Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просив винести рішення, яким звільнити його від сплати заборгованості за аліментами за період з 18.11.2014 по квітень 2019 року у розмірі 34730,33 грн. нарахованої згідно виконавчого листа № 134/2365/14-ц виданого Крижопільським районним судом Вінницької області 25.12.2014. Вказав, що рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 10.12.2014, справа № 134/2365/14-ц з нього стягнуто на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.11.2014 і до досягненням дітьми повноліття. Виконавчий лист за цим рішенням видано було відповідачу 25.12.2014. Через кілька років, а саме у травні 2019 року відповідач звернулася до Крижопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області із заявою про відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] , хоча вони із відповідачем проживали до 2015 року однією сімєю. З листопада 2015 року відповідач по вересень 2017 року перебувала за кордоном, їхній син проживав з ним. По сьогоднішній день він спілкується з сином, допомагає йому матеріально. Таким чином, у період з листопада 2014 року по листопад 2015 року, він проживав з відповідачкою однією сімєю, спільно займалися матеріальним утриманням їхніх дітей. У період з листопада 2015 року по вересень 2017 року, діти проживали з ним та знаходились на його утриманні, оскільки відповідач була відсутня. З вересня 2017 року по грудень 2017 року його син [PERSON] , проживав у гуртожитку. У період з січня 2018 року по травень 2019 року він допомагав сину матеріально. В судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, а також відмовився від вимоги про стягнення відповідача судових витрат по справі. Представник позивача підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про місце, день та час слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомила. За таких підстав суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 10.12.2014, справа № 134/2365/14-ц з позивача було стягнуто на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.11.2014 і до досягненням дітьми повноліття. Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 10.12.2014 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10). Відповідно до довідки №263, № 262 від 17.05.2019, виданої Шарапанівською сільською радою, позивач проживав разом із дружиною та дітьми з 1996 року по листопад 2015 року, однак з листопада 2015 року мати дитини [PERSON] по 01.09.2017 на території Шарапанівської сільської ради не проживала, а син [PERSON] проживав з позивачем (а.с. 15-16). Згідно з довідкою Навчально - виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І - ІІІ ступенів - Дошкільний навчальний заклад» [ADDRESS] № 234 від 22.05.2019 син [PERSON] навчався в даному закладі з листопада 2015 року по 2017 рік і дитиною опікувався позивач (а.с.17). Постановою від 07.05.209. ВП №59038338 відкрито виконавче провадження про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів за рішенням Крижопільського районного суду від 25.12.2014 (а.с. 12), та згідно з розрахунком заборгованості від 25.12.2014 заборгованість [PERSON] по виплаті аліментів за період з 18.11.2014 по квітень 2019 року складає суму 34730,33 грн. (а.с.14). В судовому засіданні допитаний свідок [PERSON] який пояснив, що позивач [PERSON] є його сусідом. Сторони перебували в шлюбі. Діти проживали разом із батьком, оскільки відповідач [PERSON] поїхала на заробітки за кордон. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач та відповідач перебували в шлюбі. Після розірвання шлюбу проживали разом. Згодом [PERSON] поїхала на зробітки, а їхні діти залишилися з [PERSON] та перебували на його утриманні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживає в [ADDRESS] близько 20 років. Позивач та відповідач перебували в шлюб, а згодом розлучилися. В них є троє дітей, які залишились проживати з позивачем та перебували на його утриманні, оскільки відповідач виїхала за кородон і її не було приблизно 2 роки. Свідок [PERSON] . В судовому засіданні пояснив, що дійсно з 18.11.2014 до вересня 2017 року проживав з батьком [PERSON] в [ADDRESS] та знаходився на його утриманні. У вересні 2017 року проживав в гуртожитку Крижопільського училища до січня 2018 року і його утримували і батько і матір. З січня 2018 року проживав на квартирі матері, де проживаю і по даний час. Батько по сьогоднішній день продовжує утримувати його. Вважає, що його батька слід звільнити від сплати заборгованості по аліментах. Відповідно до положень ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частиною 2 ст.197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному Законі сутті цієї норми не змінює. Отже, за змістом цієї норми права, особа з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі у випадку зміни будь яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, у тому числі щодо припинення такого обов`язку. При цьому зазначена норма не надає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому не можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів першочергово дитини, змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Зазначені правові висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 15.05.2019 в справі № 511/219/18, які обов`язкові до врахування. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (звільнення від сплати заборгованості), обставинами, які підлягають доказуванню у справі, є місце проживання дітей в певний час та їх утримання, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Враховуючи встановлені судом обставини, зокрема що дитина [PERSON] [INFO] проживав разом із батьком позивачем тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом звільнення його від примусового стягнення заборгованості по аліментам на користь відповідача за період, коли діти фактично перебували на його повному матеріальному утриманні, що цілком буде відповідати принципам справедливості. За наведених підстав суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог. На підставі ст.ст. 179, 180, 181, 197 СК України,

Outcome: approved