overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 28.12.2012 року позов задоволено. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 22 червня 1992 року міським відділом ЗАГС м. Нова Каховка, актовий запис № 189. Та поділено майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, присудивши [PERSON] квартиру [ADDRESS], квартиру [ADDRESS] та автомобіль марки «Mitsubishi L200», 2008 року випуску, номер шасі [NUMBER], державний номер [NUMBER], а [PERSON] присудити будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частину нежилого приміщення магазину «[INFO]» по [ADDRESS]. Право спільної сумісної власності на вказане майно припинено. При цьому не вирішено питання про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат. Представник заявника (позивача) у судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просив справу розглядати у її відсутність, заявлені вимоги підтримала з тих же підстав. Інша сторона, будучи повідомленою належним чином про час та місце судового розгляду у судове засідання не з'явилася з невідомих причин, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутність. Вивчивши матеріали справи вважає, що є необхідність в ухваленні додаткового рішення по справі із наступних підстав. Так відповідно до ст. 220 ч.1 п.4 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, у зв'язку з тим, що у резолютивній частині рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 28.12.2012 року не вирішено питання про стягнення судових витрат, а відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача у на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору, суд вважає за необхідне ухвалити у справі додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 03.04.2013 по справі № 322/138/13-ц, що набрало законної сили 17.04.2013, було розірвано шлюб [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 06.08.2011 Тернуватською селищною радою Новомиколаївського району Запорізької області, актовий запис № 02. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 липня 2014 року. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно з ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Частиною першою статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За клопотанням позивача ухвалою суду від 22.06.2016 судом було призначено молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи є [PERSON], [INFO], уродженець смт. Тернувате Новомиколаївського району Запорізької області (паспорт серії [NUMBER], виданий Новомиколаївським РВ УМВС України в Запорізькій області) біологічним батьком дитини - [PERSON], [INFO], уродженця смт. Тернувате Новомиколаївського району Запорізької області (актовий запис про народження № 01 від 13 січня 2012 року, місце реєстрації народження: Тернуватська селищна рада Новомиколаївського району Запорізької області), яку народила мати, [PERSON], [INFO], уродженка смт. Тернувате Новомиколаївського району Запорізької області (паспорт серії [NUMBER], виданий Новомиколаївським РС УДМС України в Запорізькій області 08 серпня 2014 року). Згідно з висновком експерта від 23.08.2016 № 214 [PERSON] може бути біологічним батьком дитини - [PERSON]. Ймовірність даної події складає 99,9999%. З огляду на викладене, обставини на які посилався позивач в обґрунтування заявленого позову не були підтверджені за результатами розгляду справи, у зв'язку із чим суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2018 року були задоволені позовні вимоги [PERSON] та визнано за нею право власності на легковий автомобіль ВАЗ 2106, 1976 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] 22 липня 2019 року до суду надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення. У заяві про ухвалення додаткового рішення позивач вказує, що у резолютивній частині рішення суду необхідно зазначити, що за нею визнано право власності на легковий автомобіль ВАЗ 2106, зеленого кольору, 1976 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , ідентифікатор [NUMBER] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Сторони в судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим суд розглянув справу у їх відсутність. Вивчивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу. Судом встановлено, що рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2018 року були задоволені позовні вимоги [PERSON] до Зеленівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування. У резолютивній частині рішення суду зазначено про визнання за [PERSON] права власності на легковий автомобіль ВАЗ 2106, 1976 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Разом з тим, у рішенні суду не вказано колір автомобіля, номера кузова та двигуна, а також ідентифікатор, у зв`язку з чим позивач позбавлена можливості зареєструвати автомобіль в органах МВС України. З огляду на вищезазначене, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12.02.2014 по справі № 322/12/14-ц було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 09.06.2004 Різдвянською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області, визначено місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], разом з батьком - [PERSON] в [ADDRESS]. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 27.09.2004, серії [NUMBER]. Довідкою виконкому Різдвянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 01.04.2014 № 192 підтверджується те, що [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем за вищезазначеною адресою. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволенню позову суд виходить з наступного. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини першої статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у частці від доходу її матері. За правилом частини другої статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу (визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною першою статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а відтак заявлений позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору. При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Отже, виходячи з мінімальної ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, що, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статі 4 Закону України «Про судовий збір», становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідачки на користь держави становить 243,60 грн. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 22 червня 2010 року по справі № 2-0-24/10 було задоволено заяву Любицького психоневрологічного інтернату про визнання [PERSON], [INFO], уродженця м. Запоріжжя, обмежено дієздатним, визнано [PERSON] обмежено дієздатним в частині розпорядження пенсією, призначено Холода Віталія Івановича, [INFO], піклувальником над [PERSON] Згідно з довідкою, виданою заявником, [PERSON] проживав у Комунальній установі «Любицький психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради» з 27.09.2008 по 02.04.2014 та був відрахований 02.04.2014 згідно з особистою заявою та з дозволу заявника на підставі наказу № 148 від 02.04.2014. Довідкою № 74 підтверджується те, що [PERSON] потребує зняття з диспансерного обліку внаслідок психічних поведінкових розладів при алкоголізмі, перебуває в стані довготривалої ремісії. Відповідно до характеристики заінтересованої особи, виданої заявником, [PERSON], після проходження лікування від алкогольної залежності у 2008 - 2010 рр., тривалий час не вживав спиртні напої, брав активну участь в житті інтернату, не порушував режиму інтернату, має наміри одружитися та вести здоровий спосіб життя. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 38 ЦК України у разі припинення фізичною особою зловживання спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо суд поновлює її цивільну дієздатність. Частиною третьої вказаної статті визначено, що піклування, встановлене над фізичною особою припиняється на підставі рішення суду про поновлення цивільної дієздатності. Згідно з ч. 4 ст. 38 ЦК України порядок поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, цивільна дієздатність якої була обмежена, встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. За правилом частини третьої статті 241 ЦПК України, скасування рішення суду про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, цивільна дієздатність якої була обмежена, здійснюється за рішенням суду за заявою самої фізичної особи, її піклувальника, членів сім'ї або органу опіки та піклування. З огляду на те, що [PERSON] припинив зловживання спиртними напоями, його бажання поновлення власної цивільної дієздатності та пояснення його піклувальника, суд дійшов висновку про те, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23.06.2010 по справі № 2-0-26/10 було задоволено заяву Любицького психоневрологічного інтернату про визнання [PERSON], уродженця м. Токмак Запорізької області, обмежено дієздатним, визнано [PERSON] обмежено дієздатним в частині розпорядження пенсією, призначено [PERSON], [INFO], піклувальником над [PERSON] Наказом № 304 від 18.09.2008 [PERSON] було зараховано на повне державне забезпечення та обліковий склад до Любицького психоневрологічного інтернату. Рішенням колегії Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації від 16.12.2013 № 13 вирішено перевести тимчасово (6 місяців) підопічного КУ «Любицький психоневрологічний інтернат» ЗОР [PERSON] до КУ «Бердянський геріатричний пансіонат» ЗОР. Наказом Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації від 16.12.2013 № 207 [PERSON] було переведено тимчасово (6 місяців) до КУ «Бердянський геріатричний пансіонат» ЗОР. Згідно з характеристикою від 09.01.2014 № 03-09/04 [PERSON] перестав вживати спиртні напої. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 38 ЦК України у разі припинення фізичною особою зловживання спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо суд поновлює її цивільну дієздатність. Частиною третьої вказаної статті визначено, що піклування, встановлене над фізичною особою припиняється на підставі рішення суду про поновлення цивільної дієздатності. Згідно з ч. 4 ст. 38 ЦК України порядок поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, цивільна дієздатність якої була обмежена, встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. За правилом частини третьої статті 241 ЦПК України, скасування рішення суду про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, цивільна дієздатність якої була обмежена, здійснюється за рішенням суду за заявою самої фізичної особи, її піклувальника, членів сім'ї або органу опіки та піклування. З огляду на те, що [PERSON] припинив зловживання спиртними напоями, його бажання поновлення власної цивільної дієздатності та пояснення його піклувальника, суд дійшов висновку про те, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23.06.2010 по справі № 2-0-28/10 було задоволено заяву Любицького психоневрологічного інтернату про визнання [PERSON], уродженця селище Шахти № 54 Богородського району Тульської області обмежено дієздатним, визнано [PERSON], [INFO], обмежено дієздатним в частині розпорядження пенсією, призначено Холода Віталія Івановича, [INFO], піклувальником над [PERSON] Наказом № 311 від 26.09.2008 [PERSON] було зараховано до Любицького психоневрологічного інтернату, що підтверджується довідкою, виданою зазначеною установою. Згідно з довідкою № 2/289 від 24.12.2013, виданою Новомиколаївською ЦРЛ, [PERSON] було знято з обліку у лікаря психіатра з 26.05.2012 (стан довготривалої ремісії). Відповідно до характеристики, наданої КУ «Любицький психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради, [PERSON] перестав вживати спиртні напої. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 38 ЦК України у разі припинення фізичною особою зловживання спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо суд поновлює її цивільну дієздатність. Частиною третьої вказаної статті визначено, що піклування, встановлене над фізичною особою припиняється на підставі рішення суду про поновлення цивільної дієздатності. Згідно з ч. 4 ст. 38 ЦК України порядок поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, цивільна дієздатність якої була обмежена, встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. За правилом частини третьої статті 241 ЦПК України, скасування рішення суду про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, цивільна дієздатність якої була обмежена, здійснюється за рішенням суду за заявою самої фізичної особи, її піклувальника, членів сім'ї або органу опіки та піклування. З огляду на те, що [PERSON] припинив зловживання спиртними напоями, його бажання поновлення власної цивільної дієздатності та пояснення його піклувальника, суд дійшов висновку про те, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2018 року були задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Рішенням стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 вересня 2018 року, до повноліття [PERSON] 06 лютого 2019 року до суду надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення. У заяві про ухвалення додаткового рішення позивач вказує, що у мотивувальній частині рішення суду зазначено про те, що аліменти на дитину підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1/4 від його доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак у резолютивній частині рішення зазначено лише про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказана заява розглянута судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, на підставі ч. 3 ст. 270 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає за необхідне вирішити питання про зазначення конкретного розміру аліментів, підлягаючих стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу. Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2018 року були задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Рішенням стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 вересня 2018 року, до повноліття [PERSON] У мотивувальній частині рішення суду зазначено про те, що аліменти на дитину підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1/4 від його доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак у резолютивній частині рішення зазначено лише про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2018 року позовну заяву [PERSON] до Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Вентура»,\~Державного реєстратора\~Ганнівської сільської\~ради Новоукраїнського\~району Кіровоградської\~області про визнання незаконним рішення та повернення земельної ділянки задоволено частково, визнано незаконним рішення державного реєстратора Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37701605 від 23 жовтня 2017 року та скасовано рішення від 23 жовтня 2017 року, індексний номер 37701605 про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки № б/н від 13.08.2013 року, що укладений між [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю «Вентура», (код ЄДРПОУ 32155508). Вказане рішення оскаржено в апеляційному порядку та ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 11 січня 2019 року вищевказану цивільну справу повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. В судове засідання позивач, представник позивача та відповідачі не з'явились, що не перешкоджає проведенню судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Так, з резолютивної частини рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2018 року вбачається, що позов [PERSON] до Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Вентура»,\~Державного реєстратора\~Ганнівської сільської\~ради Новоукраїнського\~району Кіровоградської\~області про визнання незаконним рішення та повернення земельної ділянки задоволено частково, однак не вирішено питання про стягнення судових витрат. Відповідно ч.1 п.2\~ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.ч.1,3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною 2\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог\~ЗУ «Про судовий збір»,\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає за необхідне часково стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати, які складаються з сплаченого судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. Таким чином дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави для ухвалення додаткового рішення. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Рішенням Новомосковского міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.10.2014 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON], про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини задоволено. Між тим, суд, ухвалюючи рішення, відповідно до вимог ст.ст. 79, 80, 88 ЦПК України, питання щодо стягнення судового збору не вирішив. В судове засідання сторони не з'явилися, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. У відповідності до п.6 ч.1 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання, як розподілити між сторонами судові витрати. При ухваленні вищевказаного рішення судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у вигляді сплаченого позивачем судового збору у розмірі 114 грн. 70 коп. Згідно п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що постановив рішення може з власної ініціативи, чи за заявою осіб, які брали участь у справі, постановити додаткове рішення у випадку, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Аналізуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] судові витрати, у вигляді судового збору у розмірі 114 грн. 70 коп. на користь [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved