Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 30 вересня 2020 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини між ними припинені, сумісного господарства не ведуть, мешкають окремо. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2015 року народження, які проживають разом з нею. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновлений бути не може, існує лише формально. На примирення вона не згодна. Із того моменту, як вона з відповідачем стали мешкати окремо, діти повністю знаходяться на її утриманні, відповідач допомоги на утримання дітей не надає, у зв`язку з чим вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Просить стягнути на її користь з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття та понесені нею витрати по оплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, будучи належним чином оповіщеними про день та час розгляду справи. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи, шляхом опублікування оголошення на веб - порталі судової влади України- на офіційному веб-сайті Великоновосілківського районного суду Донецької області. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 07.10.2020 року провадження по справі відкрито, справа призначена до розгляду в спрощеному позовному провадженні. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задовленню з наступних мотивів. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 1999 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, виданим повторно Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 507(а.с.6). Від шлюбу сторони мають мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 14, 15). Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, проживають окремо і за цей час ніхто із них заходів для примирення не приймав і не бажає приймати. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, їх дітей, що має вагоме значення. Судом встановлено, що відповідач ні в грошовій, ні в натуральній формі допомоги на утримання дітей не надає. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Оскільки, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони мешкають окремо, а тому позов заявлено обґрунтовано та позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від матеріальної допомоги дітям, в зв`язку з чим така допомога підлягає до стягнення в примусовому порядку. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту ч.1 ст. 183 СК України вбачається, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аналізуючи зібрані у справі докази, враховуючи, що діти проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні, натомість відповідач зобовязаний утримувати своїх неовнолітніх дітей, а тому суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 30.09.2020 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Висновки суду. Таким чином, позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судовий збір. Судом встановлено, що позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір за позовні вимоги про розірвання шлюбу в розмірі 840,80 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією, від сплати судового збору за позовні вимоги в частині стягнення аліментів звільнена. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 840,80 грн., а також на користь держави у розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved