Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 23 квітня 2009 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н (далі - Договір), за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк». Відповідач особистим підписом підтвердив, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком кредитний договір. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг (п.6.5) позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. При порушенні строків платежів більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Оскільки відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, станом на 31.07.2017 року має заборгованість за договором у розмірі 16420,22 грн., із яких: 1963,35 грн. - заборгованість за кредитом; 10599,13 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2599,63 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 758,11 грн. - штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача - 16420,22 грн. заборгованості по кредитному договору та судові витрати у розмірі 1600 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному об'ємі та розглянути справу за його відсутності (а.с.22). На адресу суду надіслав письмові пояснення (а.с.68-71), в яких зазначив, що згідно укладеного кредитного договору від 23.04.2009 року Банком відкрито відповідачу, який на момент укладання договору був студентом, банківський рахунок з встановленням дебетово-кредитної схеми, з початковим встановленим кредитним лімітом в розмірі 100 грн., що не суперечить чинному законодавству України та не виходить за межі дрібного побутового. Крім того, наявна заява матері відповідача, яка погодила встановлення кредитного ліміту у вказаному розмірі. З анкети-заяви від 23.04.2009 року вбачається, що відповідач висловив свою згоду про укладання договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна». З виписки по рахунку вбачається, що картка перевипускалась та відповідач продовжував користуватися послугами Банку. Також зазначають, що відповідач приєднався до нових Умов та правил надання Банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви від 06.02.2013 року. Щодо строків позовної давності, то посилається на п.1.7.31 Умов договору, згідно якого строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки був збільшений до 50 років. Відповідач неодноразово здійснював погашення заборгованості по кредиту, останнє з яких було внесено 08.06.2011 року, дані дії останнього свідчать про визнання ним свого боргу перед Банком. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача - 30.08.2017 року. Отже, згідно збільшеного строку позовної давності, який погоджено умовами договору, а також реєстру про відправку позову строки позовної давності Банком не пропущено. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, надала письмові заперечення відповідача проти позову та його заяву про застосування строків позовної давності до даних правовідносин (а.с.33-35). Просила в позові відмовити. Так, з письмових заперечень [PERSON], вбачається, що останній платіж за кредитом ним було здійснено - 27.06.2014 року, строк дії кредитної картки сплинув у квітні 2012 року, а позивач звернувся до суду з позовом 07.09.2017 року, отже з пропуском трирічного строку позовної давності. Крім того зазначає, що з Умовами та Правилами надання банківських послуг, під час укладання кредитного договору його ніхто не ознайомлював, на момент підписання анкети-заяви від 23.04.2009 року він був неповнолітній, письмова згода батьків на укладання договору відсутня. Стосовно нарахованих процентів, штрафних санкцій та збільшення строку позовної давності, то такі умови з Банком він не погоджував та їх не підписував. Просив відмовити у задоволенні позову повністю. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 23 квітня 2009 року між закритим акціонерним товариством КБ «ПриватБанк» та [PERSON], [INFO] був укладений договір про надання банківських послуг (а.с.7). Відповідно до п.4 ч.1 ст.32 ЦК України фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім'я (грошовими коштами на рахунку). Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або батьків (ч.2 ст.32 ЦК). Згідно укладеного договору банком відкрито [PERSON] банківський рахунок, з початковим встановленим кредитним лімітом в розмірі 100 грн. Також позивачем надана заява матері відповідача [PERSON] від 23.04.2009 року (а.с.76), зі змісту якої вбачається, що вона не заперечує щодо оформлення та видачі кредитної картки «Універсальна» її сину [PERSON] та встановлення кредитного ліміту в розмірі 100 грн. Вказаний договір складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифами банку, що підтверджується згодою та підписом відповідача у заяві (а.с.7). Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк (а.с.13). Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником усіх прав та зобов'язань закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» / п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк»/ (а.с.20). 19 квітня 2011 року (вже після досягнення [PERSON] повноліття) банком збільшено кредитний ліміт на картрахунку зі 100 грн. до 2000 грн. (а.с.129), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Можливість зміни кредитного ліміту банком передбачений умовами договору, а саме п.3.2 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт (а.с.10). Пунктом 3.3 встановлено, що підписання цього договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. За кредитним договором відповідачеві було видано кредитну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» зі строком дії до листопада 2012 року (а.с.62). Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (а.с.13 зворот, а.с.14). Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором (а.с.12). Пунктом 5.7 Правил користування платіжною карткою передбачено, що Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором (а.с.14). Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та заборгованих відсотків та комісій (а.с.12 зворот). Станом на 31.07.2017 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 16420,22 грн., із яких: 1963,35 грн. - заборгованість за кредитом; 10599,13 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2599,63 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 758,11 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4-6). Відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності щодо стягнення кредитної заборгованості (а.с.33). За визначенням ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутись до суду із вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг строку позовної даності, згідно ст. 253 ЦК України, починається з наступного дня після календарної дати або настання події з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг строку позовної давності починається з дня коли особа дізналась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначенням строку виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.1,5 ст. 261 ЦК України). Загальна позовна давність встановлена ст. 257 цього Кодексу складає три роки. Статтею 258 частина 2 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог, в тому числі для стягнення неустойки (штрафу, пені). За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів, згідно ст. 257 ЦК України, починається після сплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - після останнього дня місяця дії картки згідно ст. 261 цього Кодексу (правовий висновок Верховного Суду України у постанові від 19.03.2014р. № 6-14цс14). Останній платіж за кредитним зобов'язанням відповідачем здійснено 08.06.2011 року на суму 200 грн, що підтверджується випискою по картковому рахунку відповідача (а.с.72 зворот). Кінцевий строк дії кредитної картки, яка була видана відповідачу - 30.11.2012 року. Таким чином, трирічний строк позовної давності щодо стягнення кредитної заборгованості по кредитному договору від 23.04.2009 року спливає 30.11.2015 року. Із позовними вимогами до суду позивач звернувся 01.09.2017 р., що підтверджується документами про кур'єрську доставку (а.с.23). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін за договором, укладеним у письмовій формі у відповідності до ст. 259 ЦК України. Правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у містах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений, якщо він підписаний стороною (сторонами) ( ч.1, 2ст. 207 ЦК України). За змістом підписаної відповідачем заявки позичальника умова про збільшення строку позовної давності по сплаті кредиту, процентів,неустойки (пені, штрафів) до 50 років (п. 1.1.7.31 Умов) відповідачем не погоджена (а.с.5, 20). Згідно ст. 266 ЦПК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки). Відповідно до ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, позовні вимоги Банку про стягнення кредитної заборгованості (тіла кредиту, процентів, пені та штрафу із викладених у позові підстав заявлені 01.09.2017 р. поза межами строку позовної давності, задоволенню не підлягають, оскільки за відсутності належних і допустимих доказів про те, що умови про збільшення як загального так і спеціального строку позовної давності розумів відповідач, підписуючи заяву про надання кредиту та надав згоду на таке збільшення, а тому суду належить виходити із вимог законодавства щодо встановлення загального строку позовної давності. Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11.03.2015р., № 6-240цс14 від 11.02.2014р. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed