Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 17 березня 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 13 листопада 2012 року між ним та [PERSON] укладено договір б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач зазначив, що за умовами вказаного договору позичальник отримала кредит у розмірі 9 000,00 грн у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, становить між нею і банком договір про надання банківських послуг. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 29 лютого 2020 року виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7 379,50 грн та заборгованість по процентам за користування кредитом - 371 709,54 грн. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 03.05.2017 з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто заборгованість за вказаним договором в сумі 31 713,44 грн, з яких: 7 379,50 грн - заборгованість за тілом кредиту, 20 297,59 грн - заборгованість по процентам за користування кредитними коштами, 2 050,00 грн - заборгованість за пенею, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 1 486,35 грн - штраф (процентна складова). Посилаючись на викладене та користуючись своїм правом вимагати від боржника повернення лише певної частини заборгованості, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з [PERSON] частину заборгованості за кредитним договором б/н від 13 листопада 2012 року в сумі 106 856,61 грн - заборгованість по процентам за користування кредитними коштами за період з 01.09.2019 по 31.01.2020. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Позовна заява містить клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, зазначила, що не визнає позовні вимоги та просить відмовити в задоволенні позову, оскільки рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 03.05.2017 у справі № 610/317/17 з неї було стягнуто заборгованість за кредитним договором від 13.11.2012 в сумі 31 713,44 грн. 20.02.2020 виконавче провадження з виконання зазначеного судового рішення було закінчено, заборгованість погашено нею у повному обсязі. Вважає, що оскільки позивач раніше пред`являв до неї позовні вимоги про стягнення заборгованості за цим кредитним договором, підстави для нарахування відсотків за користування кредитом і повторного стягнення заборгованості відсутні. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Разом з позовною заявою представником позивача було подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак справа є малозначною. 01.04.2020 позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було прийнято до провадження Балаклійського районного суду Харківської області, відкрито провадження та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги заяву відповідача, встановив, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») і [PERSON] 13 листопада 2012 року Договору б/н відповідач отримала грошові кошти у розмірі 9 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Матеріали справи містять анкету-заяву [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 13.11.2012, у якій зазначено, що заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між [PERSON] та Банком Договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 19, 20). Крім того, Банк додав до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщених на сайті: https://privatbank.ua (а.с. 21-69). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за Договором б/н від 13 листопада 2012 року станом на 29 лютого 2020 року становить 379 089,04 грн, з яких: 7 379,50 грн - заборгованість за тілом кредиту, 371 709,54 грн - проценти за користування кредитними коштами. Стягнуто за рішенням суду 7 379,50 грн заборгованості за тілом кредиту, 20 297,59 грн заборгованості за відсоткам, 2 050,00 грн заборгованості за пенею. Залишок заборгованості за кредитом становить 351 411,95 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 16-18). Заочним рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 03.05.2017 у справі № 610/317/17 (пр. № 2/610/306/2017) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, з відповідача [PERSON] було стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 13.11.2012 в сумі 31 713,44 грн, яка виникла станом на 31.10.2016, з яких: 7 379,50 грн - заборгованість за кредитом, 20 297,59 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 050,00 грн - заборгованість за пенею, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 1 486,35 грн - штраф (процентна складова). Також з [PERSON] на користь позивача було стягнуто судовий збір у сумі 1 600,00 грн (а.с. 14, 15). Позивач, скориставшись своїм правом, просить стягнути з відповідача лише частину заборгованості за кредитним договором б/н від 13.11.2012 в сумі 106 856,61 грн, яку становить заборгованість по процентам за користування кредитними коштами за період з 01.09.2019 по 31.01.2020 (а.с. 16-18). Згідно наданої відповідачем копії постанови державного виконавця Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Рачинської О.А. про закінчення виконавчого провадження від 20.02.2020, виконавче провадження № 55075738 з примусового виконання виконавчого листа № 610/317/17, виданого 21.06.2017 Балаклійським районним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 33 313,44 грн, було закінчено, вимоги виконавчого документу фактично виконані (а.с. 95). Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). За змістом частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Мотиви суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] на підставі кредитного договору б/н від 13.11.2012 отримала кредит в сумі 9 000,00 грн у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] належним чином свої зобов`язання за договором не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 31.10.2016 становила 31 713,44 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, залишок заборгованості [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» станом на 29.02.2020 складає 351 411,95 грн, що є процентами за користування кредитними коштами. Позивач, скориставшись своїм правом, просить стягнути з відповідача лише частину вказаної заборгованості в сумі 106 856,61 грн - заборгованість по процентам за користування кредитними коштами за період з 01.09.2019 по 31.01.2020. Разом з цим, АТ КБ «ПриватБанк» використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, пені та штрафів за порушення умов договору, звернувшись у 2017 році до суду із позовом про примусове стягнення цих коштів у судовому порядку з боржника [PERSON] . Так, заочним рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 03.05.2017 у справі № 610/317/17 (провадження № 2/610/306/2017) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, з відповідача [PERSON] було стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 13.11.2012 в сумі 31 713,44 грн, з яких: 7 379,50 грн - заборгованість за тілом кредиту, 20 297,59 грн - проценти за користування кредитними коштами, 2 050,00 грн - заборгованість за пенею, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 1 486,35 грн - штраф (процентна складова). На сьогоднішній день зазначене рішення суду відповідачем [PERSON] повністю виконане. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки, з чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк». Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Проте таких позовних вимог позивач не заявляв та відповідного розрахунку не надавав. Аналогічні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (справа № 202/4494/16-ц). Оскільки позивач просив суд стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами в загальній сумі 106 856,61 грн, які були нараховані відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору, але після ухвалення Балаклійським районним судом Харківської області заочного рішення від 03.05.2017 у справі № 610/317/17 (провадження № 2/610/306/2017), у задоволенні позову належить відмовити повністю. Судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог суд відмовляє повністю, судовий збір, сплачений позивачем при подані позову, розподілу не підлягає та повністю покладається на позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed