overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 04.02.1989 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі. Неповнолітніх дітей у сторін немає.Протягом останніх років спільне життя сторін поступово погіршувалось. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю, вони виявилися людьми з різними характерами. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини і надії на примирення немає, оскільки сторони не можуть дійти згоди при вирішенні простих побутових питань. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати та залишити їй прізвище, набуте при реєстрації шлюбу, « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник, адвокат Марціновська Д.М. 28.09.2020 року подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, справу розглянути в її та позивача відсутності (а.с. 29). Відповідач в судове засідання не з`явився. 31.08.2020 року подав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує щодо розірвання шлюбу, справу просить розглянути в його відсутності (а.с. 30). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу сторони одружилися 04.02.1989 року. Шлюб зареєстровано відділом ЗАГС Коломийського міськвиконкому Івано-Франківської області, актовий запис № 64 (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони, не вживають заходів для примирення та наполягають на розірванні шлюбу. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 04.09.1982 року вона перебуває\~з відповідачем\~в шлюбі,\~в якому\~в них\~народилося двоє\~дітей,\~які на\~даний час\~повнолітні.Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що протягом останніх років сімейне життя сторін поступово погіршувалося, для покращення матеріального добробуту сім`ї позивач працювала за кордоном, внаслідок чого шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, справу розглянути в її відсутності. Позивач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином судовими повістками. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 11.03.2020 року подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, та вказав, що не заперечує щодо розірвання шлюбу. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу сторони одружилися 04.09.1982 року. Шлюб зареєстровано Гірською сільською радою Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 20 (а.с.5). Відповідно до ч.2\~ст.104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2\~ст.112 цього Кодексу\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона не вказала про те, що бажає повернути собі дошлюбне прізвище, скориставшись своїм правом, передбаченим\~ст.113 СК України. На підставі ст.ст.\~104,\~110,\~112 Сімейного кодексу України\~та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 05.01.2015 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі. Дітей від шлюбу у сторін немає. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що відповідач зловживає спиртними напоями і, будучи в нетверезому стані, влаштовує сварки, наносить позивачу побої, не бажає дбати про матеріальний добробут сім'ї. Така поведінка відповідача негативно впливає на стан здоров'я позивача, яка неодноразово була змушена втікати з дому та ночувати в своєї сестри. Останнім часом спільне проживання з відповідачем стало неможливим. Із вказаних причин сім'я сторін розпалася, шлюб носить формальний характер, збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача. Від розірвання шлюбу в органі ДРАЦС відповідач ухиляється. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати та відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, та зазначила, що спільно з відповідачем вони не проживають з лютого 2016 року. Тому вона просить її позовні вимоги задовольнити та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про одержання ним судової повістки-виклику. Надісланий відповідачу судовий виклик в судове засідання 31.05.2016 року йому не вручено у зв'язку з не проживанням відповідача у вказаному місці. Він не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 05.01.2015 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Гвіздецької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №1 (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, з лютого 2016 року проживають окремо та не вживають заходів для примирення, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер та подальше його збереження суперечитиме інтересам позивача. За таких обставин шлюб слід розірвати та відновити позивачу дошлюбне прізвище, оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 05.10.1996 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них народилися двоє дітей, які досягли повноліття. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що у них з відповідачем різні характери та погляди на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань, між ними часто виникали непорозуміння, сварки. Відповідач зраджує позивачу в подружній вірності. Принижує її честь та гідність, у зв`язку з чим сторони припинили спільне проживання. Примирення між ними неможливе, шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, а також залишити їй прізвище, набуте при реєстрації шлюбу, « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилась, 08.10.2020 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не з`явився, 08.10.2020 року він подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в його відсутності, (а. с. 15). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 16.09.2020 року, сторони одружилися 05.10.1996 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 358 (а. с.4). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. На підставі ст.ст.104,110,112 Сімейного кодексу Українита,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 05.12.2001 року він перебуває з відповідачкою в шлюбі, в якому в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що відповідачка неодноразово залишала його з дітьми і виїжджала в невідомому напрямку, була відсутньою вдома по декілька місяців, навіть один рік. В травні 2011 року відповідачка залишила позивача з неповнолітніми дітьми та виїхала, нічого не повідомивши. З того часу спілкування між сторонами відсутнє, місце проживання відповідачки позивачу невідоме, дітей вона не виховує, не надає будь-якої матеріальної допомоги на їх утримання. Позивач вважає, що їх з відповідачкою сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, надій на примирення немає, збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому він просить вказаний шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з ним. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення їй судових повісток-викликів за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання (а.с.19, 20, 28, 33). Про причини своїх неявок відповідачка суду не повідомила та не звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про одруження сторони одружилися 05.12.2001 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Дебеславцівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №10 (а.с.3). Згідно із копіями свідоцтв про народження сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони в 2011 році фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. Тому суд вважає, що шлюб сторін носить формальний характер і подальше його збереження суперечитиме інтересам позивача. За таких обставин шлюб слід розірвати. Неповнолітніх дітей сторін після розірвання шлюбу слід залишити проживати з позивачем. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 06.02.2018 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому неповнолітніх дітей не має. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що у них з відповідачем різні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між сторонами виникають сварки, він не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім`ї, не може підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, допомоги, він також в добровільному порядку розірвати шлюб не бажає. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, а також залишити їй прізвище, набуте при реєстрації шлюбу, « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилась, 03.11.2020 року її представник, адвокат Юркевич Х.М. подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її та позивача відсутності (а.с.26). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 06.02.2018 року. Шлюб зареєстровано Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 193 (а. с. 7). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення, позивач вважає за доцільне шлюб розірвати. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. Прізвища сторін у зв`язку із укладенням шлюбу не змінювались. На підставі ст.ст. 104, 110, 112,113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 06.05.2017 року він перебуває з відповідачем в шлюбі, спільних дітей у них немає. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що в сторін різні погляди на подальше спільне життя та обов`язки. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, що робить неможливим подальше спільне проживання. Після реєстрації шлюбу сторони проживали однією сім`єю не більше року, після чого припинили спільне проживання. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах ДРАЦС. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, 27.08.2020 року подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, розгляд справи просить проводити в його відсутності (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить її письмова розписка, долучена до матеріалів справи (а.с. 12). Причин своїх неявок відповідач суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності та не подала відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 06.05.2017 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Ценявської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 07.03.2013 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, у якому дітей у них немає. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що в сторін різні погляди на подальше спільне життя та обов`язки. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, позивачу відомі випадки вчинення відповідачем подружньої зради. На даний час вони не проживають разом як подружжя та не підтримують будь-яких відносин, спільного господарства не ведуть. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати та присудити судові витрати з відповідача. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, про його час та місце повідомлена належним чином, в позовній заяві вказала про можливість розгляду справи у її відсутності. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, 18.02.2020 року він подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в його відсутності (а.с. 15). Згідно з ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв`язку з неявкою в підготовче засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 07.03.2013 року. Шлюб зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 392 (а.с. 4). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та обидвоє вважають за доцільне шлюб розірвати. Судом також встановлено, що позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., що стверджується квитанцією від 23.01.2020 року (а.с.3). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача на її вимогу в зв`язку із задоволенням позовних вимог. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved