Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У лютому 2021 року [PERSON] звернувся до Володарського районного суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень»), треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров П. В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивувано тим, що 31 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис № 90551 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» заборгованості в сумі 20 498,53 грн, відповідно до кредитного договору № 1793225645 від 31 жовтня 2018 року, укладеного з ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень». Стягнення заборгованості проводиться за період з 21 березня 2019 року по 12 жовтня 2020 року. Сума заборгованості складає 20 498,53 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 11 987,82 грн; прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом -1912,50 гр.; строкова заборгованість за штрафами і пенями - 6 598,21 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плати із стягувача ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» в розмірі 900 грн, які підлягають стягненню з боржника, яким є [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» складає 21 398,53 грн. 28 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П. В. відкрито виконавче провадження № 63998635 з примусового виконання виконавчого напису № 90551, виданого 31 жовтня 2020 року та постановою приватного виконавця від 19 січня 2021 року звернено стягнення на доходи боржника, постанову надіслано на виконання до ТОВ «Торговий дім «Перліт-інвест», де позивач працевлаштований, а також до банківських установ куди перераховується заробітна плата та соціальні виплати. Як вбачається з постанови приватного виконавця між позивачем та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» 31 жовтня 2018 року був укладений кредитний договір № 1793225645. Фак укладання кредитного договору позивач не пам`ятає, строк дії договору останньому невідомий, у зв`язку із чим позивач категорично заперечує щодо розміру суми заборгованості на яку було винесено виконавчий напис нотаріуса. Сума у розмірі 20 498,53 грн є повністю необґрунтованою та нічим не підтвердженою. Позивач зазначає, що нотаріально посвідчений договір між сторонами не укладався, а отже це є безумовною підставою для визнання судом оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, як стверджує позивач, вимогу про усунень порушень кредитних зобов`язань останній не отримував. На думку позивача, не отримання останнім вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги відповідача. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Посилаючись на указані обставини, позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 90551, вчинений 31 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» заборгованості в сумі 20 498,53 грн, відповідно до кредитного договору № 1793225645 від 31 жовтня 2018 року, укладеного з ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень». Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 17 лютого 2021 року матеріали даної цивільної справи направлено за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва, які судом було отримано 16 березня 2021 року. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 06 квітня 2021 рокку до суду надійшли пояснення позивача, якими недоліки позовної заяви усунуті, поряд із цим позивачем заявлено клопотання про витребування доказів. На підставі вказаного, ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 25 травня 2021 рокуприйнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в судове засідання та вирішено клопотання позивача про витребування доказів. Крім того, ухвалою суду від 25 травня 2021 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову; зупинено стягнення за виконавчим написом № 90551, вчиненого 31 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» заборгованості за кредитним договором № 1793225645 від 31 жовтня 2018 року в сумі 20 498,53 грн. Стислий виклад позиції відповідача Відповідач про судовий розгляд справи повідомлявся у спосіб, передбачений ЦПК України, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, яку відповідач отримав 26 липня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Позиція третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Треті особи пояснення на позов та/або будь-які клопотання до суду не подавала. Однак, 07 вересня 2021 року на адресу суду надійшов лист від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], яким повідомлено суду, що витребувані ухвалою суду докази не можуть бути надані, оскільки 28 липня 2021 року в нотаріальній конторі було проведено обшук та вилучені документи нотаріального діловодства та архіву відповідно до ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27 липня 2021 року. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що 28 грудня 2020 року на підставі виконавчого напису № 90551, виданого 31 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63998635. Із тексту постанови вбачається, що стягнення проводиться « [PERSON] , який/яка є боржником за кредитним договором № 1793225645 від 31 жовтня 2018 року, укладеним з ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (код 35725063), стягнення заборгованості проводитися за період з 21 березня 2019 року по 12 жовтня 2020 року. Сума заборгованості складає 20 498,53 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 11 987,82 грн; прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 1912,50 грн; строкова заборгованість за штрафами і пенями - 6 598,21 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 ЗУ «Про нотаріат» отримано плати із стягувача ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» в розмірі 900,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувана. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» складає 21 398,53 грн. В рамках ВП № 63998635 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П. В. в подальшому винесено ряд постанов, зокрема від 19 січня 2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; від 28 грудня 2020 року про арешт коштів божника. Крім того, від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] на виконання ухвали суду про витребування доказів, надійшов лист про те, що згідно відомостей з Єдиного реєстру нотаріусів дані щодо нього як нотаріуса відсутні. Міністерством юстиції України анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальної діяльності, виданого Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за № 8679 на ім`я [PERSON] . Також у листі зазначено, що вищевказані документи, які витребувані за ухвалою суду надати не має можливості, оскільки 28 липня 2021 року у нотаріальній конторі проведено обшук та вилучені документи нотаріального діловодства та архіву. Таким чином, матеріали справи не містять відомостей про те, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису з`ясовані всі обставини розміру та періоду, за який утворилась заборгованість, не встановлено чи отримував нотаріус від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення. З наданих суду документів неможливо встановити чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, також не встановлено судом факту отримання позивачем повідомлення-вимоги про наявність такої заборгованості. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Судом установлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 31 жовтня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Як стверджує позивач, укладений між сторонами кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, при цьому суд враховує, що належним чином повідомлений відповідач зворотного суду не довів, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). У позові також позивач не погоджується з розміром заборгованості, яка указана у спірному виконавчому написі. Банк не надав до суду належних письмових доказів розміру заборгованості позивача та її складових, що має ґрунтуватись на поданих суду розрахунках суми кожної складової боргу (період нарахування, ставка відсотків та розмір комісії), відомостях про суми коштів внесених позичальником у рахунок виконання кредитних зобов`язань, що має підтверджуватись випискою про рух коштів по рахунку боржника. Отже, указана у виконавчому написі загальна сума кредитної заборгованості є спірною. За таких обставин, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису, останній має бути визнаний таким що не підлягає виконанню. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Відповідно до приписів пункту 1 частини першої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (стаття 133 ЦПК України). Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн за подання позову немайнового характеру та 454 грн. за подання заяви про забезпечення позову, а тому ураховуючи, що позов підлягає з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума у розмірі 1362 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved