Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 8 лютого 2021 року у позові [PERSON] до Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування і встановлення меж земельних ділянок, усунення перешкод в користуванні земельними ділянками - відмовлено. Під час складення повного тексту судового рішення судом встановлено, що не вирішено заяву від 21.12.2020 року представника позивача у справі адвоката Ілієнко І.С. про відмову від частини позовних вимог а саме: 1.Визнання незаконним та скасування рішення двадцятої сесії восьмого скликання Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області від 11.12.2017 року №11 в частині визначення меж за фактичним землекористуванням земельних ділянок, що перебувають у користуванні [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (п.п. 1.2, 1.3, п.п.2-4 - в частині, що стосуються земельних ділянок за вказаними адресами). 2.Встановлення межі земельних ділянок, що перебувають у користуванні [PERSON] » за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , відповідно до другого речення ч. 2 ст. 107 Земельного кодексу України (шляхом розподілу спірної земельної ділянки навпіл). 3.Зобов`язання відповідача - [PERSON] усунути перешкоди у користуванні [PERSON] земельними ділянками для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , шляхом перенесення самовільно встановленого паркану з металевої сітки на залізобетонних стовпах протяжністю 20,38 м на дійсну межу земельних ділянок. У подальшому розгляд даної справи здійснювати щодо позовних вимог, які залишилися, а саме: зобов`язання відповідача - [PERSON] усунути перешкоди у користуванні [PERSON] земельними ділянками для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а саме: зобов`язати відповідача [PERSON] за власний рахунок знести самочинно збудований гараж за адресою: [ADDRESS] та звільнити земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства від насипу відходів Відповідно до ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Підстав для відмови у прийнятті відмови позивача від частини позовних вимог судом не встановлено. За таких обставин, суд вважає за необхідне прийняти відмову позивача від частини позовних вимог та закрити провадження в цій частині. За ініціативою суду вирішується питання щодо ухвалення додаткового рішення у справі щодо даної вимоги. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно з ч.3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Учасники справи в судове засідання не викликались, так як дана заява розглядалося у судовому засіданні і сторони висловлювали свої думки щодо відмови позивача в частині позовних вимог. За таких обставин, вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення у справі здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи те, що ухвалюючи рішення, судом було не вирішено питання щодо заяви представника позивача про відмову від частини позовних вимог суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення з цього приводу.

Outcome: approved