Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» (далі - АТ «Криворіжгаз») звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу. Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами. Позивачу на підставі постанови НКРЕКП №845 від 29.06.2017 видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах міста Кривого Рогу (крім житлового масиву Інгулець та Криворізького району Дніпропетровської області). Відповідачі є споживачами природного газу за адресою: [ADDRESS] . 07.08.2018 за адресою місця проживання відповідачів представниками АТ «Криворіжгаз» було складено акт про порушення №3292, відповідно до якого було виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року, а саме: ознаки несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу прихованими заходами. Акт про порушення підписано представниками АТ «Криворіжгаз» та відповідачем [PERSON] із зауваженнями. Відповідач не надав доступ для зняття лічильника для проведення експертизи. У зв`язку з цим, останнього було повідомлено про необхідність надати доступ для демонтажу ЗВТ для позачергової повірки та бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. У подальшому, 20.08.2018 за адресою місця проживання відповідачів представниками АТ «Криворіжгаз» було складено акт про порушення №3315, відповідно до якого було виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року, а саме: несанкціонований відбір природного газу споживачем шляхом несанкціонованого втручання в роботу ГРМ та в роботу ЗВТ внаслідок самовільного демонтажу. Акт про порушення підписано представниками АТ «Криворіжгаз» , відповідачі від підпису відмовились. 27.09.2018 в приміщенні АТ «Криворіжгаз» було проведено засідання комісії з розгляду актів про порушення, за результатами засідання комісією прийнято рішення про задоволення актів про порушення та виконання нарахування за необлікований об`єм природного газу по акту №3292 від 07.08.2018 за період з 07.08.2017 по 07.08.2018 на суму 87604,31 грн, по акту №3315 від 20.08.2018 за період з 07.08.2018 по 20.08.2018 на суму 2000,72 грн. Боржникам в установленому порядку було направлено рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, однак сплата боргу у повному обсязі не здійснена. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм та обсяг природного газу, у розмірі 89 605,03 грн та понесені судові витрати у вигляді судового збору. 20 січня 2020 року на підставі ухвали суду, з метою виконання вимог частини 1 статті 189 Цивільного процесуального кодексу України розпочато підготовче провадження у справі, розгляд якої здійснюється у загальному порядку. Ухвалою суду від 22 квітня 2020 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] , під час розгляду справи позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] та її представник, адвокат Пилипенко Д.О., заперечували проти позову, зазначаючи, що відповідачі у лічильник газу не втручалися, до того ж, після першої перевірки дотримання вимог Кодексу, лічильник газу, разом з коробом, в якому його було встановлено, було викрадено, з даного приводу відповідач [PERSON] зверталась до Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області з відповідними заявами. Крім цього, відповідачі не мешкають за даною адресою домоволодіння, тобто, відповідач [PERSON] є лише його власником, а відповідач [PERSON] мешкає та зареєстрований за іншою адресою, про що свідчать додаткові письмові докази, які 25.08.2020 надав до суду адвокат Пилипенко Д.О., а саме, договір про надання населенню послуг з газопостачання, укладений між позивачем та відповідачем [PERSON] ; листи-відповіді Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, щодо заяв [PERSON] від 20.08.2018 та від 18.10.2019; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої вбачається, що право власності на домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано за відповідачем [PERSON] ; акт виданий ТОВ «Сітісервіс-КР», в якому зокрема зазначено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з постановою НКРЕКП №1274 від 16.04.2015 ПАТ «Криворіжгаз» наділене правом провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг та Криворізького району Дніпропетровської області (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в м. Кривий Ріг) в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні підприємства. В Кодексі газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015, зазначено, що оператор газорозподільної системи (далі Оператор ГРМ) це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Отже, позивач є газорозподільним підприємством оператором газорозподільної системи в розумінні п.п. 3 п. 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем. Згідно з п. 4 гл. 3 розділу 6 Кодексу, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу. В пункті 7 гл. 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договорі розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документальне підтверджене споживання природного газу. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 10.08.2007 між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання №1104073. Згідно з п. 1 укладеного Договору, Виконавець зобов`язується безперервно надавати споживачеві, членам його сім`ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного газу від групових резервуарних установок для побутових потреб, з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбаченим цим договором. Відповідно до п.п. 10 п. 27 вказаного Договору, споживач зобов`язаний не підключати нові (додаткові) газові прилади і пристрої, не змінювати місце їх розташування та не втручатися в роботу внутрішньо будинкових систем газопостачання без узгодження з виконавцем. Споживач несе відповідальність згідно із законодавством: за самовільне підключення до системи газопостачання; навмисне пошкодження лічильника газу, пломб на ньому, порушення цілісності або пошкодження повір очного тавра, а також дії, що призводять до заниження показань лічильника; відмову представниками виконавця у доступі до квартири, приватного будинку і підсобних приміщень для, зокрема, демонтажу або монтажу лічильника газу, пов`язаних з проведенням його періодичної та позачергової повірки, що зазначено у п.п. 3), 4), 7) п. 32 Договору. З урахуванням наведеного відповідачі, які мешкають за адресою: [ADDRESS] , є споживачами природного газу. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, відповідно до акта про порушення №3292 від 07.08.2018, за адресою мешкання відповідачів представниками АТ «Криворіжгаз» було виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: ознаки несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу прихованими заходами, тобто підозра щодо зміни конструкції лічильника газу, сумніви щодо результатів вимірювання об`ємів газу внаслідок роботи лічильника з гальмуванням. У зв`язку з відмовою споживача у демонтажі лічильника на експертизу та виявленими ознаками втручання, розподіл газу припинено. На з`єднанні корпусу суматору і лічильника газу додатково встановлено пломби-наліпки «Бар`єр» №ЮЛ6634293, ЮЛ6634294. Акт підписаний представниками позивача та відповідачем [PERSON] із зауваженнями, а саме, з актом відповідач не згодний. Крім цього, відповідно до акта про порушення №3315 від 20.08.2018, за адресою мешкання відповідачів представниками АТ «Криворіжгаз» було виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціонований відбір природного газу споживачем, шляхом несанкціонованого втручання в роботу ГРМ та робот ЗВТ, тобто, відсутність охоронної пломби встановленої на з`єднанні лічильника з газопроводом, відсутність лічильника внаслідок самовільного демонтажу. Порушення здійснене після складання акта про порушення, щодо несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ прихованими заходами. Самовільне відновлення газопостачання, відсутність пломби на запірному пристрої та безоблікове споживання природнього газу. На з`єднанні корпусу суматору і лічильника газу додатково встановлено пломби-наліпки «Бар`єр» №ЮЛ6634293, ЮЛ6634294. Акт підписаний представниками позивача та відповідачем [PERSON] із зауваженнями, а саме, з актом відповідач не згодний. 27 вересня 2018 на засіданні комісії АТ «Криворіжгаз» з розгляду актів про порушення, вирішено затвердити Акти про порушення №3292 та №3315 про що складено протокол №77.З цього ж протоколу вбачається, що за результатами розгляду актів про порушення, на засіданні комісії прийнято рішення про виконання нарахування за необлікований об`єм природного газу по акту №3292 від 07.08.2018 за період з 07.08.2017 по 07.08.2018 на суму 87604,31 грн, по акту №3315 від 20.08.2018 за період з 07.08.2018 по 20.08.2018 на суму 2000,72 грн, також було складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості та рахунок на оплату. Вказані документи було направлено на адресу відповідачів поштою. Так, відповідно до п.п. 3 п. 1 Глави 2 Розділу 11 Кодексу, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Згідно з п. 2 Глави 10 Розділу 10 Кодексу, після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі - пломба), у присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та, за бажанням, пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (по одному екземпляру для кожної сторони), в якому чітко зазначає, зокрема сторону, відповідальну за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу. Разом з цим, п. 6 Глави 10 Розділу 10 Кодексу, передбачено, що якщо при обстеженні пакувального пакета (тари) виявляється факт пошкодження пломби, встановленої на пакувальному пакеті (тарі), або пакувальний пакет з пломбою/ЗВТ не буде своєчасно доставлений відповідальною стороною на експертизу, а відповідальною стороною за його доставку на експертизу був визначений споживач (суб`єкт ринку природного газу) - факт пошкодження пломби або недоставка на експертизу пакувального пакета має розглядатися як підтвердження фактів (підозр), визначених у протоколі, з відповідними наслідками, передбаченими цим Кодексом. Крім цього у підпункті 2 п. 1 Глави 2 Розділу ХІ Кодексу зазначено, що до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване відновлення газопостачання. Відповідно до п. 2 Глави 3 Розділу ХІ Кодексу, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Поряд з цим відповідно до п. 1 Глави 3 Розділу 11 Кодексу, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Якщо несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу здійснено шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня встановлення лічильника газу та/або пломби, які виявились пошкодженими (їх встановлення повинно підтверджуватися відповідним актом про їх встановлення), але не більше 12 місяців. Відповідно до п. 11 Глави 5, розділу 11 Кодексу, за результатами розгляду актів про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково. При задоволенні акта про порушення складається акт-розрахунок недооблікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачі на засідання комісії не з`явилися, ЗВТ на експертизу не доставили, що вбачається з протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення №77 від 27.09.2018. Під час розгляду справи відповідач [PERSON] та її представник причиною недоставки ЗВТ на експертизу посилаються на форс-мажорні обставини, а саме, крадіжку ЗВТ з фасаду житлового будинку, про що надають довідки з Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, проте суд критично оцінює дану ситуацію, що склалася та вважає, що факт недоставки ЗВТ на експертизу спричинили саме дії відповідачів, адже як встановлено, саме відповідачі відмовились від демонтажу ЗВТ та направлення його на експертизу, що, на думку суду, свідчить про умисне приховування ЗВТ відповідачами, з метою приховування несанкціонованого втручання в його роботу. Окрім цього саме відповідачі були відповідальними за доставку ЗВТ на експертизу, ЗВТ на експертизу не доставили, після припинення газопостачання та опломбування вводу, самовільно під`єдналися до газових мереж та безобліково користувались послугами позивача, тому з огляду на приписи п. 6 Глави 10 Розділу 10 Кодексу та п. 2 Глави 3 Розділу ХІ Кодексу, дії позивача з нарахування недооблікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості є правомірними. Водночас суд не приймає доводи відповідача [PERSON] та її представника, а саме, що відповідачі не мешкають за даною адресою домоволодіння, а відповідач [PERSON] є лише його власником, тому є неналежними відповідачами, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 319 і ст. 322 ЦК України, власність зобов`язує і власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, крім цього, як встановлено судом, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено відповідний договір про надання послуг, а відповідач [PERSON] був присутнім під час складання акта про порушення від 07.08.2018, про що свідчить його підпис у акті, крім цього, факт проживання відповідачів підтверджується відеозаписом фіксації порушень, який було оглянуто під час розгляду справи. Таким чином, оскільки за результатами розгляду актів про порушення на засіданні комісії прийнято рішення про їх задоволення, розрахунок недооблікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості виконано відповідно до вимог Кодексу, суд вважає, що існують правові підстави для задоволення позову та стягнення з відповідачів на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу у сумі 89605,03 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Отже, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідачів на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved