Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона з 01.02.2014 року перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому [INFO] у них народився син [PERSON]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання вказаного сина не надає, а позивачці самостійно важко утримувати цю дитину, оскільки коштів для забезпечення її всім необхідним не вистачає. Позивачка зазначає, що відповідач отримує нерегулярний мінливий дохід, оскільки працює на сезонних будівельних роботах, є молодим, працездатним чоловіком, на утриманні не має інших осіб, його матеріальне становище дають можливість утримувати сина. Тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1 000 грн. щомісячно на утримання вказаного малолітнього сина до досягнення останнім повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 25.02.2016 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про одержання ним судових повісток - викликів (а.с.13, 17) Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно з даними свідоцтва про шлюб сторони одружилися 01.02.2014 року (а.с.2). Відповідно до даних свідоцтва про народження сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Згідно з вимогами ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищевказані обставини, вік дитини, пов'язані з цим витрати, майновий стан позивачки, відсутність відомостей про місце роботи та заробітну плату відповідача, значне зростання цін в 2016 році, суд вважає за можливе визначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі, запропонованому позивачкою, оскільки він відповідає вимогам розумності і справедливості. Згідно з положеннями ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка. На підставі наведеного і,

Outcome: approved