Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 15.08.2019 ТОВ «УФК» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, в якій просило звернути стягнення на предмет застави в рахунок часткового погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11172742000 від 20.06.2007 та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1921 грн., оскільки останній не виконує умови договору. Вказує, що 20.06.2007 АКІБ «УкрСиббанк» уклав договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №111727420000 з [PERSON] , відповідно до якого Банк надав [PERSON] кредитні кошти (кредит) в сумі 9492,00 дол. США, та [PERSON] зобов`язався сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у Договорі. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 47934,60 грн. за курсом НБУ на дату укладення договору. Відповідно до п.2.1 Договору визначено, що у забезпечення виконання усіх грошових зобов`язань в повному обсязі Позичальника за договором, Позичальник передає в заставу банку, а банк приймає наступне рухоме майно - транспортний засіб марки Daewoo FSO Lanos ТF69Y, 2007 року, колір чорний, номери агрегатів [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Пунктом 2.2 вищевказаного договору визначено, що домовленістю сторін вартість предмету застави складає 47935,00 грн. 17.11.2016 між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено Договір факторингу №46, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11172742000 від 20.06.2007, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія». В свою чергу, позивач набув статусу заставодержателя відносно вказаного предмету застави, про що зроблено запис в Державному реєстрі. Станом на дату укладення договору факторингу №46 від 17.11.2016, сума заборгованості [PERSON] перед новим кредитором, тобто позивачем за кредитним договором № 11172742000 від 20.06.2007 становить 86271,37 грн. Позивачу стало відомо, що боржник [PERSON] помер [INFO] . Під час вжиття заходів щодо встановлення осіб, які набули право власності на автомобіль, який перебуває в заставі у позивача, у липні 2019 року було встановлено, що станом на 10.11.2010 заставлений автомобіль належить новому власнику [PERSON] , та автомобілю присвоєні нові номерні знаки - [NUMBER], дозвіл про зняття якого з обліку не надавався позивачем, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду, просить звернути стягнення на предмет застави - автомобіль Daewoo FSO Lanos ТF69Y, 2007 року, колір чорний, номери агрегатів [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності відповідачу в рахунок часткового погашення зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11172742000 від 20.06.2007, що складають 47935,00 грн., в тому числі сума простроченого основного боргу - 47935,00 грн. Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно повернутого за закінченням терміну зберігання поштового повідомлення, а.с. 38-39, 65-68, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзив на позов до суду не надавав. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 09-15 год. 10.10.2019, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 10.10.2019 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 09-45 год. 20.11.2019 та витребувано з Регіонального сервісного центру МВС у Кіровоградській області інформацію щодо нового власника заставного автомобіля - марки DaewooFSOLanosТF69Y, 2007 року, колір чорний, номери агрегатів [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який належав [PERSON] , з зазначенням прізвища, ім`я, по-батькові, дати народження, адреси реєстрації та нових номерних знаків, що присвоєні новому власнику автомобіля. Ухвалою суду від 20.11.2019 відкладено розгляд справи на 10-00 год. 17.12.2019, у зв`язку з неявкою сторін. 17.12.2019 справу знято з розгляду до 11-30 год. 23.01.2020, у зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із матеріалів справи, 20.06.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11172742000 (а.с. 6-9). Відповідно до п.1.1 Договору, Банк зобов`язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) в сумі 9492,00 дол. США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 47934,60 грн. за курсом НБУ на дату укладення договору (а.с. 6-9). Згідно пп. 1.2.2 Позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в термін та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 19.06.2014, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору та/або умов відповідної угоди Сторін. Підпунктом 1.3.1 Договору передбачено, що за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13,0%. Відповідно до п. 2.1 Договору, у забезпечення виконання усіх грошових зобов`язань в повному обсязі Позичальника за Договором надається порука [PERSON] , згідно договору поруки №11172742000 П від 20.06.2007, порука [PERSON] , згідно договору поруки №11172742000 П/2 від 20.06.2007, а також Позичальник передає у заставу, а Банк приймає наступне майно, а саме - транспортний засіб: марка Daewoo FSO Lanos ТF69Y, 2007 року, колір чорний, номери агрегатів [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . 17 листопада 2016 року між Публічним акціонерним товариством «УкраСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» укладено Договір факторингу № 46, відповідно до умов якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника реального та належного виконання обов`язків за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11172742000 від 20 червня 2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] , що також підтверджується актом приймання-передачі права вимоги від 22.11.2016 (а.с. 11-18, 22). Згідно реєстру боржників до договору факторингу № 46 від 17 листопада 2016 року, заборгованість [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11172742000 від 20.06.2007 становить у розмірі 86271,37 грн. (а.с. 19-21). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданим Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 414 (а.с. 10). Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, 04.03.2010 внесено запис на підставі Договору застави транспортного засобу №11172742000 від 20.06.2007, відповідно до якого обтяження є автомобіль марки Daewoo FSO Lanos ТF69Y, 2007 року, колір чорний, номери агрегатів [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 24). Згідно інформаційного листа Регіонального сервісного центру в Кіровоградській області Міністерства внутрішніх справ України від 11.12.2019, транспортний засіб Daewoo Lanos, 2007 року, чорного кольору, номери агрегатів [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 10.11.2010 переєстровано на громадянина [PERSON] , [INFO] , та видано нові номерні знаки [NUMBER] (а.с. 61-62). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що необхідно відмовити в задоволенні позову. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про заставу» та Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що передбачено ч. 1 ст. 2 ЦПК України. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами Договору № 11172742000 від 20.06.2007 , та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України, позичальник [PERSON] зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів, що передбачено ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. У силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави), що передбачено ст. 572 ЦК України. Як визначено ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення. Включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставного майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимог, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу», що кореспондується із положенням статті 589 Цивільного кодексу України, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом або договором, - неустойку), необхідні витрати та утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Статтею 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Так, відповідно до досліджених судом письмових доказів, до матеріалів справи не додано розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Українська факторингова компанія», а тільки надано реєстр боржників до договору факторингу № 46 від 17 листопада 2016 року, згідно якого заборгованість [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11172742000 від 20.06.2007 становить у розмірі 86271,37 грн., тобто надано лише реєстр із встановленням суми боргу [PERSON] , який помер [INFO] , перед ТОВ «Українська факторингова компанія», але надано самого розрахунку суми боргу, не зрозуміло, які саме нарахування входять до загальної суми боргу, не зрозуміло на яку саме дату сума боргу складає 86271,37 грн. Судом встановлено, що саме [PERSON] , який помер [INFO] , уклав договір про надання споживчого кредиту з ПАТ «УкрСиббанк», автомобіль було знято 21.07.2010 з обліку в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів та передано до комісійної мережі, потім майже через пів року, а саме 10.11.2010 авто було перереєстровано на ім`я відповідача [PERSON] , тобто з наданих до суду доказів, суд позбавлений можливості встановити ким та на якій підставі спірний автомобіль був знятий з реєстрації в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, за наявності обтяження спірного рухомого майна, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а.с.24. Згідно ст.9 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні. У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов`язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п`яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону. Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Аналізуючи вимоги ч.1 ст.10 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», лише у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження його рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оскільки судом встановлено, що боржник за кредитним договором № 11172742000 від 20.06.2007, [PERSON] помер [INFO] , що виключає можливість відчуження спірного авто відповідачу саме боржником [PERSON] , який не мав права його відчужувати, оскільки авто перебуває в заставі, за наданих суду доказів не можливо встановити чи отримували спадкоємці спадщину на спірне рухоме майно, не можливо встановити яким чином, ким та на якій підставі авто було знято з реєстрації в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів та передано в комісійну мережу, не надано доказів, що відповідачу було відомо про знаходження спірного авто в заставі, тому суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст. 509, 512, 513, 514, 525, 526, 527, 546, 572, 589, 1054, 1077 ЦК України, Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,

Outcome: dismissed