Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.01.2014 року в сумі 39433,93 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, 17.02.2015 року направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.01.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н. На підставі договору банк надав відповідачу кредит в сумі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач порушив умови кредитного договору, зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 28.10.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 39433,93 грн., з яких 27132,22 грн. заборгованість по кредиту, 9297,71 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 650,00 грн. заборгованість з комісії за користування кредиту, а також штраф відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. фіксована частина, 1854,00 грн. відсоткова складова. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.01.2014 року в сумі 39433,93 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому судовий збір у сумі 394,34 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved