Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 26 листопада 2019 року представник позивача звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 8,2400 гектарів, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шахтарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області. Позивач є спадкоємцем за заповітом, який звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку йому нотаріусом відмовлено через те, що в заповіті, складеному [PERSON] , який посвідчено секретарем виконавчого комітету Шахтарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області Тохтамишевою В.О. та зареєстровано в реєстрі за № 11, невірно зазначені: ім`я заповідача, а саме « [PERSON] » замість «Ліля» та площа земельної ділянки «8,40 га» замість «8,240 га». У зв`язку з цим, представник позивача просить суд визнати за позивачем право власності на зазначену земельну ділянку, в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Відповідач своїм правом на надання відзиву на позов не скористався. Сторони у судове засідання не з`явилися, надали заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, відповідач позовні вимоги визнає. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду та надали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 28 листопада 2019 року за вказаною заявою відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 24грудня 2019 року. Клопотання позивача задоволено, витребувано з Мирноградської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задовленню з наступних мотивів. Установлено, [INFO] в місті Мирноград Донецької області Україна померла [PERSON] , що підтверджується повним витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00022337511. Державним нотаріусом Мирноградської державної нотаріальної контори надано суду копію спадкової справи, заведену після померлої [INFO] [PERSON] , із матеріалів якої вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, який звернувся у шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Інших спадкоємців за законом та заповітом, які звернулися з заявами про прийняття спадщини немає. Із заповіту від 25 травня 2009 року, посвідченого секретарем Шахтарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області Тохтамишевою В.О., зареєстрованого в реєстрі за № 11 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Курахове Донецької області на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким земельну ділянку площею 8,40 га, розташовану на території Шахтарської сільської ради Великоновосліківського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт серії ДН № 119643, виданий 25 травня 2006 року), зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01-06-149-100229 заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Натомість державним нотаріусом Мирноградської державної нотаріальної контори позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на спадкове майно- земельну ділянку площею 8,240 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шахтарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області відмовлено, оскільки у заповіті, наданим спадкоємцем містяться суперечності, а саме ім`я заповідача зазначені « [PERSON] », а згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису громадян про смерть спадкодавець мав ім`я « [PERSON] », площа земельної ділянки вказана «8,40 га», а згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДН № 119643, виданого 25 травня 2006 року площа земельної ділянки вказана «8,240 га» (а.с. 14). Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 31 січня 2002 року Великоновосілківським РВ УМВС вбачається, що прізвище, ім`я, по батькові спадкодавця є [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Курахове Мар`їнського району Донецької області (а.с.9) З державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДН № 119643, виданого 25.05.2006 року Великоновосілківською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01-06-149-100229 вбачається, що [PERSON] була власником земельної ділянки площею 8,240 гектарів, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шахтарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області (а.с.14). Згідно інформацій Державного земельного кадастру про земельну ділянку- земельна ділянка площею 7,1 га, яка знаходиться на території Шахтарської сільської ради та належить на праві власності [PERSON] має кадастровий номер 1421286400:01:005:0136, земельна ділянка площею 1,114 га, яка знаходиться на території Шахтарської сільської ради та належить на праві власності [PERSON] має кадастровий номер 1421286400:01:004:0613 (а.с.12-17). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з розбіжностями реєстраційних номерів облікової картки платника податків спадкоємця, зазначеного в заповіті та картці фізичної особи платника податків, наданій нотаріусу. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 392 ЦК України, передбачено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~16\~ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності. У Постанові Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року №7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно абзацу 15 п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 під № 24-753/0/4-13, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, який підлягає розгляду в позовному провадженні. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частина 1 ст.\~1268\~ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Висновки суду. Зі спадкової справи вбачається, що спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є [PERSON] , інших спадкоємців немає. З досліджених судом документів вбачається, що [PERSON] була власником земельної ділянки площею 8,240 гектарів, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шахтарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, та за життя склала заповіт, яким заповіла зазначену земельну ділянку [PERSON] , однак у заповіті секретарем допущено помилку в імені заповідача та площі земельної ділянки. \~Оскільки, секретарем сільської ради при написанні заповіту [PERSON] допущено помилку в імені спадкодавця та розмірі земельної ділянки, що позбавляє спадкоємця можливості реалізувати своє право на отримання спадщини, суд вважає за можливе захистити його, шляхом визнання за позивачем права власності на земельні ділянки площею 7,1000 га., кадастровий № 1421286400:01:005:0136, площею 1,1400 га., кадастровий № 1421286400:01:004:0613, у порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] .

Outcome: approved