Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Словянський міський центр зайнятості робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] перебував на обліку в Словянському міському центрі зайнятості з 09.06.2016р. по 23.12.2016р. Статус безробітного йому було надано 10.06.2016 р. Допомогу по безробіттю отримував з 17.06.2016 р. по 08.12.2016 р. Однак, за результатами звірки з ДРЗДСС було виявлено, що [PERSON] у період перебування на обліку у Словянському міському центрі зайнятості як безробітний, працював та отримував дохід у ТОВ «Арагорн». Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової Адміністрації України від 13.02.2009 р. № 60/62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 р. за № 232/16248 (далі - Порядок) та з метою підтвердження факту працевлаштування [PERSON] Словянським міським центром зайнятості було направлено запит безпосередньо до ТОВ «Арагорн». Згідно з відповіддю ТОВ «Арагорн», [PERSON] дійсно виконував роботи на підставі цивільно-правових договорів від 28.10.2016р. та від 01.11.2016р. Згідно з актами здавання-приймання виконаних робіт від 31.10.2016р. та від 06.11.2016р. [PERSON] отримав грошову винагороду у загальному розмірі 845,45 грн. Отже, в період перебування на обліку в центрі зайнятості [PERSON] працював та отримував дохід, у звязку з чим права на отримання допомоги по безробіттю не мав, але в порушення вимог чинного законодавства факт зайнятості приховав, а відтак не повідомив службу зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати допомоги по безробіттю. На підставі вищевказаного було прийнято рішення від 23.12.2016 року № 21 «Про повернення коштів особою» про стягнення з [PERSON] незаконно отриманої допомоги по безробіттю за період з 28.10.2016 року по 08.12.2016 року у загальній сумі 3328,79 грн. 26.12.2016 року [PERSON] особисто отримав претензію, в якій йому було запропоновано протягом 15 днів в добровільному порядку відшкодувати всю суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Станом на 24.07.2017 року безпідставно отримана допомога по безробіттю у розмірі 3328,79 грн. [PERSON] повернута не була, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою та просить суд стягнути з відповідача безпідставно отримане матеріальне забезпечення на випадок безробіття в період з 28.10.2016 року по 08.12.2016 року у сумі 3328,79 грн. Представник позивача - Словянського міського центру зайнятості [PERSON] в судове засідання не зявився, однак до суду надав заяву, в якій просив суд вимоги задовольнити, справу слухати за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно з ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 10.06.2016 року [PERSON] звернувся до Словянського міського центру зайнятості із заявами про надання йому статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю, в яких зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно та 10.06.2016 року [PERSON] було надано статус безробітного (персональна картка № 053716060900011). Відповідно до акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення Словянського міського центру зайнятості № 358 від 20.12.2016 року було проведено перевірку достовірності факту працевлаштування [PERSON] на ТОВ «Арагорн» за угодою цивільно-правового характеру у період його перебування на обліку у Словянському міському центрі зайнятості як безробітного. За результатами звірки з ДРЗДСС виявлено факт працевлаштування [PERSON] на ТОВ «Арагорн» у жовтні та листопаді 2016 року у період перебування його на обліку у Словянському міському центрі зайнятості як безробітного. Згідно з цивільно-правовим договором б/н від 28.10.2016 року та акту здавання-приймання виконаної роботи від 31.10.2016 року [PERSON] працював на ТОВ «Арагорн» з 28.10.2016 року по 31.10.2016 року та за виконану роботу отримав 300 грн. Згідно з цивільно-правовим договором б/н від 01.11.2016 року та акту здавання-приймання виконаної роботи від 06.11.2016 року [PERSON] працював на ТОВ «Арагорн» з 01.11.2016 року по 06.11.2016 року та за виконану роботу отримав 545,45 грн. Відповідно до Наказу директора Словянського міського центру зайнятості від 23.12.2016 року № 21, [PERSON] було зобовязано повернути незаконно отримане матеріальне забезпечення з 28.10.2016 року по 08.12.2016 року. Начальником відділу було здійснено розрахунок сум матеріального забезпечення на випадок безробіття за період з 28.10.2016 року по 08.12.2016 року. 26.12.2016 року [PERSON] особисто отримав претензію, в якій йому було запропоновано протягом 15 днів в добровільному порядку відшкодувати всю суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю. Однак безпідставно отримані кошти до теперішнього часу [PERSON] не повернуті. За правилами частин другої та третьої статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», яка визначає права, обов'язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно із частиною першою статті 7 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є допомога по безробіттю. Згідно з пунктом 21 Порядку надання матеріальної допомоги по безробіттю, одноразової матеріальної допомоги безробітному та непрацездатним особам, які перебувають на його утриманні, допомоги на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 р. N 309 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 р. за N 917/5138), якщо під час одержання матеріальної допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої матеріальної допомоги по безробіттю з дня виникнення цих обставин. У разі відмови добровільно повернути зазначені кошти питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Відповідно до підпункту 1 пункту 13 Порядку виплата матеріальної допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного (з дня працевлаштування) Підпунктом 1 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року N 198, передбачено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітних, зокрема, з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг). Таким чином, наведені норми припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку пов'язують із укладенням ними цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду. Отже, укладення застрахованою особою, яка має статус безробітної, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов'язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 18 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved