Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

СГВК «Прилуцький» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про розірвання договору найму житла та виселення без надання іншого житла. В обгрунтування заявлених вимог вказують на те, що відповідачі проживають у будинку за адресою [ADDRESS] займаючи частину вказаного будинку ( квартиру №1), яка належить СГВК «Прилуцький». Відповідачі, користуючись зазначеним житловим приміщенням на умовах оренди, починаючи з 2008 року припинили сплачувати орендну плату за користування житлом, у зв'язку з чим рішенням апеляційного суду Волинської області від 01.07.2015 року з [PERSON] стягнуто на користь СГВК «Прилуцький» заборгованість за користування житлом за 62 місяці. Вказуючи на те, що рішення суду не виконано, відповідачі і далі не вносять плату за користування житлом, просять розірвати договір найму житла між СГВК «Прилуцький» та [PERSON] та виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON] з житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] без надання іншого житла. Ухвалою Ківерцівського районного суду від 27.11.2015 року прийнято зустрічний позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Прилуцький» про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою [ADDRESS] який об'єднано в одне провадження з первинним позовом, і ухвалою суду від 19.02.2016 року за заявою позивачів на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України залишений без розгляду. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві. Суду пояснили, що вказана квартира була надана відповідачу [PERSON] у зв'язку із направленням її на роботу у колгосп ім. 30 років Жовтня у 1986 році на умовах оренди (найму) житла, за яке відповідач сплачувала спочатку колгоспу, а згодом його правонаступнику СГВК «Прилуцький» орендну плату. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є членами сім'ї [PERSON] та проживають разом з нею в орендованій квартирі. Факт проживання відповідачів у спірному будинку на умовах договору оренди (найму) житла стверджується рішеннями судів, в тому числі ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 25.11.2013 року у справі за позовом [PERSON] до Прилуцької сільської ради, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог СГВК «Прилуцький» про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, та рішенням цього ж суду від 01.07.2015 року у справі за позовом СГВК «Прилуцький» до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за користування житлом. Покликаючись на норми п.1ч.2 ст.825, ст. 826 ЦК України, просять позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, не заперечує наявності заборгованості по оплаті за житло, невиконання судового рішення про стягнення заборгованості пояснює його оскарженням до ВССУ, вважає позов безпідставним, і в задоволенні просить відмовити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду в судове засідання не з'явилися. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено з витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно СГВК «Прилуцький» на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка житлового будинку з надвірними будівлями, що в [ADDRESS] (а.с. 69). Право власності набуто на підставі рішення Господарського суду Волинської області від 21.02.2008 року. Згідно довідки Прилуцької сільської ради Ківерцівського району від 03.09.2015 року відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані і проживають в належній СГВК «Прилуцький» 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями, що в [ADDRESS] (а.с.7). Рішенням апеляційного суду Волинської області від 01.07.2015 року з [PERSON] стягнуто в користь СГВК «Прилуцький» 3100 грн. заборгованості за користування житловим приміщенням. Зазначеним рішенням встановлено, що між СГВК «Прилуцький» та [PERSON] має місце договір найму житлового приміщення (а.с.4-5). Аналогічне встановлено також ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 25.11.2013 року у справі за позовом [PERSON] до Прилуцької сільської ради, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог СГВК «Прилуцький» про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю (а.с.74-75). Відповідно до норм ст. ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір, який є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі. Нормою ст. 810 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Правилами ст.ст. 207, 638, 642 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 825 ЦК України договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі невнесення наймачем плати за житло за шість місяців, якщо договором не встановлений більш тривалий строк, а при короткостроковому наймі - понад два рази; В силу ч. 1 ст. 826 ЦК України у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла. Всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, позивачем не доведено факту укладення письмового договору найму між ним та відповідачем. З пояснень представників позивача та відповідача [PERSON] встановлено, що письмовий договір найму житла між сторонами не укладався, пропозиція щодо укладення такого договору зі сторони позивача не надходила. За таких обставин, враховуючи відсутність договору найму житла у письмовій формі, суд приходить до висновку про неможливість застосування п. 1 ч. 2 ст. 825, ч. 1 ст. 826 ЦК України про розірвання договору за рішенням суду на вимогу наймодавця та виселення відповідачів без надання іншого житла. Тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed