Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

П*ятигор А.О. звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він є рідним онуком відповідачки [PERSON], [INFO]. До 2010 року мешкав за однією адресою із відповідачкою в м.Костянтинівка по вул.Театральній, 38, а згодом переїхав до м.Донецька. В 2014 році у зв*язку з проведенням антитерористичної організації переїхав на постійне проживання до Російської Федерації. У зв*язку з похилим віком, незадовільним станом здоров*я та відсутністю родичів, які б могли доглядати за нею, відповідачка [PERSON] вирішила влаштуватися до будинку-інтернату. При зверненні з цього приводу до Управління соціального захисту населення [PERSON] отримала відмову з посиланням на те, що вона має працездатного онука, який зобов*язаний її утримувати у випадку потреби в матеріальній допомозі. Відповідач [PERSON] не потребує матеріальної допомоги, оскільки отримує пенсію. Позивач зазначає, що мешкає в іншій державі, офіціально не працевлаштований, не має стабільного заробітку, натомість має на утриманні малолітнього сина П*ятигор Ф.А., займається утриманням своєї родини та вихованням сина, отже не має реальної можливості повернутись за місцем проживання бабусі в м.Костянтинівка, яка сама ініціює питання її влаштування до будинку-інтернату, з огляду на що, просить звільнити його від обов*язку утримувати бабусю [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача П*ятигор О.Д. підтримав заявлені позивачем вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та зазначив, що [PERSON] не зверталась до суду з позовом до П*ятигор А.О. про стягнення аліментів на своє утримання. Відповідач [PERSON] В В. в судове засідання н з*явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позову П*ятигор А.О. Представник третьої особи Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що ані [PERSON], ані її родичі до управління з приводу оформлення відповідачки до будинку-інтернату не звертались. За зальними положеннями діючого законодавства особа не має права на поміщення до будинку-інтернату у разі наявності у неї працездатних дітей або онуків, які можуть її утримувати. Заслухавши пояснення представника позивача, з*ясувавши позицію відповідача [PERSON], представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач П*ятигор А.О.(а.с.8-10) є рідним онуком відповідачки [PERSON] (а.с.13-14). Мати позивача П*ятигор А.О. і відповідно донька відповідачки П*ятигор Т.Л. померла 12 лютого 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-НО № 976610 (а.с.15). Позивач по справі мешкав разом із відповідачкою [PERSON] в будинку № 38 по вул.Театральній (Петровського) в м.Костянтинівка Донецької області, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» від 20 лютого 2017 року № 732 (а.с.16). Як вбачається з позначки в паспорті позивача (а.с.8-11а), зареєстроване місце його проживання в Російській Федерації : с.Лежньово, вул.Фрунзе, 7. П*ятигор А.О. є батьком малолітньої дитини П*ятигор Ф.А., [INFO] (а.с.17). В посвідченій заяві позивач повідомляє, що він не має можливості доглядати за [PERSON], мешкає в іншій державі і не може бути призначений опікуном (а.с.18). Відповідно до ст.266 СК України повнолітні внуки, правнуки зобов'язані утримувати непрацездатних бабу, діда, прабабу, прадіда, які потребують матеріальної допомоги і якщо у них немає чоловіка, дружини, повнолітніх дочки, сина або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що повнолітні внуки, правнуки можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 272 СК визначено спосіб утримання непрацездатних повнолітніх осіб, які потребують матеріальної допомоги у вигляді стягнення аліментів. Статтею 273 СК України передбачено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267-271\~цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Статтею 3 ЦПК України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п)1 ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, в тому числі, із сімейних відносин. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 червня 2017 року відмовлено у прийнятті визнання позову відповідачем, оскільки визнання позову [PERSON] суперечить закону. Судом встановлено, що [PERSON] не зверталась до суду з позовом до П*ятигор А.О. про стягнення аліментів на своє утримання. Отже, обов*язок утримувати рідну бабусю шляхом сплати аліментів за судовим рішенням у П*ятигор А.О. станом на теперішній час відсутній, з огляду на що положення ст.273 СК України з урахуванням того, що твердження позивача про неспроможність надавати матеріальну допомогу рідній бабусі документально не підтверджені взагалі, судом не можуть бути застосовані у даних правовідносинах. Сам по собі факт проживання позивача П*ятигор А.О. за межами України не свідчить про його неспроможність надавати матеріальну допомогу рідній бабусі у випадку, якщо остання її потребує. Позивачем не надано доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, на яке він посилається, наявності на утриманні інших осіб. Свідоцтво про народження дитини - П*ятигор А.О. підтверджує факто того, що позивач по справі є батьком цієї дитини, але не доводить, що дитина мешкає з відповідачем, перебуває на його утриманні і ця обставина впливає на його спроможність надавати матеріальну допомогу бабусі. Як встановлено з пояснень представника третьої особи в судовому засіданні, ані [PERSON], ані будь-хто з її родичів не звертались до Управління соціального захисту населення з приводу влаштування відповідачки до будинку інтернату. Зі змісту позовної заяви та пояснень представника позивача в судовому засіданні суд дійшов висновку про те, що П*ятигор А.О. звернувся до суду з позовом не у зв*язку з порушенням його прав, а з метою усунення перешкод, які можливо виникнуть у майбутньому при зверненні [PERSON] до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради з приводу влаштування до будинкуінтернату. При цьому суд зауважує, що остання не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом за захистом порушених прав у випадку, якщо таке порушення буде мати місце. Суд дослідивши всі докази по справі у сукупності, дійшов висновку про те, що, права позивача П*ятигор А.О., передбачені СК України в даному випадку взагалі не порушені і відповідно не підлягають захисту, отже в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід віднести на позивача. На підставі ст.ст.266, 272, 273 СК України,

Outcome: dismissed