Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк, в особі представника [PERSON], звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту, посилаючись на те, що між акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк, який в подальшому було переіменовано в публічне акціонерне товариство УкрСиббанк, та [PERSON], поручителями якого виступили [PERSON] та [PERSON], 09 липня 2008 року було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11369955000, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 15667 доларів США зі сплатою протягом 30 календарних днів процентів за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних, ставка яких в подальшому підлягала перегляду, з кінцевим терміном повернення не пізніше 08 липня 2015 року. Проте, відповідач свої зобовязання, що випливають за договором кредиту, належним чином не виконував в період з серпня 2014 року не здійснював платежів для погашення суми заборгованості у встановлені строки та у визначеному розмірі. В звязку з чим станом на 21 квітня 2015 року у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 1792,07 доларів США, що еквівалентно 39881,42 грн., з яких заборгованість за кредитом складає 1761,99 доларів США, що еквівалентно 39212,01 грн., заборгованість за відсотками 30,08 доларів США, що еквівалентно 669,41 грн. Крім того, нараховано пені за несвоєчасне погашення заборгованості в сумі 2556,17 грн. А тому, просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь зазначену вище заборгованість в розмірі 1792,07 доларів США, 2556,17 грн. пені та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з»явився, згідно поданої заяви просив розгляд справи провести без його участі, при цьому зазначив, що позов підтримує повністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися, до суду подали заяви відповідно до яких розгляд справи просили провести без їх участі, та зазначили, що позовні вимоги не визнають. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, в задоволенні такого просив відмовити. При цьому, пояснив, що заборгованість на момент розгляду справи судом по спірному договору ним погашено. Щодо нарахування пені, вважає, що така нарахована йому безпідставно, оскільки згідно п. 1.3.1 договору передбачено, що за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки вказаної у цьому пункті, що позивачем і було зроблено. А отже, за його переконанням банк двічі застосував до нього штрафні санції, що суперечить положенням ст. 61 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 09 липня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк, який в подальшому було переіменовано в публічне акціонерне товариство УкрСиббанк, та [PERSON], поручителями якого виступили [PERSON] та [PERSON], 09 липня 2008 року було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11369955000, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 15667 доларів США зі сплатою протягом 30 календарних днів процентів за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних, ставка яких в подальшому підлягала перегляду, з кінцевим терміном повернення не пізніше 08 липня 2015 року. Зазначені обставини сторонами жодним чином оспорені не були, а тому суд не знаходить їх такими, що потребують додаткового доказування, та визнає встановленими. Відповідно до п.1.2.2 кредитного договору, позичальник у будь-якому випадку зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 08 липня 2015 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору та/або умов відповідної угоди сторін. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Проте, відповідачем [PERSON] зобовязання по поверненню кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом виконувались неналежним чином, з порушенням строків їх оплати, та розміру визначеному сторонами у договорі. В зв»язку з чим 02 березня 2015 року позивачем [PERSON] та його поручителям були надіслані повідомлення про наявність у позичальника станом на 20.02.2015р. заборгованості за кредитним договором та внесено пропозицію щодо погашення такої у відповідні строки. Згідно з п. 4.1, п. 4.3 кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій, встановлених договором, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в наступному порядку : в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума заборгованості виражена у іноземній валюті. Крім того, відповідно до ст. 611 ЦК України позичальник зобов»язується сплатити неустойку за порушення зобов»язань рівній 500 грн. Відповідно до наданої довідки-розрахунку заборгованості заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договром станом на 21 квітня 2015 року складає 1792,07 доларів США, що еквівалентно 39881,42 грн., з яких заборгованість за кредитом складає 1761,99 доларів США, що еквівалентно 39212,01 грн., заборгованість за відсотками 30,08 доларів США, що еквівалентно 669,41 грн. Крім того, нараховано пені за несвоєчасне погашення заборгованості в сумі 2556,17 грн. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилося, та сплати процентів, належних йому. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що право позивача було порушене. Проте, не знаходить підстав для захисту такого в судовому порядку. Так, в ході розгляду справи, судом було встановлено, що на момент постановлення судом рішення відповідач [PERSON] повністю сплатив наявну перед позивачем заборгованість по спірному кредиту, що було стверджено випискою по кредитному договору у період з 17.06.2015р. по 17.06.2015р. відділення № 64 АТ «УкрСиббанк» від 17 червня 2015 року, доданих до такої виписки та кредитних документів по рахунку, крім того, квитанціями про зарахування коштів на рахунок [PERSON] З огляду на зазначене, суд не приймає інформацію надану представником позивача щодо наявності заборгованості по кредиту. Так, згідно вимоги суду від 03 липня 2015р., з метою повного та всебічного з»ясування всіх обставин справи, виходячи з тверджень відповідача, суд повідомив позивача про наведені відповідачем факти щодо погашення заборгованості, та зобов»язав позивача надати інформацію щодо наявної заборгованості по спірному договору станом на 17.06.2015р. Проте, останнім така вимога була проігнорована та не виконана у відповідь до суду було направлено витяг з реєстру від 21 травня 2015 р. кредитних угод, завірену юристконсультом АО «СК Груп», в якому наведено таблицю з даними, в яких щодо [PERSON] наведено основний борг 559,69, просторочка ОБ 291,07, без зазначення валюти. Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем обставини щодо погашення відповідачем заборгованості за кредитом спростовані не були, суд приходить до висновку, що на момент постановлення судом рішення у справі, наведені позивачем, у поданій до суду позовній заяві, обставини перестали існувати, в зв»язку з чим не знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідачів не підлягають. Виходячи з наведенного вище, на підставі ст.ст. 526, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed