Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Сватівська міська рада Луганської області звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати відумерлою спадщину -- земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 7,4700 га та передати її в комунальну власність Сватівської міської ради. В обґрунтування заяви зазначено, що Сватівською міською радою Луганської області, відповідно до розпорядження Сватівського міського голови від 06.02.2008 року № 108 «Про поховання безодньої громадянки [PERSON] » було проведено поховання померлої [INFO] [PERSON] . На момент подання заяви Сватівською міською радою встановлено, що на день смерті померла [PERSON] мала у власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану у межах Сватівської міської ради. В зв`язку зі смертю [PERSON] , [INFO] року відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої у межах Сватівської міської ради, кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 7,4700 га. Спадкова справа після смерті [PERSON] відсутня. Тобто строк на прийняття спадщини закінчився 27.07.2008 року. Станом на час звернення до суду минуло 9 років з моменту відкриття спадщини, що дає право міській раді звернутися до суду з даною заявою. Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, надав до суду заяву про розгляд заяви за його відсутності та наполягає на задоволенні його заяви. Заінтересована особа [PERSON] також в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно. На підставі ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності [PERSON] , оскільки він був повідомлений належним чином та не повідомив суд про причину своєї неявки. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання спадщини відумерлою. Судом встановлено, що Сватівською міською радою Луганської області, відповідно до розпорядження Сватівського міського голови від 06.02.2008 року № 108 «Про поховання безодньої громадянки [PERSON] » було проведено поховання померлої [INFO] [PERSON] . Дані про факт реєстрації смерті підтверджуються витягом з ДРАЦСГ (а.с. 3-4). На день смерті померла [PERSON] мала у власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану у межах Сватівської міської ради, кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 7,4700 га. (а.с. 5). В зв`язку зі смертю [PERSON] , [INFO] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої у межах Сватівської міської ради, кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 7,4700 га. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Останнім місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після смерті [PERSON] відсутня (а.с. 6-7). Станом на час звернення до суду минуло 9 років з моменту відкриття спадщини. 29 січня 2018 року провадження у справі було зупинено до вирішення питання у цивільній справі № 426/21363/17 за позовом [PERSON] до Територіальної громади м. Сватове в особі Сватівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, що є предметом спору по справі 426/21363/17. 4 грудня 2018 року рішенням Сватівського районного суду було відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Територіальної громади м. Сватове в особі Сватівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом через його необґрунтованість.Цим рішенням встановлено, що постановою завідувача Першої Сватівської нотаріальної контори Власова О.В. від 25.07.2017 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] з тих підстав, що спадкоємцем не було надано документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку та не надані документи про підтвердження факту сумісного проживання разом зі спадкодавцем. Також судом встановлено, що позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини майже через дев`ять років шість місяців, що є поза межами, визначеними ст. 1270 ЦК України з дня відкриття спадщини, і це є підставою для суду вважати його таким, що не прийняв спадщини. Позивач не скористався правом та не звернувся до суду із заявою про визначення йому додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. Також позивач не скористався правом та не звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Викладені висновки суду свідчать про те, що у позивача була можливість та наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після померлої матері, але ж позивач такими умовами не скористався. Відповідно до роз`яснень п. 23 Постанови пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Отже у позивача були наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після померлої матері. Таким чином, наявність таких умов виключає розгляд позовних вимог позивача про визнання права на спадщину в судовому порядку. Викладені обставини є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Рішення суду від 4 грудня 2018 року набрало законної сили 16 січня 2019 року. Відповідно до частини 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, у цивільній, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Таким чином, наявне рішення від 4 грудня 2018 року Сватівського районного суду про відмову в задоволенні позову [PERSON] , підтверджує той факт, що після смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємець [PERSON] не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини близько 9 років і у нього були наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після померлої матері своєчасно, але він не скористався цим. Вищевикладеними обставинами судом встановлено факт неприйняття спадщини єдиним спадкоємцем [PERSON] , що є підставою для визнання спадщини відумерлою та задоволення заяви.

Outcome: approved