діти перебувають на утриманні позивача та проживають разом з матір'ю. Син є інвалідом дитинства. Досудове врегулювання спору позивачем не проводилось. Оскільки відповідач коштів на утримання дітей не надає, хоча працює і не має інших утриманців, позивач звернулась до суду з відповідним позовом в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання двох дітей, в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти, на її утримання, в розмірі 1/6 частини його доходу щомісячно, до досягнення дочкою 3-річного віку. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 09.01.2019 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала з процесуальними документами була отримана відповідачем 17.01.2019 року, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву від [PERSON] до суду не надійшло. Відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 09.01.2019 року позовна заява прийнята до розгляду з відкриттям провадження. Встановлені судом обставини: Судом встановлено, що з 04 липня 2016 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб, виданого повторно 29.07.2016 року, Серія [NUMBER]. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] року, що підтверджується даними свідоцтва про народження [PERSON] від 11.05.2018 року, Серія [NUMBER]. Крім того, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження [PERSON] від 01.09.2016 року, Серія [NUMBER]. [PERSON] є інвалідом дитинства до 18 р., що підтверджується даними посвідчення від 10.08.2017 року, Серія [NUMBER]. З довідки про склад сім'ї №2157 від 12.12.2018 року вбачається, що до складу сім'ї, проживаючої в [ADDRESS] входять: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Отже судом встановлено, що подружжя перебуває в шлюбі від якого має двох малолітніх дітей. Наразі малолітні діти, один з яких є інвалідом з дитинства, проживають з матір'ю і доказів, які спростовують факт утримання нею дітей суду не надано. Норми права, що підлягають застосуванню: Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед (ч. 2, ч. 3 ст. 77 СК України). Згідно ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. ч.1 ст.80 СК України передбачає, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2, ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. ч. 1 ст. 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. (ч. 1 ст. 183 СК України). ч. 3 ст. 183 СК України визначає, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Враховуючи, що малолітні діти проживають разом з матір'ю і відповідно позивачем у справі та знаходяться на її утриманні, і даний факт не спростовується матеріалами справи, суд приходить до висновку, що діти потребують матеріальної допомоги і з боку батька. До того ж одна дитина є інвалідом з дитинства, а тому потребує особливої уваги з боку обох батьків. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу малолітнім дітям, а докази які спростовують даний факт останнім суду не надані, у звязку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Також законодавство визначає, що якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу, у зв'язку з чим вимога позивача щодо стягнення аліментів на її утримання, до досягнення найменшою дитиною 3-х річного віку є законною, обґрунтованою та підлягає до задоволення. Судові витрати: Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, від сплати якого звільнена позивач, в розмірі 1409,60 грн.

Outcome: approved