Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивачка) подала до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідач), в якій просить стягнути аліменти з [PERSON] на її користь на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що за час подружнього життя з відповідачем у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з нею і фактично перебувають на її утриманні. Відповідач інколи, нерегулярно дає кошти на утримання дітей. Вважає, що відповідач має можливість надавати регулярну матеріальну допомогу на утримання дітей, оскільки офіційно працевлаштований і отримує регулярний дохід (заробітну плату), інших утриманців у нього немає. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю та просить суд його задовольнити. Відповідач позов визнав повністю, не заперечив проти задоволення позовних вимог. Заяв та клопотань учасниками справи не подано. Процесуальні дії у справі. 06.10.2020 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с.17). Ухвалою від 06.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.18-19). Суд, заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 30.08.2002 сторони одружилися 30.08.2002, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №14 (а.с.11). Батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с.7, 8, 9). Діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , знаходяться на утриманні [PERSON] , про що свідчить довідка Виконавчого комітету Гніздичівської селищної ради Жидачівського району Львівської області від 12.09.2019 №1010 (а.с.10). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, згідно з вимогами статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Також, до спірних правовідносин судом застосовано норми статей 55, частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України (обов`язок подружжя турбуватися про сім`ю; обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів) та статей 8, 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» (право на достатній життєвий рівень; дитина і сім`я; права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини). Крім цього, суд, зважаючи на статтю 9 Конституції України, статтю 19 Закону України «Про міжнародні договори України» (від 29 червня 2004 року №1906-IV) та статтю 10 ЦПК України, застосував до спірних правовідносин статті 3, 6, 18, 27 Конвенції про права дитини (прийнята резолюцію 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року) та статтю 5 протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (відкрита для підписання 4 листопада 1950 року, набула чинності 3 вересня 1953, ратифікована Україною 17.07.1997р.). Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені в пункті 17 постанови Пленум Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за змістом яких вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами сторони позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилися донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач належним чином не виконує свій обов`язок щодо утримання дітей. Суд зазначає, що утримання дитини її батьками до досягнення нею повноліття є обов`язком, а не правом батьків, і цей обов`язок покладається на кожного з батьків в рівній частині. Що стосується розміру аліментів, то суд відповідно до вимог статті 182 СК України, враховує обставини які впливають на його визначення. Так, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі Ѕ частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку враховуючи, що відповідач працює. Ці обставини відповідають вимогам статей 182, 183 СК України. Судом не встановлено підстав та причин, за яких відповідач не може надавати кошти на утримання дитини. Водночас судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, про що він ствердив у судовому засіданні, відсутні будь-які фактичні дані, які б свідчили про негативний стан його здоров`я, перебування у нього на утриманні інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків чи дітей. Вищенаведені обставини дають підстави суду дійти висновку про достатню матеріальну забезпеченість відповідача та можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Крім цього, суд враховує позицію відповідача, згідно з якою він згідний сплачувати аліменти на дітей у розмірі, визначеному позивачкою. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та зважаючи на те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, створення для них такого рівня життя, який був би достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову. На підставі статей 55, 180, 182, 183 СК України та

Outcome: approved