Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за Договором про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок. Обгрунтовуючи вимоги поданого позову вказує на те, що 15.11.2018 року між ПАТ «МТБ Банк» та [PERSON] було укладено Договір № 366548 про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок, відповідно до умов якого останній отримав в кредит грошові кошти в розмірі 6100 грн. для оплати послуг торгівельної і сервісної мережі, одержання готівкових коштів понад залишок коштів на його картковий рахунок в сумарному розмірі, що не перевищує ліміт санкціонованого овердрафту з можливістю одержання коштів у рамках відкритого ліміту санкціонованого овердрафту, на період з 15.11.2018 року по 15.11.2019 року включно, з автоматичним продовженням періоду користування на тих же умовах на кожні наступні 12 місяців зі сплатою 3,5%, яка нараховується банком щомісяця на суму використаного ліміту овердрафту, вдень закриття розрахункового циклу, в якому були проведенні розрахункові операції. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов Договору. Однак, [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 22.12.2020 року має заборгованість в розмірі 13820,89 грн., з яких 6100,00 грн. заборгованість за основним боргом; 7785,13 грн. заборгованість по відсоткам за користування овердрафтом; 50,00 грн. заборгованість по комісії за розрахунково касове обслуговування за користування платіжною карткою. Оскільки відповідач у порушення зазначених норм закону та умов договору зобов`язання за договором кредиту не виконав, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким стягнути із [PERSON] на користь ПАТ «МТБ Банк» заборговааність за Договором № 366548 про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок від 15.11.2018 року в розмірі 13820,89 грн. та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Згідно правил ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 15.01.2021 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Представник позивача [PERSON] в останнє судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує, та просить суд провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився без поважних. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Згідно з частиною першою\~статті 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у\~статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. По справі встановлено, що 15.11.2018 року між ПАТ «МТБ Бангк» та [PERSON] було укладено Договір № 366548 про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок, відповідно до умов якого останній отримав в кредит грошові кошти в розмірі 6100 грн. для оплати послуг торгівельної і сервісної мережі, одержання готівкових коштів понад залишок коштів на його картковий рахунок в сумарному розмірі, що не перевищує ліміт санкціонованого овердрафту з можливістю одержання коштів у рамках відкритого ліміту санкціонованого овердрафту, на період з 15.11.2018 року по 15.11.2019 року включно, з автоматичним продовженням періоду користування на тих же умовах на кожні наступні 12 місяців зі сплатою 3,5%, яка нараховується банком щомісяця на суму використаного ліміту овердрафту, вдень закриття розрахункового циклу, в якому були проведенні розрахункові операції, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного договору, заявою про відкриття поточного рахунку від ПАТ «МТБ Банк» від 12.05.2018, Анкетою заявою [PERSON] від 15.11.2018 року та заявкою відповідача від 15.11.2018 року про встановлення/зміну кредитного ліміту санкціонованого овердрафту. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Однак, відповідач [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що підтверджується розміром заборгованості відображеного в наявному в матеріалах справи Розрахунку заборгованості. Так, із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 22.12.2020 року має заборгованість в розмірі 13820,89 грн., з яких 6100,00 грн. заборгованість за основним боргом; 7785,13 грн. заборгованість по відсоткам за користування овердрафтом; 50,00 грн. заборгованість по комісії за розрахунково касове обслуговування за користування платіжною карткою. Так як своїх зобов`язань за кредитним договором [PERSON] добровільно не виконує належним чином, але як боржник він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, то у позивача виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів, процентів за користування кредитними коштами та неустойки за порушення позичальником строків платежів. Однак, суд не може погодитися із заявленою позивачем сумою заборгованості в частині відсотків за користування кредитом в розмірі в розмірі 7785,13 грн. та комісії за розрахунково касове обслуговування за користування платіжною картою в розмірі 50 грн. з огляду на наступне. І. Оцінка судом нарахованої позивачем суми заборгованості за процентами в розмірі 7785,13 грн. Відповідно до п. 2.1 Договору № 366548 про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок від 15.11.2018 року здійснення плати відбувається раз на місяць, в день закриття розрахункового циклу шляхом списання Банком відповідної суми за рахунок доступного ліміту санкціонованого овердрафту. Відповідно до п.2.2 Договору № 366548 про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок від 15.11.2018 року погашення заборгованості ліміту овердрафту, що виникла в поточний місяць, здійснюється Держателем не пізніше 15 числа, наступного за місяцем, якому виникла така заборгованість. Розмір щомісячного обов`язкового платежу складає 5% від використаного ліміту овердрафту на кінець розрахункового циклу попереднього місяця. У будь якому випадку заборгованість у рамках ліміту санкціонованого овердрафту за цим Договором повинна бути погашена Держателем у повному обсязі до кінця строку надання ліміту санкціонованого овердрафту згідно з п. 1.1. цього Договору. Відповідно до п. 2.3 Договору № 366548 про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок від 15.11.2018 року при виникненні технічного (несанкціонованого) овердрафту на рахунках та/або технічного (несанкціонованого) перевищення ліміту овердрафту на картковому рахунку, Держатель зобов`язується відшкодувати Банку суму заборгованості та нараховану плату за користування овердрафтом відповідно до чинних на дату відшкодування Тарифів, до 15 числа місяця, наступного за місяцем виникнення технічного (несанкціонованого) овердрафту на рахунок та/або технічного (несанкціонованого) перевищення ліміту овердрафту на картковому рахунку. У випадку непогашення заборгованості перед Банком у зазначений строк, Банк має право, без будь якого попередження Держателя негайно призупинити здійснення операцій з використанням платіжної картки і направляти всі кошти, що надійшли на рахунки Держателя, на погашення заборгованості Держателя за цим Договором, згідно черговості, вказаної п. 2.4 даного Договору, а саме: у першу чергу погашається прострочена до повернення сума санкціонованого овердрафту та прострочені проценти за користування санкціонованим овердрафтом; у другу погашається сума санкціонованого овердрафту та проценти за користування санкціонованим овердрафтом; у третю чергу погашається неустойка та інші платежі. Згідно п. 3.1.1 Договору № 366548 про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок від 15.11.2018 року Держатель зобов`язаний у строки та у розмірі, встановлені п. 2.2 Договору, здійснювати погашення заборгованості ліміту овердрафту, і в строки та розмірі, встановлені п. 12 Договору, здійснювати оплату за користування санкціонованим овердрафтом. У випадку, якщо сплата заборгованості за лімітом овердрафту не була здійснена у розмірі та строки, встановлені п. 2.2 цього Договору, ця сума заборгованості вважається простроченою. Плата за користування простроченим санкціонованим/несанкціонованим овердрафтом визначається згідно Тарифів Банку та нараховується з 16 числа місяця наступного за місяцем, в якому виникла така заборгованість. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За умовами п. 1.1 Договору № 366548 про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок від 15.11.2018 року Банк надає Держателю овердрафт у гривнях з лімітом 6100 грн. на період з 15.11.2018 року по 15.11.2019 року. Якщо ні одна із сторін до закінчення вказаного строку письмово не повідомила другу сторону про відмову користування/припинення надання користування лімітом санкціонованого овердрафту, період користування відкритим лімітом санкціонованого овердрафту автоматично продовжується на тих же умовах на кожні наступні 12 місяців. Обгрунтовуючи вказаний позов, позивач зазначає про те, що відповідач [PERSON] по закінченню річного періоду, за який було укладено вказаний договір, не повідомив ПАТ «МТБ Банк» про відмову користування/припинення надання користування лімітом санкціонованого овердрафту, у зв`язку з чим період користування відкритим лімітом санкціонованого овердрафту було автоматично продовжено на тих же умовах на кожні наступні 12 місяців. Таким чином, суд констатує, що відбулася пролонгація Договору № 366548 про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок від 15.11.2018 року, оскільки доказів протилежного відповідачем надано не було. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Суд констатує, що за змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. За умовами п. 1.2 Договору № 366548 про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок від 15.11.2018 року сторони погодились, що Держатель сплачує Банку плату за користування санкціонованим овердрафтом, що є фіксованою та становить 3,5 %. Окрім того, згідно п.п. 2.2 Договору № 366548 про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок від 15.11.2018 року розмір щомісячного обов`язкового платежу складає 5% від використаного ліміту овердрафту на кінець розрахункового циклу попереднього місяця. Згідно приписів ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі\~пред`явлення\~до позичальника\~вимоги згідно\~з частиною\~другою статті\~1050\~ЦК України\~право кредитодавця\~нараховувати передбачені\~договором проценти\~за кредитом\~припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати ВС у справі №444/9519/12 від 28.03.2018 року, яку суд вважає за необхідним застосувати у даній справі. Згідно вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що позивачем Листом від 11.08.2020 року за вих. № 01/712-01/ОВ10 на адресу [PERSON] було направлено лист вимогу про дострокове погашення заборгованості за Договором № 366548 про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок від 15.11.2018 року. З огляду на вищевикладене, суд констатує, що такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Таким чином, суд приходить до переконання, що вимога про стягнення процентів на підставі Договором № 366548 про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок від 15.11.2018 року підлягає частковому задоволенню в частині заборгованості станом на день пред`явлення вимоги про дострокове погашення заборгованості, тобто 11.08.2020 року. Так, згідно з наявного в матеріалах справи Розрахунку заборгованості станом на 22.12.2020 року за Договором № 366548 вбачається, що станом на 17.08.2020 року згідно умов договору [PERSON] нараховано до сплати заборгованість по відсоткам в розмірі 5709 грн. 62 коп. З огляду на вищевикладене суд приходить до переконання, що з [PERSON] підлягають стягненню відсотки на виконання умов п. 1.2, п. 2.2 Договору № 366548 про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок від 15.11.2018 року в розмірі 5709 грн. 62 коп. ІІ. Оцінка суду складової частини заборгованості у вигляді комісії за розрахунково касове обслуговування за користування платіжною картою. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Оскільки споживач є вразливою стороною договірних відносин, законодавець визначився із посиленим захистом споживачів шляхом прийняття ЗУ «Про захист прав споживачів» та ЗУ «Про споживче кредитування». За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору) до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) підтверджено, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. З наявного в матеріалах справи Розрахунку заборгованості за Кредитним договором вбачається, що позивачу нараховано суму комісії до сплати в розмірі 50 грн. Згідно з абзацами другим та третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідувальним замовлення споживача для задоволення його особистих потреб (пункт статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку чи іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання, є незаконним, а такі вмовчи споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. З цих підстав суд приходить до висновку про те, що умова кредитного договору щодо встановлення комісії суперечить вимогам статті 11 ЗУ «Про захист прав споживачів». Таким чином, банк не може встановлювати платежі, які споживач повинен сплатити на користь банку за дії, які не є послугою банку. Суд констатує, що вказана позиція висловлена правовим висновком ВСУ, викладеним у постанові №6-2071цс від 16.09.2017 року та у постанові КЦС ВС від 20.02.2019 року у справі № 666/4957/15-ц, які суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. З огляду на вищевикладене, суд констатує, що відповідач [PERSON] станом на 22.12.2020 року за порушення умов кредитного договору має заборгованість в розмірі 11809,62 грн., з яких: 6100,00 грн. заборгованість за основним боргом; 5709,62 грн. заборгованість по відсоткам за користування овердрафтом (на момент пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту). Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, судом встановлено, що боржник [PERSON] умови взятого на себе кредитного зобов`язання не виконав, що виявилося у неповернення кредитних коштів та несплаті процентів за їх користування, що стало наслідком звернення ПАТ «МТБ Банк» до суду за захистом своїх прав та інтересів. Згідно ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що із [PERSON] підлягає стягненню сума кредитної заборгованості 11809,62 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2102,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial