Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 004771 від 29.09.2009 року власниками земельної ділнки площею 0,1850 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS] , вказано: її, [PERSON] ; її чоловіка [PERSON] ; сина [PERSON] ; її матір [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. З метою оформлення спадщини позивач звернулася до державного нотаріуса з відповідною заявою. Однак, державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що право власності зареєстроване на праві спільної сумісної власності, а частку померлої у спільній сумісній власності не виділено. Тому позивач просить визначити частки у вказаній земельній ділянці, а саме по 1/4 частці кожному із вказаних співвласників відповідно, а також визнати за позивачем право власності на 1/4 частку вказаної земельної ділянки в порядку спадкування після смерті матері. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з`явилися, 16.12.2019 року вони подали до суду письмові заяви, в яких не заперечують проти задоволення позовних вимог та просять справу розглядати в їхній відсутності (а.с. 33,34). Представник відповідача, П`ядицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, 21.01.2020 року звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить справу розглядати без його участі на підставі наявних доказів (а.с. 48). Суд, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. 28.09.2009 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 004771 на підставі рішення ХVII сесії п`ятого демократичного скликання Турківської сільської ради від 16.12.2008 року № 217/2, на земельну ділянку площею 0,1850 га, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в [ADDRESS] . Співвласниками цієї земельної ділянки вказані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , однак, їхні частки у спільній власності не вказані (а.с. 7). Згідно з даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого міськрайонним управлінням у Коломийському районі та м. Коломиї Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області 22.05.2019 року, у вказаному Реєстрі містяться відомості про земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1850 га, право власності на яку зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі Державного акту серії ІФ № 004771 від 28.09.2009 року (а.с.8-10). Даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.11.2017 року, стверджується, що [PERSON] померла [INFO] в с. Ясінки Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 5). 21.03.2018 року позивач звернулася до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , а [INFO] - із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок (а.с. 38, 42). Згідно з даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51302193, виданого вказаним нотаріусом 21.03.2018 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрита спадкова справа № 114, за номером у спадковому реєстрі - 62167827 (а.с.41). 28.10.2019 року вказаним нотаріусом видані свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № № 1600,1602, 1604, про те, що спадкоємцем майна [PERSON] є її дочка [PERSON] . Спадкове майно, на яке видані ці свідоцтва, складається із земельних ділянок площами 0,8367 га та 0,3458 га, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Турківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, а також 3/10 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 43-45). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 08.10.2019 року державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк І.В., вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що право власності зареєстроване на праві спільної сумісної власності, а частку померлої [PERSON] у спільній сумісній власності не виділено (а.с.6). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ч. 1 ст.86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно з ч. 2, 4 ст. 89 ЗК України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб в частині вимог про виділ частки померлої. Тому суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визначення частки спадкодавця, позивача та відповідачів [PERSON] та [PERSON] у праві спільної власності на спірну земельну ділянку, і ці частки слід визначити як рівні. Вимога про визнання в порядку спадкування за позивачем права власності на 1/4 частку вказаної земельної ділянки після смерті спадкодавця задоволенню не підлягає, оскільки право власності зареєстровано за спадкодавцем на підставі відповідного Державного акту на право власності на земельну ділянку. Тому наявні умови для одержання після набрання цим рішенням законної сили в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на цю частку. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 86, 89 ЗК України, ст. ст. 368, 392 ЦК України, та,

Outcome: partial