Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітнього [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2018 дана цивільна справа розподілена головуючому судді Войтенко Т.В. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Войтенко Т.В. від 22.10.2018 відкрито провадження у справі за зазначеним позовом та призначено в загальному позовному провадженні у підготовче судове засідання на 04.02.2019 о 09-00 год. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Войтенко Т.В. від 04.06.2019 закрито підготовче засідання та справа призначена до розгляду по суті на 02.10.2019 на 11-00 год. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2019, цивільну справу № 758/13600/18 (номер провадження 2/758/456/19) передано судді Подільського районного суду м. Києва Корніловій Ж.О. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2019, цивільну справу № 758/13600/18 (номер провадження 2/758/1357/21) передано судді Подільського районного суду м. Києва Петрову Д.В., на підставі рішень зборів суддів Подільського районного суду м. Києва № 1 від 04.01.2021, № 2 від 12.01.2021 та № 3 від 14.01.2021. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27.01.2021 зазначену цивільну справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.11.2017 за адресою: [ADDRESS] (хостел) працівниками Подільського управління поліції був виявлений малолітній [PERSON] , [INFO] , який знаходився з [PERSON] без жодних документів, матір дитини була відсутня. Дитину згідно акту органів внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку було тимчасово влаштовано до Дитячої клінічної лікарні № 9 Подільського району м. Києва. Відповідно до свідоцтва про народження батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 27.12.2017 № 946 «Про тимчасове влаштування малолітнього [PERSON] , [INFO] , до Київського міського будинку дитини «Берізка» 21.12.2017 року малолітнього [PERSON] переведено до КМБД «Берізка». Батьки малолітнього [PERSON] неналежним чином виконують батьківські обов`язки, не мають певного місця для проживання, дитина не перебувала на обліку в жодному медичному закладі. Відповідно інформації КМБД «Берізка» від 20.08.2018, за період перебування малолітнього [PERSON] в дитячому закладі з 21.12.2017 по теперішній час, мати [PERSON] відвідала сина двічі: 09.01.2018 та 05.02.2018, батько - [PERSON] не відвідував свого сина жодного разу та не цікавився станом його здоров`я. Виходячи з вищевикладеного встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не забезпечують харчуванням, медичним доглядом та лікуванням свого малолітнього сина [PERSON] , свідомо ухиляються від спілкування з дитиною, причому роблять це без поважних причин, а тому позивач вважає, що є всі підстави для позбавлення їх батьківських прав щодо малолітнього сина. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористалися. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідачів. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 10.08.2018 Подільським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [INFO] народився [PERSON] , про що 23.12.2016 складено відповідний актовий запис № 3941. Матір`ю дитини записана [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Згідно з актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдено дитину та її доставку від 29.11.2017, 29.11.2017 о 19-20 год. За адресою: [ADDRESS] (хостел) працівниками Подільського УП був виявлений малолітній [PERSON] , [INFO] , який був з [PERSON] , без жодних документів, мати дитини була відсутня. Згідно з копією розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 946 від 27.12.2017, малолітнього [PERSON] , [INFO] влаштовано до Київського міського будинку дитини «Берізка». Згідно з відповіді сільського голови виконавчого комітету Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області № 2-9-21 від 09.02.2018, [PERSON] , [INFO] , на території сільської ради не проживає і не зареєстрований. Згідно з відповіді селищного голови виконкому Пулинської селищної ради Пулинського району Житомирської області № 889 від 26.02.2018, [PERSON] , [INFO] , на території Пулинської селищної ради не зареєстрований. Як вбачається з відповіді головного лікаря Київського міського будинку дитини «Берізка» № 061/150-594 від 20.08.2018, за період перебування малолітнього [PERSON] в КМБД «Берізка» з 21.12.2017 по теперішній час, мати [PERSON] відвідала свого сина двічі: 09.01.2018 та 05.02.2018, батько дитини - [PERSON] не відвідував свого сина жодного разу та не цікавився станом його здоров`я. Згідно з висновком Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 106-9353 від 09.10.2018, орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу ухилення відповідачами від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З вищенаведених письмових доказів, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] не піклуються про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не займаються її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ним освіти. З огляду на зазначене, враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] повністю ухилилися від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої дитини, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Разом з цим, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання та на користь неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , починаючи з 17 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Задовольняючи позов та визначаючи розмір аліментів, який потрібно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, суд вважає, що справедливим, необхідним та достатнім для утримання дитини буде стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідачів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України, оскільки на сьогоднішній день відсутня будь-яка особа, яка б могла отримувати аліменти від відповідачів [PERSON] та [PERSON] . За таких обставин суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позов Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Київська місцева прокуратура № 7, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved