Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

рішенням Октябрського районного суду м.Полтава від 05.07.2017 року первісний позов [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON], виконавчого комітету Полтавської міської ради, Управління майном комунальної власності міста, третя особа: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтава раді про встановлення факту проживання малолітньої дитини у визначеному місці, встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання незаконними та скасування розпорядження органу приватизації житла, Свідоцтва про право власності на житло, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя, стягнення грошової компенсації - задоволено частково. Встановлено факт постійного проживання дитини [PERSON], [INFO] у квартирі [ADDRESS] станом на 01 серпня 2006 року та визнати [PERSON] членом сім'ї [PERSON]. Встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] у період часу із 01.01.2004 року до 14.04.2014 року. Визнано незаконними та скасувано: розпорядження органу приватизації від 01.08.2006 року № 295 про передачу квартири [ADDRESS] у приватну власність [PERSON] та Свідоцтво про право власності на житло від 01.08.2006 року, яким посвідчено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві особистої приватної власності. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] в своїх інтересах та який одночасно діє в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] до [PERSON], треті особи: орган опіки та піклування Шевченківської районної у м.Полтава раді, [PERSON] про визнання права особистої приватної власності на автомобіль, визнання договору купівлі - продажу квартири недійсним, визнання квартири на праві спільної часткової власності з визначенням часток співвласників - залишено без задоволення. Вирішено питання судових витрат, а саме стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 730 (сімсот тридцять) грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 1461 (одна тисяча чотириста шістдесят одна) грн. 20 коп. В апеляційному порядку вказане вище судове рішення оскаржено [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON] 21.07.2017 року ухвалою судді судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області дана цивільна справа повернута до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат. У судове засідання сторони не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, а тому їх неявка не є перешкодою для розгляду справи. За результатами судового розгляду та із матеріалів справи вбачається, що [PERSON], з урахування уточнених вимог, звернулась до суду з вимогами про: - встановлення факту постійного проживання дитини [PERSON] у квартирі [ADDRESS] станом на 01 серпня 2006 року та визнання [PERSON] членом сім`ї [PERSON] (вимога немайнового характеру 243,60 грн. оплачена); - встановленння факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] у період часу з 01.01.2004 року по 14.04.2014 року ( вимога немайнового характеру 243,60 не оплачена); - визнання незаконними та скасування розпорядження органу приватизації від 01.08.2006 року № 295 про передачу квартири [ADDRESS] у приватну власність [PERSON] та свідоцтво про право власності на житло від 01.08.2006 року, яким посвідчено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві особистої приватної власності ( вимога немайнового характеру не оплачена); - визнання легкового автомобіля КІА SORENTO, чорного кольору, 2009 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] та в порядку його поділу визначити належну [PERSON] частку від продажу автомобіль в сумі 273333,32 грн. та стягнути її на користь останньої з [PERSON] У вересні 2015 року із зустрічним позовом звернувся до суду [PERSON] в інтересах малолітніх дітей та з урахуванням уточнених вимог просив: - визнати право особистої власності за [PERSON] на автомобіль КІА SORENTO, чорного кольору, 2009 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (вимога майнового характеру не в повній мірі оплачена судовим збором (4100 грн.) оплачено 2212 грн.) ; -визнати договір купівлі- продажу квартири [ADDRESS] оформлений 01.08.2014 року недійсним (вимога немайнового характеру оплачена судовим збором в розмірі 487,20). -визнати квартиру [ADDRESS] спільною частковою власністю по 1/4 частині [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( вимога майнового характеру оплачена судовим збором 793 грн.). Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, по первісному позову за розгляд трьох позовних вимог немайнового характеру та однієї позовної вимоги майнового характеру позивачем [PERSON] слід було сплатити судовий збір на загальну суму 3511 грн., а отже недоплата судового збору по двом позовним вимогам немайнового характеру становить 487,20 грн. (3511-2023,80грн.). За зустрічним позовом [PERSON] заявлено одну вимогу немайнового характеру (487,20грн.) та дві майнового характеру ( 4100+793 грн.), а отже недоплата судового збору по одній вимозі майнового характеру складає 1888 грн.( 4100-2212грн.). Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судові витрати суд вирішує у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. Таким чином, оскільки позовні вимоги за первісним позовом, які були не оплачені судовим збором, задоволені судом, то недоплачений судовий збір за первісним позовом підлягає стягненню у дохід держави із відповідача [PERSON] у розмірі 487,20 грн. Оскільки недоплата судового збору по одній вимозі майнового характеру за зустрічним позовом складає 1888 грн. ( 4100-2212грн.), в задоволенні зустрічного позову відмовлено, то із [PERSON] підлягає стягненню у дохід держави недоплачений судовий збір у розмірі 1888 грн. За вказаних обставин, суд вважає за необхідне ухвалите додаткове рішення, яким стягнути із відповідача [PERSON] в дохід держави недоплачений судовий збір у розмірі 2375, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved