overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.07.2015 року позов Органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], до [PERSON], третя особа Прокуратура Ківерцівського району Волинської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено частково, та вирішено позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], залишивши дітей на вихованні та утриманні бабусі, [PERSON], до встановлення над дітьми опіки і піклування. В іншій частині позову відмовлено. Сторони по справі в судове засідання не зявилися. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення з власної ініціативи з наступних підстав. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з вищевказаного рішення, судом при ухваленні рішенням не було вирішено питання про судові витрати. В силу п. 7 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. Таким чином, сума судового збору за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав, яку задоволено судом, підлягає стягнення з відповідача в дохід держави. Згідно п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру (до якого відносить ся вимога позивача про позбавлення батьківських прав) становить 0,2 % розміру мінімальної заробітної плати. Частиною 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2015 року становить 1218 грн. З огляду на викладене, з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243, 60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 01 березня 2010 року [PERSON], [INFO], уродженку с.Ларжанка Ізмаїльського району Одеської області оголошено померлою. [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить скасувати рішення Кілійського районного суду Одеської області від 01 березня 2010 року про оголошення її померлою, мотивуючи тим, що про вищезазначене рішення суду вона дізналася при зверненні до Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області з приводу крадіжки документів. До 2000 року вона іноді вибувала за межі с.Ларжанка Ізмаїльського району в зв'язку із працевлаштуванням, але, починаючи з дня народження та по сьогоднішній день вона є жителькою с.Ларжанка Ізмаїльського району, починаючи з 2006 року вона постійно знаходиться проживає на території с.Ларжанка Ізмаїльського району, де працює за наймом. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала, просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] заявлені вимоги підтримала. Вислухавши заявницю та заінтересовану особу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.48 ЦК України, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Згідно з ч.1 ст. 250 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою. Факт того, що [PERSON] жива та проживає в с.Ларжанка Ізмаїльського району Одеської області підтвердила заінтересована особа [PERSON], яка є дочкою заявниці, також це підтверджується копією заяви про видачу паспорту, наданою Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області, та довідкою виконавчого комітету Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 870 від 11 серпня 2014 року, з якої вбачається, що [PERSON] проживає в с.Ларжанка Ізмаїльського району Одеської області. Враховуюче вищезазначене на підставі ст.48 ЦК України суд вважає за необхідне скасувати рішення Кілійського районного суду Одеської області від 01 березня 2010 року про оголошення [PERSON], [INFO], уродженки с.Ларжанка Ізмаїльського району Одеської області померлою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 02 грудня 2016 року позов задоволено, - стягнуто щомісячно з [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO] на користь її доньки, [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на особовий рахунок дитини №26200066020715 в ПАТ «Державний ощадний банк України» філія-Одеське обласне управління ТВБВ №10015/0440, КОД 09328601, МФО 328845, р/р 29099002200440, починаючи з 04.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття 06.05.2021 року. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України та п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1378 грн. Після ухвалення рішення було виявлено, що судом стягнуто з відповідача судовий збір частково у розмірі 551,20 грн. Як передбачає п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Дослідивши рішення суду від 02 грудня 2016 року, суд дійшов висновку, що дійсно було стягнуто судовий збір частково у розмірі 551,20 грн., замість 1378 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 05.02.2018 року позовну заяву Кілійської районної державної адміністрації Одеської області до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволено в повному обсязі. Після ухвалення рішення було виявлено, що судом в резолютивній частині рішення не вирішено питання щодо стягнення судових витрат з відповідача. В судове засідання сторони не з'явились, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Як передбачано п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши позовну заяву Кілійської районної державної адміністрації Одеської області, рішення Кілійського районного суду Одеської області від 05.02.2018 року, суд дійшов висновку, що дійсно не було вирішене питання стосовно стягнення з відповідача, [PERSON] судового сбору та вважає за необхідне, на підставі ст. 141 ЦПК, стягнути з відповідача судовий сбір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 15.09.2017 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Після ухвалення рішення було виявлено, що судом не вирішено питання щодо заявленої позивачем в позовній заяві вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового сбору у розмірі 640 грн. В судове засідання сторони не з'явились, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Як передбачає п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Дослідивши позовну заяву про розірвання шлюбу, рішення суду від 15.09.2017 року, суд дійшов висновку, що дійсно не було вирішене питання стосовно стягнення з відповідача, [PERSON], судового сбору та вважає за необхідне, відповідно до вимог позивача, стягнути з відповідача судовий сбір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 29.08.2014 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Після ухвалення рішення було виявлено, що судом не вирішено питання щодо заявленої позивачем в позовній заяві вимоги про стягнення з відповідача, [PERSON], судового сбору. В судове засідання сторони не з'явились та не повідомили суд про причини неявки. Як передбачає п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Дослідивши позовну заяву про розірвання шлюбу, рішення суду від 29.08.2014 року, суд дійшов висновку, що дійсно не було вирішене питання стосовно стягнення з відповідача, [PERSON], судового сбору та вважає за необхідне, відповідно до вимог позивача, стягнути з відповідача судовий сбір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Рішенням Кіровоградського райнного суду Кіровоградської області від 21.05.2019 року в задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] \~ про визнання заповіту недійсним відмовлено. 31 липня 2019 року ухвалою Кропивницького апеляційного суду дане рішення залишено без змін. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по даній справі, оскільки при його ухваленні не вирішено питання про судові витрати, які відповідач поніс при розгляді справи і які складаються із оплати посмертної судово-психіатричної експертизи в сумі 5629 грн. 50 коп. Сторони в судове засідання не з`явилися, причину неявки не повідомили, відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про доцільність ухвалити додаткове рішення, враховуючи такі обставини. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача, у разі відмовлення у позові. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 УПК України під час ухвалення рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 травня 2019 року не вирішено питання про розподіл судових витрат в частині проведеної посмертної судово-психіатричної експертизи за рахунок відповідача. Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2018 року, призначено повторну посмертну судово-психіатричну експертизу. Відповідно листа директора Київського міського центру судово-психіатричної експертизи № 92-01 від 17.01.2019 року встановлено, що вартість проведеної експертизи склала 5629,50 грн. Відповідно до квитанції № N1BL035129 від 21.02.2019 року встановлено, що [PERSON] здійснив оплату за проведення експертизи в розмірі 5629,50 грн. 22 квітня 2019 року до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшов висновок експерта № 164 від 20 березня 2019 року за результатами проведення посмертної судово-психіатричної експертизи. Таким чином, суд вважає за доцільне вирішити питання про судові витрати, в частині стягнення судових витрат за проведену посмертну судово-психіатричну експертизу, а саме: Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати понесені відповідачем за проведення посметрної судово-психіатричної експертизи, у розмірі 5629 (п`ять тисячі шісот двадцять дев`ять) грн. 50 (пядесят) коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Рішенням Кіровоградського районного суду від 04 червня 2015 року за [PERSON], та [PERSON] визнано право власності за кожним по 1/2 частці земельної ділянки площею 0.57 га, переданої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (0.25 га) та ведення особистого підсобного господарства (0.32 га (присадибна ділянка), розташованої на території с.Миколаївські Сади, вул.Леніна Федорівської сільської ради Кіровоградського району та області, в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON], який помер 16 серпня 2013 року, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 202149, виданого Федорівською сільською радою 27 грудня 1996 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1150. 09.09.2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, оскільки при його ухваленні в резолютивній частині рішення не зазначено точну адресу земельних ділянок, на які за ними визнано право власності, а саме, що земельна ділянка розміром 0.0800 га, кадастровий номер 3522587600:53:000:0082 - розташована за адресою: с. Миколаївські Сади, Кіровоградського району та області, вул.Леніна, 8 та земельна ділянка розміром 0.4900 га, кадастровий номер 3522587600:53:000:0083 - розташована за адресою: с. Миколаївські Сади, Кіровоградського району та області, вул.Леніна, 8. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка, стосовно якої виник спір, розміром 0,57 га, що розташована на території с. Миколаївські Сади, вул.Леніна Федорівської сільської ради Кіровоградського району та області (Державний акт серії КР № 202149 а.с. 12), яка була передана у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, під час виготовлення технічної документації (на підставі якої була здійснена державна реєстрації земельної ділянки) розділена на дві земельні ділянки: площею 0,0800 га, якій присвоєно кадастровий номер 3522587600:53:000:0082 - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд ( присадибна ділянка), та яка розташована за адресою: с. Миколаївські Сади, Кіровоградського району та області, вул.Леніна, 8 та площею 0,4900 га, якій присвоєно кадастровий номер 3522587600:53:000:0083 - для ведення особистого селянського господарства, та яка розташована за адресою: с. Миколаївські Сади, Кіровоградського району та області, вул.Леніна, 8, що підтверджується витягами з державного земельного кадастру про земельну ділянку, наявними в матеріалах справи (а.с.88-93). Суд, дослідивши обґрунтування поданої заяви та матеріали справи, вважає, що по справі необхідно ухвалити додаткове рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Рішенням Кіровоградського районного суду від 04 червня 2015 року за [PERSON], та [PERSON] визнано право власності за кожним по 1/2 частці земельної ділянки площею 0.57 га, переданої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (0.25 га) та ведення особистого підсобного господарства (0.32 га (присадибна ділянка), розташованої на території с.Миколаївські Сади, вул.Леніна Федорівської сільської ради Кіровоградського району та області, в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON], який помер 16 серпня 2013 року, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 202149, виданого Федорівською сільською радою 27 грудня 1996 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1150. 18.06.2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, оскільки при його ухваленні в резолютивній частині рішення не зазначені кадастрові номери земельної ділянки, на яку за ними визнано право власності, а саме, що земельні ділянка, розміром 0,57 га, що розташована на території с. Миколаївські Сади, вул.Леніна Федорівської сільської ради Кіровоградського району та області, згідно технічної документації, на підставі якої здійснена державна реєстрації земельної ділянки, складається із земельної ділянки розміром 0.0800 га, кадастровий номер 3522587600:53:000:0082 та земельної ділянки розміром 0.4900 га, кадастровий номер 3522587600:53:000:0083. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з матеріалів справи, земельні ділянка, стосовно якої виник спір, розміром 0,57 га, що розташована на території с. Миколаївські Сади, вул.Леніна Федорівської сільської ради Кіровоградського району та області, яка була передана у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, під час виготовлення технічної документації (на підставі якої була здійснена державна реєстрації земельної ділянки) розділена на дві земельні ділянки: площею 0,0800 га, який присвоєно кадастровий номер 3522587600:53:000:0082 - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд ( присадибна ділянка) та площею 0,4900 га, якій присвоєно кадастровий номер 3522587600:53:000:0083 - для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується витягами з державного земельного кадастру про земельну ділянку, наявних в матеріалах справи (а.с.88-93). Суд дослідивши обґрунтування поданої заяви та матеріали справи, вважає, що по справі необхідно ухвалити додаткове рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 02.12.2016 року частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації. Позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволені, в задоволенні позовної вимоги про встановлення опіки ? відмовлено. Вказане рішення 13.12.2016 року набрало законної сили. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави для ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідно до ч.4\~ст. 220 ЦПК України, суд з власної ініціативи може ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позовної заяви позивач [PERSON] сплатила 551 грн. 20 коп. судового збору за предявлення позовної вимоги немайнового характеру, а саме про позбавлення батьківських прав відповідача, а від сплати судового збору щодо позовної вимоги про стягнення аліментів позивач звільнена на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір». З врахуванням того, що вказані позовні вимоги задоволені, суд вважає за доцільне вирішити питання про судові витрати, а саме:стягнути з відповідача на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06.10.2017 позов ПАТ Акціонерний банк Експрес-Банк задоволено частково, стягнуто з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], проживаючого та зареєстрованого за адресою: Кіровоградський район та область, с. Аджамка, вул. Покровська, 22а, на користь ПАТ Акціонерний банк Експрес-Банк заборгованість за кредитним договором № 81708/31/к1 від 11.03.2014 року в сумі 16032 грн.19 коп., з яких: 9583,22 грн. - заборгованість за кредитом, 4468,54 грн. - заборгованість по відсоткам, 993,81 грн. - пеня за простроченим кредитом, 510,65 грн. - пеня за простроченими відсотками, 475,97 грн. - інфляційні нарахування за простроченим кредитом, а також 1600 грн. витрат по справі. Дослідивши зазначене рішення, судом встановлено, що під час його ухвалення, в мотивувальні частині, з дотриманням вимог п.3 ч.1 ст.215 ЦПК України, судом наведено мотиви, з яких суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, в якій саме частині підлягає задоволенню, а в якій - слід відмовити. Однак, в супереч п.4 ч.1 ст.215 ЦПК України, в резолютивній частині вказаного рішення відсутній будь-який правовий висновок суду стосовно позовних вимог, а це є підставою для ухвалення додаткового рішення. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, з підстав передбачених ч.1 ст.220 ЦПК України. Пунктом 13 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК. Дослідивши матеріали цивільної справи №390/1365/17 (провадження №2/390/641/17) та врахувавши, що при вирішенні спору, позовні вимоги позивача були задоволенні частково, суд вважає за необхідне доповнити резолютивну частину рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06.10.2017 року.

Outcome: partial