Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем в шлюбі, який розірвано рішенням Снятинського районного суду від 30.11.2010 року. За час шлюбу, а саме 14.06.2003 року, у сторін народилася дочка [PERSON]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання вказаної дитини не надає, а позивачці самостійно важко утримувати вказану дочку, оскільки коштів для забезпечення її всім необхідним не вистачає, дочка росте та потребує все більших витрат. Позивачка також зазначає, що відповідач отримує нерегулярний мінливий дохід, оскільки працює на сезонних роботах, однак, стан його здоров'я та матеріальне становище дають йому можливість утримувати дитину. Тому позивачка просить стягувати з нього на її користь аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно на утримання вказаної дочки сторін до досягнення останньою повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. Надіслані на адресу відповідача судові виклики відповідачу не вручено в звязку із закінченням терміну зберігання даної кореспонденції. Причин своєї неявки відповідач суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до даних свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.3). Судом встановлено, що рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 30.11.2010 року, винесеним в справі №2-1651/2010, яке набрало законної сили 11.12.2010 року, шлюб між сторонами розірвано та вказану дочку сторін залишено проживати з позивачкою (а.с.2). Факт проживання дочки сторін з позивачкою стверджується також довідкою №534, виданою абонентним відділом комунального підприємства «Житлоінфоцентр» (м.Коломия) 05.10.2015 року (а.с.4). Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Згідно з вимогами ч.1 ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.184 вказаного Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищевказані обставини, вік дитини, пов'язані з цим витрати, майновий стан позивачки, відсутність відомостей про місце роботи та заробітну плату відповідача, значне зростання цін в 2015 році, суд вважає за можливе визначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі, запропонованому позивачкою, оскільки він відповідає вимогам розумності і справедливості. Згідно з положеннями ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка. На підставі наведеного і,

Outcome: approved