Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного 20.11.2007 року Кредитного договору № 921/15 відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 25 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,5 % річних строком до 18.11.2009 року. Відповідач [PERSON] порушив зобов`язання за кредитним договором і заборгованість станом на 20.11.2013 року становить 45 276,94 гривень, з яких: 16 663,91 гривень - заборгованість за кредитом, 25 122,12 гривень - заборгованість по відсотках, 3 300,72 гривень - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 83,32 гривень - інфляційні витрати за кредитом, 106,77 гривень - інфляційні витрати за відсотками, які просив стягнути з відповідача. Представник позивача підтримав заявлені вимоги з наведених підстав, вказуючи також, що остання проплата за кредитним договором здійсненна відповідачем 22.07.2008 року, та посилаючись на п.7.3. кредитного договору про його дію до виконання сторонами всіх зобов'язань. Відповідач позову не визнав, заперечуючи тим, що зобов'язання ним виконані та просив відмовити у позові за строком давності. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Встановлено, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] 20.11.2007 року укладено Кредитний договір № 921/15, за яким відповідач отримав кредитні кошти в сумі 25 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,5 % річних строком до 18.11.2009 року. Згідно розрахунку станом на 20.11.2013 року за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 45 276,94 гривень, з яких: 16 663,91 гривень - заборгованість за кредитом, 25 122,12 гривень - заборгованість по відсотках, 3 300,72 гривень - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 83,32 гривень - інфляційні витрати за кредитом, 106,77 гривень - інфляційні витрати за відсотками. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства в установлений строк відповідно до умов договору. При порушені зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статті 610,611,612 ЦК України передбачають правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України обов'язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Термін виконання зобов`язання за кредитним договором 18.11.2009 року. Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права. Як передбачено статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до п.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позову. У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 06 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13 зазначено, що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушенням боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягому усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. У даній справі з урахуванням умов кредитного договору, терміну дії кредитного договору у Банку як кредитора виникло право на звернення до суду з 18.11.2009 року. Позов Банком подано 28.01.2014 року, тобто після спливу встановленої ст. 257 ЦК України позовної давності тривалістю у три роки. Тому, за наявності заяви відповідача про застосування позовної давності, у задоволенні позову слід відмовити саме за спливом позовної давності. Враховуючи наведене, ст.ст. 251, 257, 261, 267 України,

Outcome: dismissed