Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором відновлювальної кредитної лінії № 35-32/350 від 15.06.2007 року, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] отримав у АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є позивач) кредит та зобов'язався на порядку та умовах, що визначені Договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші, передбачені платежі в строки та на умовах, що передбачені Договором та Графіком погашення кредиту. Внаслідок порушення графіку сплати коштів за відповідачем наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 82 383 грн. 13 коп. грн. 55 коп. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника [PERSON] , що випливають з Основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 15.06.2007 року позивач та [PERSON] уклали Договір поруки № 29, за умовами якого [PERSON] , як поручитель, поручається за виконання позичальником зобов'язань, що виникли на підставі Основного договору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Із матеріалів справи вбачається, що 15.06.2007 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», найменування якого змінено на ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем [PERSON] укладено Договір відновлювальної кредитної лінії № 35-32/350 (надалі - Договір). Як передбачено умовами п. 1.1.1 Договору, надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами - трншами, зі сплатою 16,0 % процентів річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеному Тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку 1 до цього Договору, що є невід'ємною складовою частиною цього Договору, в межах максимального ліміту заборгованості до 80 000,00 грн., з наступним графіком змін максимального лімітк заборгованості. (а.с. 5-19). Свої зобов'язання позивач виконав, що підтверджується заявою на видачу готівки № 4-001 від 19.06.2007 року (а.с. 26). У відповідності до п. 2.5 Договору сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, за який нараховано проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом у повній сумі. Відповідно до п. 3.3.7 Договору позичальник зобов'язаний сплачувати кредитору проценти у розмірі, передбаченому п. 1.1.1 цього Договору, в порядку, визначеному умовами цього Договору та Тарифами. Відповідно до п. 3.3.9 Договору, позичальник зобов'язаний здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку змін максимального ліміту заборгованості, визначеного в п. 1.1.1 цього Договору, у сумі різниць між максимальним лімітом заборгованості, що діяла у попередньому періоді та максимальним лімітом заборгованості, що діятиме у наступному періоді. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 34-45). В силу ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов'язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. У відповідності із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно із ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Позивачем станом на 14.09.2017 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в сумі 82 838 грн. 13 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом - 45 461,92 грн.; сума заборгованості за відсотками - 18 919,44 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 4 675,03 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 7 194,40 грн.; розмір інфляційних витрат за кредитом - 2 604,02 грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками - 3 983,32 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. В забезпечення виконання зобов'язання за Договором кредиту № 35-32/350 від 15.06.2007 року АКБ «Укрсоцбанк» було укладено договір поруки з [PERSON] (а.с.23-25), відповідно до якого поручитель поручився перед позивачем за виконання позичальником в повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобов'язань за кредитним договором, у тому числі щодо сплати позичальником усіх процентів, комісій, неустойки, регрес них та інших сум. У зв'язку з наведеним, поручитель повинен нести солідарну відповідальність з боржником. Частиною 1 ст. 553 ЦК України, передбачено, що за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527, 530, 546, 553, 554, 611, 612, 1048 1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 89, 141, 263-265, 273, 280-282, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved