Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 13 листопада 2019 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини між ними припинені, сумісне господарство не ведуть, мешкають окремо. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , 2013 року народження, який проживає з нею. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновлений бути не може, існує лише формально. На примирення вона не згодна. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином оповіщеними про день та час розгляду справи. Надали суду заяви, в яких просили про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення судових повісток. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 21.11.2019 року провадження по справі відкрито, справа призначена в підготовче судове засідання на 20 грудня 2019 року. Ухвалою суду від 20 грудня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задовленню з наступних мотивів. Судом установлено, що сторони перебувають в шлюбі з 14 січня 2013 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, виданим виконавчим комітетом Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, актовий запис № 1(а.с.9). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Висновки суду. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони мешкають окремо. Позивач примирення з відповідачем вважає неможливим. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Таким чином, установлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, дитини, що має вагоме значення. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved