Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Свої позовні вимоги [PERSON], [PERSON] мотивує тим, що [PERSON], є власником земельної ділянки, загальним розміром 3.7539 га., яка розміщена на території Райгородської сільської ради Немирівського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва про що свідчить Державний акт на право приватної власності на землю Серії [NUMBER] виданий 31 січня 2002 року Райгородською сільською радою Немирівського району Вінницької області. [PERSON], успадкувала за заповітом після смерті свого батька за заповітом земельну ділянку, загальним розміром 3.7539 га, яка розміщена на території Райгородської сільської ради Немирівського району Вінницької області призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акта на право приватної власності на землю - серія [NUMBER], виданий 31 січня 2002 року Райгородською сільською радою Немирівського району Вінницької області. Вказані земельні ділянки на даний час фактично використовуються за призначенням відповідачем - ТОВ «Ситковецьке» Немирівського району Вінницької області самовільно, без згоди та погодження з [PERSON], [PERSON]. Ще в кінці 2016 року були письмові звернення до директора СТОВ «Довіра», якого є правонаступником, [PERSON], з проханням не використовувати за призначенням вказані земельні ділянки так, як у позивапчів є бажання і необхідність їх використовувати самостійно. Однак, незважаючи на письмові попередження, земельні ділянки не були повернуті законним власникам, а саме [PERSON], [PERSON]. Крім того, [PERSON], [PERSON] стало відомо про те, що даними земельними ділянками розпоряджається і використовується за призначенням вже ТОВ «Ситковецьке», з яким позивачі не підписували будь-яких договорів оренди. [PERSON], [PERSON] звернулись з заявами до Головного управління Держгеокадастру у Віницькій області з приводу самовільного використання земельними ділянками ТОВ «Ситковецьке». Згідно Актів обстеження земельних ділянок та Актів перевірок дотримання вимог земельного законодавства від 10 квітня 2018 року було встановлено, що вищевказані земельні ділянки фактично використовуються ТОВ «Ситковецьке» за відсутності договорів оренди та за відсутності правочину щодо даних земельних ділянок, що є порушенням вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Вказані факти та дії директора ТОВ «Ситковецьке» згідно ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» кваліфікується як самовільне зайняття земельної ділянки. Таким чином, в даному випадку є явне в діях посадових осіб відповідача використання земельних ділянок [PERSON], [PERSON]без відповідних документів. Представник позивачів [PERSON], [PERSON], адвокат [PERSON] до суду надіслав заяву, в якій позов підтвердив, просить його задовільнити, справу розглянути у його відсутність і відсутність позивачів, стягнути з відповідача на користь [PERSON], [PERSON] понесені судові витрати. Представник відповідача ТОВ «Ситковецьке» Немирівського району в судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши письмові докази, ознайомившись з матеріалами справи вважає, що позов обгрунтований і підтверджений матеріалами справи, а саме Державним актом на право приватної власності на землю серія IV-ВН № 052120, Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.01.2018 року, Актом обстеження земельної ділянки від 10.04.2018 року, Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 10.04.2018 року, свідоцтвом про народження [PERSON], Свідоцтво про смерть [PERSON], Витягом про реєстрацію спадкової справи, Державним актом на право приватної власності на землю серія IV-ВН № 052119, Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.01.2018 року, Актом обстеження земельної ділянки від 10.04.2018 року, Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 10.04.2018 року. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне позов задовільнити. Статтями 125, 126 ЗК України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до вимог ст. 90 Земельного Кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 212 Земельного кодексу України зазначено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Згідно ст.ст. 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Outcome: approved