Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що житловий будинок з нижчевказаними господарськими будівлями і спорудами в с.Воскресинці, по вул.Лугова, 3, Коломийського району належав на праві власності колгоспному двору, головою якого була її мати [PERSON], яка на час ліквідації колгоспних дворів проживала у спірному будинку разом із дочкою [PERSON] (позивачем), зятем [PERSON] і онуком [PERSON] (відповідачем ). Тому кожен з них має (мав) право на 1/4 частину вказаного нерухомого майна. 19.03.2007 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, в тому числі на 1/4 частину вказаного будинку, яку прийняла позивач, проживаючи в спадковому будинку на час відкриття спадщини. Крім того, мати позивача залишила заповіт на користь позивача. 23.05.2016 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина за законом, в тому числі на 1/4 частину вказаного будинку, яку прийняла позивач. Свідоцтво про право власності на вказаний будинок втрачене, про що позивачем подано відповідне оголошення в пресу. Однак, державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що право власності на спірний будинок зареєстровано за [PERSON] як головою колгоспного двору, а правовстановлюючий документ на це майно відсутній. Позивач зазначає, що відповідач відмовився від своєї частки в даному колгоспному дворі на користь позивача. Інших спадкоємців, які б претендували на вказану спадщину, немає. Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди. Позивач в судове засідання не зявилався, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 12.12.2016 року вона звернулася до суду з письмовою заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 45). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в його відсутності (а.с. 46). Представник відповідача - вищевказаної сільської ради в судове засідання не зявився. Сільський голова с. Воскресинці 28.09.2016 року звернувся до суду з письмовою заявою, в якій вказує, що позовні вимоги відповідач визнає та просить справу розглядати без участі представника цієї ради (а.с. 31). В звязку з неявкою в судове засідання вищевказаних учасників процесу фіксування судового засідання 12.12.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтв про народження та одруження позивача вона є дочкою померлої [PERSON] та змінила своє прізвище з Гринюк на Богачук, уклавши 02.08.1980 року шлюб з [PERSON] (а.с. 7). Згідно із заповітом, посвідченим 21.05.1984 року секретарем виконкому Воскресинцівської сільської ради Коломийського району та зареєстрованим в реєстрі за №6, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON], тобто позивачу (а.с.16). Згідно з даними свідоцтв про смерть серії І-НМ №045774 та серії І-НМ № 227250, виданих відповідно 20.03.2007 року та 24.05.2016 року виконкомом Воскресинцівської сільської ради, мати позивача [PERSON] померла 19.03.2007 року в с.Воскресинці Коломийського району, а чоловік [PERSON] - 23.05.2016 року в м.Коломиї Івано-Франківської області (а.с. 5, 6). Відповідно до довідки № 894, виданої 11.08.2016 року Воскресинцівською сільською радою, [PERSON] належав житловий будинок в с.Воскресинці, по вул. Лугова, 3, Коломийського району. Дане господарство станом на 01.07.1990 року належало до колгоспного двору. На вказану дату в цьому господарстві були зареєстровані: [PERSON] - голова двору; [PERSON] дочка; [PERSON] зять; [PERSON] - онук. На час смерті [PERSON] в зазначеному будинку проживали також вищеперелічені особи. На час смерті [PERSON] у вказаному будинку проживали позивач та відповідач [PERSON] Заповіт від імені [PERSON], посвідчений у виконкомі вказаної сільської ради 21.05.1984 року за реєстровим №6, не змінювався та не скасовувався (а.с.17). Судом також встановлено, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП Коломийське МБТІ, виданої 12.07.2016 року за №56332, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року, право власності на житловий будинок №3 в с.Воскресинці, по вул.Лугова, Коломийського району Івано-Франківської області на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого 22.12.1990 року згідно з рішенням виконкому Коломийської районної ради №268 від 12.12.1990 року, зареєстровано за [PERSON] - головою колгоспного двору (а.с.15). Судом також встановлено, що вказане свідоцтво про право власності втрачено, в звязку з чим позивачем подано відповідне оголошення в газету ЗР Інформ (а.с. 20). Згідно з даними технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ОКП «Коломийське МБТІ» 15.07.2016 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 68,4 кв.м. житловою площею 46,1 кв.м., та господарських будівель і споруд: погребу літера Б, вбиральні літера В, криниці №1, воріт, огорожі №2-4, вимощення І, (а.с. 9-14). Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори 09.08.2016 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що право власності на спірний будинок зареєстровано за [PERSON], як головою колгоспного двору, а правовстановлюючий документ на зазначене нерухоме майно відсутній (а.с.19). Судом встановлено, що згідно з даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №46101082, виданого вказаним нотаріусом 09.12.2016 року, після смерті [PERSON], яка померла 19.03.2007 року, відкрита спадкова справа №578, за номером у спадковому реєстрі - 42949839 (а.с.40). Судом також встановлено, що згідно з даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №46021644, виданої вказаним державним нотаріусом 03.12.2016 року, після смерті [PERSON], який помер 23.05.2016 року, у спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.37). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за позивачем права власності на спірне майно. На підставі наведеного, ст.ст.346, 392, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved