Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Публічно акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про повернення безпідставно набутих грошових коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 серпня 2012 року між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та [PERSON] був укладений договір №0807945600 про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватися з використанням платіжної картки або її реквізитів відповідно до вимог чинного законодавства України. На виконання умов договору, відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] у національній валюті та 27 вересня 2013 року в касу Шевченківського відділення №1 Київської регіональної дирекції АТ «Райффайзен банк Аваль» було внесено грошові кошти в сумі 17 860,00 гривень для поповнення його карткового рахунку. Однак внаслідок помилки, допущеної касиром відділення банку, сума коштів 17860,00 гривень була зарахована двічі. Таким чином на картковий рахунок відповідача замість 17860,00 гривень помилково було зараховано 35720, 00 гривень, внаслідок чого на Шевченківському відділенні №1 Київської регіональної дирекції АТ «Райффайзен банк Аваль» виникла нестача в сумі 17860,00 гривень. Відповідач підтвердив отримання 35 720,00 гривень та пообіцяв найближчим часом помилково зараховану суму 17860,00 гривень повернути. На виконання домовленості ним 25 жовтня 2013 року на картковий рахунок були внесені кошти в сумі 7600 гривень на погашення нестачі. Однак в подальшому відповідач припинив повернення коштів, в результаті чого залишок грошових коштів в сумі 10100 гривень залишився неповернутий. На підставі зазначеного позивач просить стягнути з відповідача на свою користь безпідставно набуті грошові кошти у сумі 10100 гривень, а також судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги за обставин викладених у позовній заяві. Просив задовольнити. Не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с.24). Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 07 серпня 2012 року між Публічний акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль» та [PERSON] був укладений договір №0807945600 про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватися з використанням платіжної картки (а.с.7-11). На виконання умов договору, відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] у національній валюті та забезпечено можливість проведення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки або її реквізитів відповідно до вимог чинного законодавства України. Згідно заяви на переказ готівки №171U85754 та квитанції 0024 від 27 вересня 2013 року в касу Шевченківського відділення №1 Київської регіональної дирекції АТ «Райффайзен банк Аваль» було внесено грошові кошти в сумі 17860,00 гривень для поповнення карткового рахунку [PERSON] (а.с.12). Проте з виписки по рахунку відповідача №0807945600 від 26 лютого 2014 року (а.с.13) вбачається, що 27 вересня 2013 року на картковий рахунок відповідача двічі була перерахована сума у розмірі по 17 860,00 гривень, тобто 35 720,00 гривень. Даний факт також підтверджується пояснювальною запискою касира-стажера Шевченківського відділення №1 Київської регіональної дирекції АТ «Райффайзен банк Аваль» [PERSON] Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України (надалі -ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно вимог ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Як встановлено в судовому засіданні, поповнення карткового рахунку відповідача в подвійному розмірі відбулась саме у зв'язку з рахунковою помилкою, в результаті технічного збою принтера, що підтверджується пояснювальною запискою касира-стажера Шевченківського відділення №1 [PERSON] (а.с.26). При цьому, відповідач підтвердив, отримання 35720,00 гривень, а також те, що повторна сума 17 860,00 гривень йому була нарахована помилково. Так, ним 25 жовтня 2013 року на погашення нестачі були внесені на картковий рахунок грошові кошти в сумі 7 600 гривень (а.с.13). Однак в подальшому відповідач припинив повернення коштів. 14 січня 2014 року на адресу відповідача позивачем направлено лист-вимогу №Р1-1370-1/21 про повернення відповідачем на рахунок позивача помилково перерахованих останнім відповідачу грошових коштів в сумі 10100, 00 гривень. (а.с.14,15). Однак, вимогу позивача відповідач залишив без уваги. Таким чином, беручи до уваги наведене, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та ґрунтуються на належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» про стягнення з відповідача на користь позивача суми безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 10100,00 гривень є обґрунтованим і такими, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп, які сплачено позивачем за подання позову до суду. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 15, 16, 387, 1212, 1215 ЦК України та

Outcome: approved