Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23 жовтня 2020 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Вирішено розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 17 березня 2017 року, Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, за актовим записом №232; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.; повернуто на користь [PERSON] з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 13 липня 2020 року, квитанція №0.0.1765849101.1 в сумі 840 грн.80 коп., тобто в розмірі 420 грн. 40 коп. 22 січня 2021 року від [PERSON] надійшла заява про прийняття додаткового рішення у зазначеній справі, в якій посилається на те, що при постановленні рішення судом не вирішено питання про відновлення дошлюбного прізвища позивача на дошлюбне « [PERSON] ». Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 січня 2021 року заява про винесення додаткового рішення у вказаній справи призначена до розгляду в судовому засіданні 18 лютого 2021 року о 08 год. 30 хв. В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Позивачка в заяві про ухвалення додаткового рішення просить проводити розгляд справи за її відсутності. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з вказаним позовом, [PERSON] , крім позовних вимог про розірвання, просила після розірвання шлюбу позивачу присвоїти прізвище « [PERSON] ». Проте при постановленні рішення у вказаній справі 23 жовтня 2020 року вказана позовна вимога вирішена не була. Частиною 3 ст. 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ст. 294 ЦПК України, яка встановлює порядок розгляду справ окремого провадження, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається (частина 8). Оскільки цивільно-процесуальним законодавством не встановлено вирішення питання та зазначення в рішенні суду в обов`язковому порядку, щодо зміни прізвища у справах про розірвання шлюбу, що розглядається у позовному проваджені, а також спору з цих вимог у сторін не виникає, суд вважає необхідним у задоволенні цієї вимог відмовити, оскільки позивачкою подано позов, який судом розглядався саме у позовному провадженні, а не в окремому.

Outcome: dismissed