Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просило зняти арешт, накладений постановою державного виконавця від 09.01.2013 року на заставний автомобіль у зв'язку зі звернення на нього стягнення на підставі рішення суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав зазначених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі, заперечень проти позову до суду не надходило. Суд відповідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України вирішив розглядати справу за відсутності учасників процесу за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитно договору № НЕТ8АК00290035 від 24.11.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8940 дол. США зі сплатою 12 відсотків річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 24.05.2015 року. Згідно договору від 24.11.2006 року відповідач надав в заставу належний йому на праві власності автомобіль «ВАЗ 21104», 2006 року випуску, легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідне обтяження було занесено в Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 22.10.2012 року позов ПАТ «ПриватБанк» до [PERSON] задоволено, витребувано автомобіль ВАЗ 21104» у [PERSON], звернуто стягнення на предмет застави шляхом надання банку права продажу вказаного автомобілю з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу з будь-якою особою - покупцем. 09.01.2013 року в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-6551/12 від 26.11.2012 року, виданого Суворовським районним судом м. Херсона, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованості, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні було винесено постанову про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Згідно вимог ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 14 Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно вимог ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Частинами 3, 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів або якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Таким чином, право застави у ПАТ «ПриватБанк» виникло в 2006 році до винесення судом рішення про стягнення боргу з [PERSON] та має вищий пріоритет ніж інші обтяження. Суд вважає, що наявність арешту предмета застави порушує право позивача, як пріоритетного обтяжувача, реалізувати своє право на першочергове задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет застави у спосіб, обраний ним на власний розсуд, виходячи з вимог діючого законодавства та умов заставного договору. Враховуючи зазначене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved