Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до Михайлівського районного суду Запорізької області з позовними вимогами до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 014/17-05/3909-01 від 15 жовтня 2007 року та Додатковою угодою № 1 від 09 квітня 2009 року у сумі 83 581,63 (вісімдесят три тисячі п'ятсот вісімдесят одна) гривня 63 копійки, - двоповерховий житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 118,93 кв.м., житловою площею 54,09 кв.м., будинок розташований на земельній ділянці площею 0,10 га, та належить [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Тимошівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області 13 вересня 2007 року, зареєстрованого в КП «Михайлівське архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро» Запорізької області 13 вересня 2007 року за № 15910166 - шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконання провадження за ціною визначеною незалежним експертом в ході проведення виконавчих дій та задовольнити за рахунок предмету іпотеки майнові вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль». Крім того позивач просив суд стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 835,82 (вісімсот тридцять п'ять) гривень вісімдесят дві копійки. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до Кредитного договору № 014/17-05/3909-01 від 15 жовтня 2007 року Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», було надано [PERSON] споживчий кредит у сумі 100 000,00 гривень зі сплатою 13,5 % річних. За умовами укладеного договору відповідач зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора. Відповідно до укладеної між сторонами Додаткової угоди № 1 від 09 квітня 2009 року відповідач зобов'язався щомісячно повертати кредитні кошти згідно графіка погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 14 жовтня 2017 року. Крім того, [PERSON] зобов'язався щомісячно сплачувати Банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 13,5 % річних. У порушення умов укладеного договору відповідачем не здійснюється щомісячна сплата кредиту, в зв'язку з чим станом на 13 листопада 2013 року заборгованість по кредиту становить 65 177,43 гривень. Крім того, в порушення положень ч.1 ст.1048 ЦК України, відповідачем не виконуються умови щодо сплати відсотків, в зв'язку з чим заборгованість по сплаті відсотків становить 6 099,23 гривень. На підставі ст.624 ЦК України та умов кредитного договору (п.10.1 договору), за порушення відповідачем зобов'язання щодо своєчасної сплати кредиту та погашення відсотків, Банком нараховано пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, яка складає 12 304,97 гривень. Загальна заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» станом на 13 листопада 2013 року складає 83 581,63 гривень. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 29 жовтня 2007 року між сторонами було укладено Договір іпотеки № 014/17-05/3909-01/2, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: двоповерховий житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 118,93 кв.м., житловою площею 54,09 кв.м., будинок розташований на земельній ділянці площею 0,10 га, та належить [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Тимошівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області 13 вересня 2007 року, зареєстрованого в КП «Михайлівське архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро» Запорізької області 13 вересня 2007 року за № 15910166. На підставі пунктів 6.1, 6.2, 3.1.4 Договору іпотеки позивач зазначає про його право звернути стягнення на заставлене майно та стягнути з відповідача суму основного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та пені в зв'язку з невиконанням боржником своїх зобов'язань за договором. На обґрунтування позовних вимог, позивачем надані суду: - розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с.7-9); - світлокопія кредитного договору (а.с.10-20); - світлокопія договору іпотеки (а.с.21-29); - світлокопія додаткової угоди (а.с.30-31); - світлокопія вимоги про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором (а.с.32-33); - світлокопія паспорту та ідентифікаційного номеру відповідача (а.с.34-35); - світлокопія статуту ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.36-38); - підтвердження сплати судового збору (а.с.1). Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, що містить клопотання про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Відповідач, на адресу якого в установлені законом порядку неодноразово направлялися судові виклики, в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не сповіщені. За наявності відомостей про отримання відповідачем судових викликів, неявки відповідача в судове засідання, відсутність повідомлень про причини неявки, згоди представника позивача на заочний розгляд справи, судом прийнято рішення про можливість ухвалення заочного рішення відповідно до положень ст.ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи серед яких позовну заяву, докази на обґрунтування позовних вимог, докази на підтвердження судових витрат, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог й потреби їх задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного: - відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; - відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; - відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; - відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; - на підставі наданих матеріалів, судом встановлено, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 014/17-05/3909-01 від 15 жовтня 2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 100 000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних з кінцевим терміном повернення 14 жовтня 2017 року. Крім того, 09 квітня 2009 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1, згідно якої відповідач зобов'язався повертати кредитні кошти згідно графіка погашення у новій редакції та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами. - згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості по кредиту та відсоткам. Відповідно до ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно п.10.1 Кредитного договору у випадку порушення відповідачем графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, нараховується пеня в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Пунктами 5.5, 6.5 Кредитного договору встановлена відповідальність [PERSON] в разі порушення зобов'язань, що полягає у достроковому поверненні кредиту, відсотків та інших платежів у випадку невиконання умов договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, коли договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати відсотків, належних йому. Загальна сума заборгованості відповідача за укладеним договором згідно розрахунків, наданих позивачем, становить 83 581,63 гривень; - крім того, судом встановлено, що на забезпечення виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за Кредитним договору 29 жовтня 2007 року між сторонами укладено Договір іпотеки № 014/17-05/3909-01/2, згідно якого відповідач надав в іпотеку належне йому нерухоме майно. Згідно пунктів 6.2, 6.1 вказаного договору, позивач набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов'язання на момент звернення стягнення, в тому числі суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, у разі порушення основного зобов'язання, умов Кредитного договору або Договору іпотеки, за умови невиконання боржником письмової вимоги про виконання зобов'язань; - згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; - пунктом 3.1.4 Договору іпотеки передбачено, що у випадку невиконання зобов'язань за договором, в тому числі , якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки , реалізувати його та за рахунок вирученої від реалізації суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків; - відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст.38 вказаного Закону, якими передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. За результатами дослідження наданих доказів, доводів щодо обґрунтованості позиції позивача, враховуючи підтвердження невиконання відповідачем зобов'язань згідно укладеного договору та наявності заборгованості, додержання позивачем процедури звернення стягнення на предмет іпотеки та невиконання боржником вимог про дострокове виконання грошових зобов'язань , суд доходить висновку про доведеність позовних вимог та потребу їх задоволення. Питання стосовно судових витрат підлягає вирішенню відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved