Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. АТ «Кредобанк» (позивач) подало до суду позов до [PERSON] (відповідачка), в якому просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість у розмірі 67 426,20 грн та судові витрати в розмірі 1 921,00 грн. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що відповідно до укладеного 25.01.2018 Кредитного договору №CL-90564 банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах визначених цим Кредитним договором. Валюта кредиту становить 50 000 грн. Термін кредитування встановлений до 24.01.2023. Позивач належним чином виконав умови кредитного договору, а відповідачка порушила зобов`язання за договором та її заборгованість перед банком складає 67 426,20 грн, з яких: 49 811,07 грн - заборгованість по поверненню основної суми кредиту, 14 645,57 грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 2 969,56 - пеня. Зобов`язання за договором не виконане, заборгованість відповідачкою не оплачена. Відповідачка подала відзив на позовну заяву (а.с.58-62), в обґрунтування якого покликаючись на те, що протягом дії договору вона виконувала і виконує свої зобов`язання, що підтверджується виписками по особових рахунках АТ «Кредобанк» на загальну суму 68 297 грн. Протягом 2019 року нею внесено платежі, що в багато разів перевищують суму щомісячного платежу. Крім цього, при нарахуванні відсотків та пені баком не враховані квитанції про оплату від 08.05.2018 на суму 2 000 грн, від 23.11.2018 на суму 1 000 грн, від 28.12.2018 на суму 500 грн, від 21.02.2019 на суму 2 000 грн і від 27.12.2019 на суму 1 955 грн. Тому розмір заборгованості по сплаті відсотків та пені є неправильним, неточним, некоректним. Після її звернення до банку 06.10.2020 банк зарахував частину цих коштів, але станом на 16.10.2020 банком так і не зараховані як сплата по кредиту ще дві квитанції від 23.11.2018 на суму 1 000 грн та від 28.12.2018 на суму 500 грн. Вона одна виховує дитину, яка хворіє з дитинства і на її лікування потрібні були значні кошти, яких вона не мала і тому була змушена взяти кредит. Вона є сумлінним платником та як сумлінний позичальник старається погашати кредит. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по кредитному договору у повному обсязі. Представником позивача подано письмові пояснення (а.с.108-111), за змістом яких заявлений розмір позовних вимог є належним чином обґрунтованим та підтверджений відповідними доказами. Крім цього, вказав, що 10.11.2017 між сторонами було укладено кредитний договір VPr-82130 і на транзитний рахунок за цим договором відповідачкою було перераховано 30 112,37 грн. Усі подальші операції, які відображені у виписці стосуються виключно виконання кредитного договору VPr-82130 від 10.11.2017. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би підтверджував факт здійснення погашення заборгованості за Кредитним договором №CL-90564 від 25.01.2018. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник відповідачки подав до суду заяву про розгляду справи за їх відсутності, позов не визнає та просить в його задоволенні відмовити. Заяви та клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано клопотання про розгляду справи за його відсутності (а.с.121, 129, 134). Представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності (а.с.103, 152). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 27.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено її до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.50-51). Ухвалою судового засідання від 10.11.2020 відкладено розгляд справи та визнано потрібним, щоб представник позивача дав особисті пояснення (а.с.105-106). Ухвалою судового засідання від 07.05.2021 судом постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.153). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 25.01.2018 ПАТ «Кредобанк» (найменування 29.11.2018 змінено на АТ «Кредобанк») та [PERSON] уклали кредитний договір №CL-90564. За цим Кредитним договором Банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах визначених цим Кредитним договором (пункт 1). У договорі сторони визначили суму і валюту кредиту (50 000,00 грн), дату його видачі (25.01.2018) та строк кредитування (60 місяців, до 24.01.2023), поточний рахунок для видачі і обслуговування кредиту (№ [NUMBER] ), транзитний рахунок для повернення коштів (№ [NUMBER] ), дату погашення щомісячного платежу та строки його сплати (пункт 2), порядок розрахунків між сторонами (пункт 4), порядок повернення кредиту (пункт 6), відповідальність сторін (пункт 7). Сторони підписали кредитний договір, проставивши у ньому власноручно підписи (а.с.11-15). Крім цього сторони погодили графік платежів за кредитним договором №CL-90564 (додаток №1) (а.с.16). Згідно з меморіальним ордером №4168307 від 25.01.2018 АТ «Кредобанк» надав [PERSON] кредит відповідно до кредитного договору №CL-90564 у сумі 50 000,00 грн (а.с.19). Дані про рух коштів по рахунку з 25.01.2018 по 21.02.2019 підтверджує надання банком 25.01.2018 [PERSON] кредиту відповідно до кредитного договору №CL-90564 у сумі 50 000,00 грн, а також суми коштів, які вносилися [PERSON] на погашення цього кредиту (а.с.17-18). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту №CL-90564 від 25.01.2018 та розрахунку пені по прострочені заборгованості, сума заборгованості [PERSON] станом на 21.02.2019 становить 64 456,64 грн, з яких 49 811,07 грн - сума заборгованості за кредитом, 14 645,57 грн - сума заборгованості за відсотками, а також 2 969,56 грн - пеня (а.с.20, 21). 02.08.2018 ПАТ «Кредобанк» скеровував на адресу [PERSON] повідомлення-вимогу №02/08/18-601 про погашення останньою суми заборгованості у зв`язку з тривалим невиконанням нею як позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором №CL-90564 (а.с.22-23). Виписки по особовому рахунку [PERSON] в АТ «Кредобанк» свідчать про погашення нею суми 19 887,63 грн відповідно до кредитного договору RF2-52199 від 14.04.2017, надання їй кредиту у сумі 30 112,37 грн відповідно до кредитного договору VPr-82130, та суми коштів, які вносилися [PERSON] як оплата по кредитному договору VPr-82130 (а.с.63-70, 71, 72, 73). Наявні у матеріалах справи квитанції (а.с.74, 75-81) підтверджують проведення [PERSON] оплат по кредитному договору VPr-82130 від 10.11.2017. Згідно з довідками ВК Гніздичівської селищної ради, довідкою КНП «Гніздичівська амбулаторія загальної практики - сімейної медицини», витягу з історії хвороби, довідкою КНП «Жидачівська центральна районна лікарня», довідкою КЗ «Гніздичівський центр соціального обслуговування Гніздичівської селищної ради», [PERSON] є одинокою матір`ю, хворіє протягом 15 років нирковою патологією, має на утриманні доньку [PERSON] , яка також має захворювання. Сім`я [PERSON] перебуває під соціальним супроводом як сім`я, що знаходиться в складних життєвих обставинах (а.с.82-85,87-88, 90, 91, 92). [PERSON] за період з січня 2020 року по вересень 2020 року отримала дохід у сумі 31 662,45 грн, що підтверджується довідкою Жидачівської районної філії Державного центру зайнятості (а.с.93). Квитанції у матеріалах справи (а.с.96-101) свідчать про здійснення оплати комунальних послуг. Згідно з квитанції №1131864 від 11.01.2021, [PERSON] сплачено АТ «Кредобанк» 4 950,00 грн в погашення кредиту на рахунок № [NUMBER] (а.с.123). Випискою по особовому рахунку [PERSON] вбачається, що 25.01.2018 вона отримала кредит відповідно до кредитного договору №CL-90564 від 25.01.2018 у сумі 50 000,00 грн. Кошти в погашення кредиту за цим договором вносилися нею на рахунок № [NUMBER] . [PERSON] 20.09.2019 та 27.09.2019 було оплачено 3 000,00 грн та 2 000,00 грн в погашення кредиту по кредитному договорі №CL-90564 (а.с.140-143). Відповідно до квитанцій №55998660 від 27.09.2019, №54566379 від 20.09.2019, №1170630 від 16.02.2021, №1191483 від 09.03.2021, №1191485 від 09.03.2021, №1232150 від 20.04.2021, №1232145 від 20.04.2021, [PERSON] сплачено АТ «Кредобанк» в погашення кредиту: 4 900,00 грн по договору №CL-90564 (а.с.124, 137); 1 200,00 грн на рахунок № [NUMBER] (а.с.125, 137); 2 900,00 грн на рахунок № [NUMBER] (а.с.125); 8 000,00 грн по договору №CL-90564 (а.с.137, 139); 5,00 грн по договору №CL-90564 (а.с.137); 2 000,00 грн по договору №CL-90564 (а.с.138); 3 000,00 грн по договору №CL-90564 (а.с.138). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальницею ( [PERSON] ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (АТ «Кредобанк») за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України) Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 1 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Приписами статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 25.01.2018 ПАТ «Кредобанк» (найменування якого 29.11.2018 змінено на АТ «Кредобанк») та [PERSON] уклали кредитний договір №CL-90564, у якому узгодили всі істотні умови, зокрема: предмет, строк повернення та його ціну (розмір процентів), а також відповідальність у разі неналежного виконання зобов`язання за цим договором. АТ «Кредобанк» належним чином виконав взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором та надав [PERSON] кредит у визначеній договором сумі - 50 000,00 грн. [PERSON] належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконувала, чим допустила заборгованість перед позивачем. Надаючи оцінку аргументам сторін суд зазначає таке. За своєю правовою природою кредитний договір є окремим видом цивільно-правових договорів, який визначає взаємні зобов`язання і відповідальність між комерційним банком і клієнтом з метою одержання останнім кредиту. Кредитний договір є консенсуальним, оплатним та двостороннім. Предметом кредитного договору є грошові кошти (кредит) в будь-якій валюті. Кредитний договір вважається укладеним з моменту досягнення згоди по всім істотним умовам договору. Тобто правовідносини з надання кредиту за своєю правовою природою є договірними правовідносинами, регулюються самостійно сторонами, шляхом укладення договору. На кожну із сторін, яка підписує договір, покладається обов`язок узгодження всіх спірних питань, які виникають під час укладення договору, до моменту його підписання, та самостійного аналізу можливих негативних наслідків при підписанні такого договору, а також кожна сторона не позбавлена права відмовитись від підписання договору, якщо його умови чи частина суперечить інтересам сторони або нормам чинного законодавства. Поставивши свій особистий підпис у кредитному договорі №CL-90564 від 25.01.2018 [PERSON] погодилася з усіма викладеними у ньому умовами та взяла на себе зобов`язання належного виконання цих умов. Аналізуючи надані стороною позивача документи, а саме: розрахунки, суд зауважує, що такі проведені станом на 21.02.2019 і, з урахуванням умов кредитного договору №CL-90564 від 25.01.2018 та наявної у справі виписки по рахунку [PERSON] , наданої банком (а.с.17-18), не викликають сумнівів у правильності нарахування сум заборгованості станом на цю дату. Однак, на час розгляду справи у суді такий розрахунок не відображає повної картини розрахунків між сторонами по кредитному договору №CL-90564 від 25.01.2018, оскільки надані стороною відповідачки докази переконливо свідчать про проведення нею оплат в погашення кредиту за вказаним кредитним договором після 21.02.2019. Так, надані стороною відповідачки копії квитанцій №54566379 від 20.09.2019 (а.с.138), №55998660 від 27.09.2019 (а.с.138), №1170630 від 16.02.2021 (а.с.124, 137), №1191483 від 09.03.2021 (а.с.125, 137), №1232145 від 20.04.2021 (а.с.137), №1232150 від 20.04.2021 (а.с.137) підтверджують проведення оплат [PERSON] по кредитному договору №CL-90564 від 25.01.2018 після 21.02.2019, а саме: 20.09.2019 на суму 3 000,00 грн, 27.09.2019 на суму 2 000,00 грн, 16.02.2021 на суму 4 900,00 грн, 09.03.2021 на суму 1 200,00 грн, 20.04.2021 на суму 5,00 грн та 8 000,00 грн. Таким чином, після 21.02.2019 [PERSON] оплачено по кредитному договору №CL-90564 від 25.01.2018 загальну суму 19 105,00 грн (3 000,00 + 2 000,00 + 4 900,00 + 1 200,00 + 5,00 + 8 000,00 = 19 105,00 грн), які не могли бути враховані позивачем у наданому ним розрахунку, оскільки такий враховував лише суми станом на 21.02.2019. Аналізуючи надані стороною відповідачки інші копії квитанцій (а.с.74, 76-81) та виписки по особовому рахунку [PERSON] (а.с.63-70, 71, 72, 73) суд звертає увагу на те, що вони стосуються кредитного договору VPr-82130 від 10.11.2017, а відтак не стосуються предмету спору у цій справі. Копія квитанції №1131864 від 11.01.2021 (а.с.123) вказує на те, що [PERSON] здійснила платіж на суму 4 950,00 грн, призначенням якого є поповнення рахунку. Більше того, такий здійснений на номер рахунку, який не відповідає номеру рахунку по кредитному договору №CL-90564 від 25.01.2018. Копія квитанції №1191485 від 09.03.2021 (а.с.125) хоч і вказує на погашення кредиту [PERSON] , однак кошти в сумі 2 900,00 грн внесені нею на номер рахунку, відмінний від номеру рахунку по кредитному договору №CL-90564 від 25.01.2018. Копії квитанцій (а.с.75) містять рукописні втручання, що викликає сумніви у їх достовірності. З огляду на викладене, копії квитанцій (а.с.74-81), виписки по особовому рахунку [PERSON] (а.с.63-70, 71, 72, 73), копію квитанції №1131864 від 11.01.2021 (а.с.123) та копію квитанції №1191485 від 09.03.2021 (а.с.125) суд визнає неналежними доказами. Аргументи сторони відповідачки щодо її соціального статусу, фінансового стану, негативного стану здоров`я її та дитини, сумлінності у сплаті комунальних платежів не мають юридичного значення для вирішення цієї справи і не є обставинами, які можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, тому ці аргументи, на переконання суду, не заслуговують на увагу. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що майнове право позивача порушене відповідачкою, а відтак це право підлягає захисту, тому, беручи до уваги сплачену позивачкою суму 19 105,00 грн по кредитному договорі №CL-90564 від 25.01.2018, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» заборгованість у сумі 48 321,20 грн. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 376,78 грн (48 321,20 х 100% : 67 426,20 = 71,67; 1 921,00 : 100% х 71,67% = 1 376,78). На підставі статей 11, 207, 526, 549, 598, 599, 611, 626, 628, 633, 634, 638, 1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial