Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 02.04.2019 КПТМ «Криворіжтеполомережа» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, в якій просило стягнути з відповідача борг за послуги з постачання теплової енергії в розмірі 11786,65 грн., оскільки остання не сплачує комунальні послуги внаслідок чого виникла заборгованість, також просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1921 грн. Відповідач є споживачем послуг, що надаються позивачем, однак вчасно не сплачує за надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.01.2002 по 01.04.2018 на суму 11786,65 грн. за послуги з централізованого опалення квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , квартира в централізованому порядку забезпечується теплопостачанням. Стислий виклад заперечень відповідача. 21.06.2019 [PERSON] надала до суду відзив, який в судовому засіданні підтримав її представник [PERSON] . Вказує, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Зазначає, що її квартира, щодо якої виник спір про теплопостачання, знаходиться у будинку обладнаному будинковим приладом обліку теплової енергії. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», зняття показань вузлів комерційного обліку щомісяця здійснюється виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у присутності споживача або його представника (представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управителя багатоквартирного будинку), якщо інше не передбачено договором. Таким чином, для можливості перевірки наявності або відсутності заборгованості із сплати за послуги з теплопостачання необхідно мати показання відповідного приладу обліку із дня введення його в експлуатацію. За відсутності таких відомостей твердження позивача про наявність заборгованості по теплопостачанню є бездоказовим. Крім того, з доданої до позовної заяви довідки вбачається, що до 11.06.2002 та до 18.12.2009, тобто на час, коли за твердженням позивача вже виник борг із теплопостачання, в квартирі були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , а вона набула право власності на вказану квартиру 25.03.2015. Таким чином, вважає, що вона є неналежним відповідачем щодо вимог про стягнення заборгованості по теплопостачанню квартири [ADDRESS] , яка виникла до 25.03.2015, тому на підставі викладеного просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог КПТМ «Криворіжтепломережа». Заяви, клопотання учасників справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на підставах викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача [PERSON] . в судовому засіданні просить у задоволенні позовних вимог відмовити, на підставах викладених у відзиві на позов. Крім того, зазначив, що позивач не конкретизував з якого розрахунку виходив нараховуючи суму заборгованості, в розрахунках відсутні показання лічильника, вважає пункт договору купівлі-продажу квартири про зобов`язання сплатити борг по квартирі за комунальні послуги, таким, що не свідчить щодо боргів саме за КПТМ «Криворіжтепломережа», також просить застосувати строк позовної даності, оскільки з 15.04.2016 відповідач [PERSON] не сплачувала. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 10-30 год. 21.06.2019, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 21.06.2019 постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 09-15 год. 12.08.2019, у зв`язку з неявкою сторін, які про дату, час і місце розгляд справи повідомлені належним чином. В судовому засіданні 12.08.2019 оголошено перерву по справі до 10-00 год. 10.09.2019, для надання акту про встановлення домового лічильника. 10.09.2019 в судовому засіданні оголошено по справі перерву до 10-00 год. 10.10.2019, для надання представником позивача актів про встановлення лічильника та введення його в експлуатацію. 10.10.2019 в судовому засіданні оголошено по справі перерву до 11-30 год. 18.11.2019, за клопотанням представника відповідача [PERSON] для надання часу, у зв`язку з ознайомленням з актом. В судовому засіданні 18.11.2019 оголошено перерву по справі до 10-00 год. 12.12.2019, за клопотанням представника відповідача [PERSON] щодо надання позивачем інформації про оплату. 12.12.2019 в судовому засіданні оголошено по справі перерву до 11-00 год. 27.01.2020, для виклику в судове засідання представника відповідача [PERSON] . Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, позивач здійснює постачання теплової енергії у квартиру, де зареєстрований відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою (а.с. 7). Так, як будинок [ADDRESS] є багатоповерховим, опалення до квартири [ADDRESS] здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідач фактично отримує теплову енергію. [PERSON] в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювала, тому згідно розрахунку заборгованості за період з 01.01.2002 по 01.04.2018 у відповідача виникла заборгованість, яка складає 11786,65 грн. за послуги з централізованого опалення квартири (а.с. 8-9). Позивачем направлявся відповідачу лист з повідомленням щодо заборгованості станом на 01.04.2018 в розмірі 11786,65 грн. з вимогою добровільно сплатити борг (а.с. 5, 6). Згідно актів № б/н від 03.04.10, № б/н від 06.10.2010, № б/н від 03.04.2011, №б/н від 12.10.2010, № б/н від 06.04.2012, б/н від 11.10.2012, № 2991, № 3271, б/н від 25.03.2014, № б/н від 24.10.2014, № б/н від 13.10.2015, № б/н від 14.04.2015, № б/н від 07.04.2016, № 644, № 97, № 855, № 1092, відбувся запуск центрального опалення у період з 01.01.2002 по 01.04.2018 (а.с. 10-18). Відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 25.03.2015 власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON]. (а.с. 28), яка відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 29). Відповідно актів від 23.08.2013, 28.09.2017, 05.11.2009, 12.10.2011, лічильник приладу обліку теплової енергії - справний (а.с. 45, 47, 49, 51). Згідно свідоцтв про повірку засобу вимірювальної техніки: комплект термоперетворювачів опору ТСП-1098К- 2 шт. № 136 г/х, який належить [ADDRESS] (ФОП [PERSON]), чинний до 02.07.2014; теплолічильник SKS - 3 з SDM № 060949-1; № 061473-2 № 008453, власником якого є [ADDRESS] (ФОП [PERSON]), чинний до 03.07.2017 (а.с. 46, 48,52). Відповідно до Договору купівлі-продажу від 25.03.2015, покупець [PERSON]. придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] у продавця - [PERSON] , та згідно пункту 4.8 цього договору: за домовленістю сторін борги за комунальні послуги переходять до покупця (а.с. 53-54). Відповідно актів від 25.10.2010, 19.11.2010, представник позивача Герус Н.А. у присутності представника жилого дому [PERSON] були зафіксовані показання лічильника, акт підписано сторонами (а.с. 66). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Вислухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки між сторонами по справі склались правовідносини з отримання послуг по центральному опаленню, тому судом застосовані положення ЦК України, ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (далі - Правил надання послуг), як спеціальних актів законодавства, які регулюють правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг. Матеріалами справи встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа» забезпечувало теплопостачання квартири [ADDRESS] , у якій мешкає відповідач (а.с. 7). Згідно зі ст. 322 ЦК України, тягар утримання майна покладено на власника майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно Договору купівлі-продажу від 25.03.2015, покупець [PERSON]. придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] , у продавця - [PERSON] , та згідно пункту 4.8 цього договору: за домовленістю сторін борги за комунальні послуги переходять до покупця (а.с. 53-54). Оскільки відповідач за договором купівлі-продажу від 25.03.2015 зобов`язалася взяти на себе борги зі сплати комунальних послуг, суд не може взяти до уваги пояснення представника відповідача [PERSON] щодо безпідставності нарахування суми заборгованості починаючи з 01.01.2002. Нормами ст.151 ЖК України встановлено, що на громадян, які мають в приватній власності жилий будинок, квартиру покладено обов`язок забезпечувати утримання свого житла, проводити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Пунктом 18 Правил надання послуг передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Як вбачається з матеріалів справи, на будинку [ADDRESS] встановлений загально будинковий тепловий лічильник, що підтверджується актом від 05.11.2009 (а.с. 49). Відповідно до пункту 12 Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. При розрахунку нормативної кількості теплової енергії для мешканців житлового будинку відповідно до Правил № 630 береться до уваги площа житлових квартир, норма споживання теплової енергії на 1 кв.м. площі, яка врахована в діючих тарифах, фактична температура зовнішнього повітря за звітній період та кількість діб надання послуги у звітному періоді. Нарахування за опалення місць загального користування виконуються згідно з наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 «Про затвердження Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення». Згідно актів, карточки вузла обліку № 1905, звітів, а.с. 58, 60, 62, 66-139, нарахування по оплаті за централізоване опалення здійснювалося по показникам лічильника, встановленому на будинку, тому суд не може взяти до уваги заперечення представника відповідача з цього приводу. Згідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно наданого позивачем розрахунку за період з 01.01.2002 по 01.04.2018 за особовим рахунком № [NUMBER] , за адресою [ADDRESS] за надані послуги з централізованого опалення квартири на суму 11786,65 грн. (а.с.8). В силу ст. 634 ЦК України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами фактично укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. Відповідач [PERSON] згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). Відповідно до Правової позиції ВСУ у справі № 6-2951-цс15, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Стосовно застосування позовної давності за заявою представника відповідача до позовних вимог про стягнення заборгованості, суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Тому Верховний Суд звернувся до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32). ЄСПЛ зауважує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (див. mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява №14902/04, § 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, § 51)). Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, що встановлено нормами ст. 257 ЦК України. Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Частинами 2 та 3 статті 264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Оскільки сплата комунальних послуг здійснюється щомісячно, тобто позовна давність в даному випадку повинна обчислюватися з моменту настання строку сплати чергового платежу. Як було встановлено судом з наданого КПТМ «Криворіжтепломережа» розрахунку заборгованості, відповідач починаючи з січня 2002 року по лютий 2010 рік взагалі не сплачувала за надані послуги. Крім того, відповідачем не було здійснено жодних платежів за період з травня 2013 року до червня 2010 року. В проміжок часу з 01.11.2017 по 01.05.2013, відповідач здійснювала оплату комунальних послуг, але не щомісячно, при цьому кожна оплата у вказаний період переривала строк позовної давності. Оскільки з травня 2013 року по червень 2010 року, тобто понад три роки не було здійснено жодної оплати за комунальні послуги, суд вважає, що підлягає застосування позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за період з 01.01.2002 по 01.06.2010, тому слід відмовити. З`ясувавши повно і всебічно обставини справи, суд приходить до висновку про порушення майнових прав позивача та необхідність їх захисту в судовому порядку. Оскільки відповідач не виконує свої зобов`язання, в повному обсязі не сплачує за надані житлово-комунальні послуги, які отримує та користуються ними, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за період з 01.06.2010 по 01.04.2018 по оплаті за централізоване опалення в розмірі 3052,46 грн. (із розрахунку 11786,65 грн.-8734,19 грн.). Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому слід стягнути з відповідача 1921 грн. судового збору, який сплачений позивачем при подачі позову (а.с. 1). На підставі Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Закону України «Про теплопостачання», ст.ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 67, 151 ЖК України, ст.ст. 322, 634 ЦК України,

Outcome: partial