Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» (позивач) подало до суду позов до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (відповідачі), в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у сумі 3 656 грн 29 коп та судові витрати в розмірі 1 921,00 грн. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що в квартирі [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Цей будинок знаходиться на балансі виробничого структурного підрозділу «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд», яке надає його мешканцям комунальні послуги. Однак, відповідачі здійснюють їх оплату частково і за період з грудня по 2015 року по листопад 2018 року заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг становить 3 656,29 грн. Відповідачі не скористалися правом на подання відзиву. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просить суд його задовольнити. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомили. Заяв та клопотань учасниками справи не подано. Процесуальні дії у справі. 21.10.2019 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів (а.с.28-31). Ухвалою від 04.11.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.32-33). 30.12.2019 судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №456/4079/19 відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.59-62). З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописку від 02.10.2019, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.10). З розрахунку за квартплату та комунальні послуги у [ADDRESS] випливає наявність заборгованості за період з грудня 2015 року по серпень 2019 року у сумі 4 431,19 грн (в тому числі по грудень 2018 року - 3 742,39 грн) (а.с.8-9). Інвентарна картка обліку основних засобів та довідка від 26.09.2019 підтверджують, що житловий будинок у [ADDRESS] перебуває на балансі виробничого структурного підрозділу «Львівське територіальне управління» Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (а.с.11-12, 13). Виробничий структурний підрозділ «Львівське територіальне управління» входить до складу Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця», знаходиться у виробничому та адміністративному підпорядкуванні Філії та функціонального структурного підрозділу «Львівська дирекція» Філії та діє від імені Товариства (пункт 2.1. Положення про Виробничий структурний підрозділ «Львівське територіальне управління» входить до складу Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця», затверджене наказом №161 від 19.07.2019 (а.с.21, 22). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до видів діяльності Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» належить постачання гаарячої води та кондиційного повітря, забір очищення та постачання води, каналізація, відведення й очищення стічних вод, збирання безпечних відходів, будівництво житлових та нежитлових будівель (а.с.17-20). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням споживачами житлово-комунальних послуг (відповідачами, місце проживання яких зареєстроване за вищевказаною квартирою) обов`язків щодо оплати цих послуг, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (24 червня 2004 року № 1875-IV), який діяв на час виникнення спірних правовідносин), Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (09 листопада 2017 року № 2189-VIII). Так, відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до частини 1 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Статтею 64 ЖК України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (частина 1 ст. 68 ЖК України). На час виникнення спірних правовідносин діяв Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (24 червня 2004 року № 1875-IV). Так, відповідно до частини 1 ст. 13 Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно з пунктом 5 частини 3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 32 Закону передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. На даний час діє Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (9 листопада 2017 року № 2189-VIII), дія якого також поширюється на спіні правовідносини. Так, відповідно до пункту 5 частини 2 ст. 7 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з частиною 1 ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що будинок [ADDRESS] перебуває на балансі виробничого підрозділу «Львівське територіальне управління», яке знаходиться у виробничому та адміністративному підпорядкуванні Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця». Жителям цього будинку житлово-комунальні послуги надаються позивачем, а відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мають зареєстроване місце проживання у квартирі [ADDRESS] зазначеного будинку. Суд зазначає, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] користуються житлово-комунальними послугами, які надає позивач і відсутні будь-які фактичні дані, які б спростовували цю обставину. Відтак, отримуючи ці послуги відповідачі зобов`язані їх оплачувати, однак, як видно з наявного у матеріалах справи доказу (розрахунку за квартплату та комунальні послуги), який відповідає критеріям належності та допустимості і не викликає сумніві у своїй достовірності, - здійснюють це не у відповідності до встановлених тарифів та строків, в зв`язку з чим утворилася заборгованість станом на грудень 2018 року у сумі 3 742,39 грн. Водночас, суд зауважує, що згідно з отриманою судом відповідно до вимог частин 6 ст. 187 ЦПК України інформацією, [PERSON] з 28.03.2017 має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] і відсутні будь-які докази того, що він фактично проживає у зазначеній позивачем квартирі та користується у ній житлово-комунальними послугами, які надаються позивачем. З огляду на викладені обставини, суд не знаходить правових підстав для стягнення з [PERSON] , солідарно з іншими відповідачами, на користь позивача вищевказаної заборгованості. Також, суд зазначає, що він позбавлений можливості оцінити аргументи відповідачів, оскільки такі ними не наведені. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] порушено майнові права позивача і такі права підлягають захисту, тому позов слід задовольнити частково. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь позивача. На підставі статей 509, 526, 543 ЦК України, статей 64, 67, 68 ЖК України, статей 5, 7, 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та

Outcome: partial