Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

свої вимоги позивачі за первісним позовом обгрунтовують тим, що сторони володіють на праві спільної сумісної власності земельною ділянкою, призначеною для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 500 кв.м., кадастровий номер: 2610600000:11:008:007, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка передана їм у власність на піставі рішення Коломийської міської ради № 1645 від 05.07.2005 року. На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок, в якому є 2 квартири: [ADDRESS] та № [ADDRESS] належить позивачам на праві спільної часткової власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим 14.11.2011 року виконавчим комітетом Коломийської міської ради, та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 14.08.2018 року. Квартира [ADDRESS] належить відповідачу за первісним позовом [PERSON] на праві приватної власності. Згідно з Державним актом про право власності на земельну ділянку її власниками є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 12.08.2019 року, ухваленого в справі № 346/2437/1, визначено, що розмір частки померлого у праві власності на земельну ділянку за вказаною адресою складає 10 884/100 000, та визнано право власності на дану частку за [PERSON] . При визначенні розміру частки померлого суд виходив із розміру частки, яка належала спадкодавцю в квартирі [ADDRESS] . Загальна площа останньої - 104,3 кв.м., квартири №4 87,37 кв.м., Отже: 104,3 (загальна площа квартири № 1)*100:191,67 (загальна площа квартир №1 і 4)=54,42 % від загальної площі цих квартир. Тобто, квартирі [ADDRESS] для обслуговування належить відповідна частка від усієї земельної ділянки, а саме 54,42%. Оскільки померлому належала 1/5 частка квартири, то суд дійшов висновку, що частка померлого у земельній ділянці складає 10,884% земельної ділянки, виходячи з розрахунку 54,42% :5=10,884 %. Відповідач в судовому засіданні такий розрахунок визнавала та не заперечувала проти задоволення позову. Позивачі за обидвома позовами вважають, що розмір частки кожного з них слід вираховувати відповідно до розміру часток у праві власності на квартиру, який застосовано Коломийським міськрайонним судом в справі № 346/2347/19. А саме, кожному з позивачів відповідно до свідоцтва про право власності належить по 1/5 частці квартири [ADDRESS] , загальна площа якої складає 54,42% від загальної площі квартир № [ADDRESS] та № [ADDRESS] . Отже, частка кожного з позивачів складає 54,42%:5=10,884 %. Позивачі мають намір відчужити належну їм квартиру [ADDRESS] та відповідно і земельну ділянку, на якій вона розташована. Оскілька земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності, нотаріус не може посвідчити такий договір без визначення розміру часток кожного співвласника. Тому позивачі просять визначити, що розмір частки кожного з них у об`єкті права спільної сумісної власності, земельній ділянці, складає 10 884/100 000, а також визнати за позивачами право власності на вказані частки. Відповідач за первісним позовом звернулася із вказаним зустрічним позовом про визначення розміру її частки у вказаній земельній ділянці в розмірі 45\~580/100 000 та про визнання права власності на цю частку за відповідачем з підстав, вказаних в первісному позові. Позивачі за первісним позовом в підготовче засідання не з`явилися, про його час та місце повідомлені належним чином, 18.12.2019 року їхній представник, адвокат Юркевич Х.М. звернулася до суду з письмовими заявами, в яких зазначає, що позовні вимоги за первісним позовом позивачі підтримують, проти задоволення зустрічного позову не заперечують та просять справу розглядати в їхній відсутності (а.с.57-65). Відповідач за первісним позовом в підготовче засідання не з`явилася, 18.12.2019 року вона подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги за первісним позовом визнала, за зустрічним - підтримала та просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 66). Тому відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України наявні підстави для ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні. В зв`язку з неявкою в судове засідання вказаних учасників фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. 15.06.2006 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 111518 на підставі рішення Коломийської міської ради від 05.07.2005 року № 1645, площею 500 кв.м., призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, споруд, яка знаходиться в [ADDRESS] . Співвласниками цієї земельної ділянки вказані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , однак, їхні частки у цьому об`єкті права спільної власності не вказані (а.с. 19). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі свідоцтвом про право власності, виданим виконавчим комітетом Коломийської міської ради 14.11.2011 року згідно з рішенням № 338 від 25.10.2011 року, вказана квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/5 частці кожному. Вказане свідоцтво як підстава виникнення права власності вказане у витязі про державну реєстрацію права № 32316747 від 05.12.2011 року (а.с. 29, 30). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 14.08.2018 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Базюк Т.В., та зареєстрованим в реєстрі за № 1810, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є його дочка [PERSON] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з 1/5 частки вищевказаної квартири. Вказане свідоцтво як підстава виникнення права власності вказане у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 134423943 від 15.08.2018 року (а.с. 27, 28). Відповідно до даних свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Коломийської міської ради 17.03.2011 року згідно з рішенням № 67 від 22.02.2011 року, вищевказана квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Вказане свідоцтво як підстава виникнення права власності вказане у витязі про державну реєстрацію права № 29611606 від 11.04.2011 року (а.с. 47, 48). Згідно з даними технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виданого ОКП «Коломийське МБТІ» 17.12.2010 року, вказана квартира складається з 2 кімнат загальною площею 87,37 кв. м., житловою площею 29,17 кв. м. ( а.с. 49, 50). Згідно з даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого міськрайонним управлінням у Коломийському районі та м. Коломиї Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області 27.09.2019 року, у вказаному Реєстрі містяться відомості про земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0500 га, право власності на яку зареєстровано за вказаними особами на підставі зазначеного державного акту (а.с.20-23). Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.08.2019 року, ухваленим в справі № 346/2437/19, визначено розмір частки [PERSON] , який помер [INFO] , в праві спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку, визнано за [PERSON] право власності на дану частку в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Під час розгляду вказаної справи судом встановлено, що на спірній земельній ділянці розташовані квартири [ADDRESS] та № [ADDRESS] , площа яких становить 104,3 кв. [ADDRESS] . і 87,37 кв.м. відповідно. Отже, виходячи із розрахунку, що квартирі [ADDRESS] належить 54,42 % загальної площі земельної ділянки, то померлому [PERSON] належала 1/5 частка цієї квартири, що становить 10, 884 % загальної площі квартир. Вказане рішення суду як підстава виникнення права власності вказане у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 183841323 від 07.10.2019 року (а.с. 24-26). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ч. 1 ст.86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 2, 4 ст. 89 ЗК України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому\~статтею 364\~цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачами за обидвома позовами цих позовів не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визначення часток позивачів за первісним позовом у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку, і ці частки слід визначити як рівні, а саме 10\~884/100 000, а також визнати в порядку спадкування за кожним з позивачів за первісним позовом право на таку частку. Крім того, слід визначити частку позивача за зустрічним позовом на спірну земельну ділянку в розмірі 45\~580/100 000 та визнати за цим позивачем право власності на цю частку. На підставі наведеного, ст.ст. 86, 89, 120 ЗК України, ст. ст. 368, 370, 392 ЦК України, та,

Outcome: approved