Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. 20.11.2020 року [PERSON] звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Предметом заяви є встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , 1989 року народження; встановлення факту належності Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №019135, виданого на ім`я [PERSON] , померлому [INFO] [PERSON] ; встановлення факту належності Свідоцтва про право власності на житловий будинок в [ADDRESS] , виданого на ім`я [PERSON] , померлому [INFO] [PERSON] . Підставою вимог заяви є те, що [INFO] в с. Зелена Надвірнянського району Івано-Франківської області помер її батько [PERSON] , якому за життя на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №019135, виданого 02.09.2003 року, належала земельна ділянка кадастровий номер 7123783500:02:002:0132, площею 2,57 га, розташована в адмінмежах Куцівської сільської ради Смілянського району Черкаської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; на підставі Свідоцтва про право власності належав житловий будинок в [ADDRESS] . Таким чином після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищезазначене майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Смілянського районного нотаріального округу Компанієць О.Г. Проте, у зв`язку з встановленими нотаріусом при вивченні документів невідповідностей у імені спадкодавця, зокрема у правовстановлюючих документах на нерухоме майно зазначено « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть спадкодавця - « [PERSON] », приватним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Тому заявник змушена звернутися за захистом своїх прав у судовому порядку. Встановлення даних фактів має для заявника юридичне значення, оскільки від них залежить її право на спадщину. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Ротмістрівської сільської ради Смілянськогго району Черкаської області в судове засідання не з`явився, за підписом сільського голови Ховайби В.І. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника, вимоги [PERSON] визнав, не заперечив щодо їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що [INFO] в с. Зелена Надвірнянського району Івано-Франківської області помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис про смерть №52 (а.с.7). У свідоцтві про народження спадкодавця серії [NUMBER] його прізвище, ім`я та по-батькові вказано також, як « [PERSON] » (а.с.10). Тобто як у свідоцтві про народження, так і у свідоцтві про смерть ім`я спадкодавця зазначено, як « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , її батьками вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.10). По-батькові заявника зазначено, як « [PERSON] ». Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Отже, за життя спадкодавець був власником земельної ділянки кадастровий номер 7123783500:02:002:0132, площею 2,57 га, розташованої в адмінмежах Куцівської сільської ради Смілянського району Черкаської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №019135, виданого на ім`я [PERSON] ; на підставі Свідоцтва про право власності спадкодавцю також належав житловий будинок в [ADDRESS] . Даний правовстановлюючий документ також був виданий на ім`я [PERSON] (а.с.8,9). Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне померлому за життя майно. На підставі заяви [PERSON] приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Компанієць О.Г. була заведена спадкова справа №111/2019 до майна померлого [PERSON] (а.с.22-39). Проте, у зв`язку з встановленими нотаріусом при вивченні документів невідповідностей у імені спадкодавця, зокрема у правовстановлюючих документах на нерухоме майно зазначено « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть спадкодавця - « [PERSON] », приватним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №101/02-14 від 20.07.2020 року (а.с.11). Таким чином, існують невідповідності у імені батька заявника та у по-батькові самої [PERSON] , зазначених у різних документах. Згідно листа Малинського районного відділу ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №905/21.8-23 від 17.10.2020 року, внести зміни до актового запису про смерть №52 від 02.10.2019 року в частині зміни імені померлого з « [PERSON] » на « [PERSON] » не представляється можливим, оскільки відповідно до пред`явлених документів (паспорта та лікарського свідоцтва про смерть) свідоцтво про смерть було видано на [PERSON] (а.с.12). Відповідно до листа Відділу у Малинському районі ГУ Держагеокадастру у Житомирській області №К-30/0-0.18-28/144-20 від 29.10.2020 року, внести зміни до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №019135, виданого на ім`я [PERSON] , не представляється можливим, оскільки всі нормативні документи, які регламентували заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку, починаючи з 1993 року, забороняють будь-які виправлення у правовстановлюючому документі. З 2013 року державні акти не видаються, а тому виправити помилку в самому документі, який був виданий раніше, неможливо (а.с.14). У зв`язку з даними обставинами заявник позбавлена можливості у досудовому порядку внести зміни до документів, виданих на ім`я її померлого батька. Разом з цим, встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючих документів спадкодавцю для заявника має юридичне значення, оскільки від них залежить право [PERSON] на спадщину. Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку окремого провадження. Згідно до п. 1 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. При дослідженні матеріалів справи суд дійшов висновку, що у офіційних документах, які видавалися у різний період часу на ім`я спадкодавця була допущена помилка у зазначенні його імені, а тому аналіз досліджених доказів в їх сукупності дає підстави для задоволення вимог заяви в даній частині, так як встановлено факт відносин [PERSON] та [PERSON] , як батька та доньки. Щодо вимоги заявника про встановлення факту належності правовстановлюючих документів спадкодавцю, суд зазначає наступне. За правовими позиціями Верховного Суду щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даних вимог заяви. Встановлення даних фактів має юридичне значення, бо від них залежить право заявника на отримання спадщини після смерті батька. Визнання даного факту не суперечить правам та інтересам третіх осіб.

Outcome: approved