Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в межах кримінального провадження № 12019090180000249 зареєстрованого 21.03.2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, встановлено, що до його вчинення може бути причетна особа, яка керує автомобілем марки «БМВ-730» на іноземній реєстрації, номерний знак «DD [NUMBER] », яким позивач володіє по довіреності. 26.03.2019 року працівниками правоохоронних органів проведено зовнішній огляд вказаного автомобіля та поміщено його на майданчик тимчасового тримання. 27.03.2019 року слідчий СВ Коломийського ВП ГУНП Блонський В.В., який проводить досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, відправив на адресу начальника відділу патрульної поліції з обслуговування м. Коломия та Коломийського району Тимківа А.М. супровідний лист про те, що вказаний автомобіль слід повернути позивачу, оскільки відсутня потреба у його утриманні. Однак, працівники Коломийського ВП відмовляються повернути позивачу вказаний автомобіль, його заява з цього приводу також залишилося без задоволення. Позивач вважає, що відмовляючи йому в поверненні автомобіля, Коломийський ВП ГУНП в Івано-Франківській області як недобросовісний володілець порушує його права. Тому позивач просить витребувати в останнього та повернути йому вказаний автомобіль. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про розгляд справи належно повідомлялися. Представник позивача, адвокат Романенчук А.В. надіслав до суду письмове клопотання, в якому зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його та позивача відсутності та згідний на заочний розгляд справи. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать долучені до матеріалів справи повідомлення про вручення (а.с. 26, 30, 37). Причин неявок представника відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 і ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, приходить до наступних висновків. Позивач на підставі довіреності № 1284/2018 від 20.09.2018 року володіє автомобілем марки «БМВ-730» на іноземній реєстрації, номерний знак «DD [NUMBER] » (а.с. 7-9). Вказаний автомобіль поміщено на майданчик тимчасового тримання в межах кримінального провадження № 12019090180000249 зареєстрованого 21.03.2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ч. 1 ст. 185 КК України. Судом встановлено, що на даний час необхідності в утриманні вказаного автомобіля немає, про що свідчить лист слідчого СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Блонського В.В. від 27.03.2019 року (а.с. 5). Судом також встановлено, що відповідач відмовляється повернути позивачу вказаний автомобіль. Так, 22.05.2019 року позивач звернувся до начальника Коломийського ВП з відповідною заявою в якій просив повернути автомобіль. Однак, вона залишилася без задоволення (а.с. 6). Ст.\~41\~Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.\~391\~ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю чи витребування майна з чужого незаконного володіння. Як вбачається зі ст. 16 ЦК України, одним з цивільно-правових способів захисту права власності є віндикація, тобто витребування власником майна з чужого незаконного володіння. У відповідності до ст.\~387\~ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Для застосування ст.\~387\~ЦК України необхідною умовою є доведеність позивачем того факту, що він є власником рухомого майна і таке право власності підтверджене правовстановлюючими документами; особа, яка звернулась до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що перебуває у володінні відповідача. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач володіє автомобілем, яким на правовій підставі (довіреності) користується позивач, без належних на це законних підстав, що порушує права останнього, адже для цілей даного кримінального провадження відсутня потреба в подальшому позбавленні позивача права володіння та користування цим майном. На підставі ст.ст.318, 387, 391 ЦК України та,

Outcome: approved