Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 12.06.2019 позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково. Вирішено стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] 982609,54 (дев`ятсот вісімдесят дві тисячі шістсот дев`ять гривень 54 коп.) заборгованості за договором позики №1 від 17.06.2014 року, що за курсом НБУ становить 37363 дол.США, та 893112,00 (вісімсот дев`яносто три тисячі сто дванадцять гривень 00 коп.) заборгованості за договором позики №2 від 17.06.2014 року, що за курсом НБУ становить 30000 Євро. Стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь держави судовий збір у розмірі 9605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять гривень 00 коп.). У решті у задоволенні позовних вимог відмовлено за безпідставністю. 18.06.2019 представником відповідача [PERSON] адвокатом Оприско М.В. подано до суду заяву про постановлення додаткового рішення щодо розподілу витрат, оскільки за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У судовому засіданні представник [PERSON] підтримала заяву з мотивів, зазначеній у ній. [PERSON] подав письмове заперечення на заяву та просив повністю відмовити у задоволення, оскільки не надано підтверджуючих документів щодо заявлених витрат. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.2, 3 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. В судовому засіданні 12.06.2019 адвокатом Оприско М.В. усно заявлено, що ним буде подана відповідна заява про розподіл судових витрат. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (ч. 3 ст. 246 ЦПК України). За змістом ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З матеріалів справи вбачається що, 10.02.2019 р. між адвокатом Описко М.В. та [PERSON] укладено Договір про надання правової допомоги № 1-1002/19ц. Згідно матеріалів справи, а саме протоколів судових засідань, вбачається що адвокат Оприско М.В., будучи представником відповідача, приймав участь у судових засіданнях та підтримував викладену в відзиві і заявах позицію щодо спору. Згідно акту від 12.06.2019 про надання послуг загальна вартість наданих послуг за ознайомлення з матеріалами справи, збір доказів, вироблення правової позиції у справі, підготовка процесуальних документів, представництво в суді становить 20 000 гривень. З долученої до матеріалів заяви про розподіл витрат квитанції №Н21326 від 22.04.2019 [PERSON] оплачено 20000 гривень за послуги згідно договору 001/1-1002/19ц. Заперечення позивача що заявлені вимоги можуть бути надмірним тягарем, суд оцінює критично. Так, при визначенні суми витрат понесених на професійну правничу допомогу, представником надано повний обсяг послуг, адвокат приймав участь в усіх призначених засіданнях, у т.ч. коли позивач не прибував. Цивільна справа не є малозначною та розгядалася в порядку загального позовного провадження, суму позову перевищує 1 млн. грн. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з розглядом справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved