Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] (позивач) подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що вони з відповідачем різні люди, мають різні характери, різні погляди на життя. Їх сімя розпалася і існує лише формально. З середини 1993 року вони проживають окремо та не підтримують жодних відносин. Відповідач не скористався правом на подання відзиву. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання (шляхом поміщенням оголошення про його виклик на офіційному сайті суду (а.с. 17, 18, 26, 27, 31, 32), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Заяв та клопотань учасниками справи не подано. Процесуальні дії у справі. 11.06.2018 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с.8). Ухвалою від 21.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого розгляду в порядку загального позовного провадження на 26.07.2018 о 09 год 30 хв (а.с.9-10). Ухвалою від 02.10.2018 закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.10.2018 о 14 год 30 хв (а.с.22). Виклик відповідача [PERSON] здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (офіційному сайті Стрийського міськрайонного суду Львівської області) (а.с.17, 18, 26, 27, 31, 32). Заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.11.1970 у філії відділу державної реєстрації актів цивільного стану міста Краматорська Донецької області, актовий запис №631. Після реєстрації шлюбу дружині прізвище змінено на «Гаценко». Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 01.06.2018 серії І-СГ №346272 (а.с.4). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у звязку з бажанням позивача припинити шлюбні відносини та відсутності згоди на це відповідача, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за їхньою заявою. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України. Так, за приписом частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 104, 110 та 113 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу, право на предявлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг субєктивних прав та юридичних обовязків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак не підтримують жодних стосунків протягом тривалого часу. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, в звязку з чим позов підлягає до задоволення повністю. На підставі статей 56, 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved