Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (представник позивача) подав до суду позовну заяву від імені [PERSON] (позивач) до [PERSON] (відповідач), в якій просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частини, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору представник позивача покликається на те, що від шлюбу, який на даний час розірвано, у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . З 2016 сторони фактично проживають окремо і відповідач не надає жодної фінансової допомоги на утримання сина, ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину. Відповідач не має інших неповнолітніх дітей, аліментних зобов`язань чи непрацездатних батьків. 30.10.2019 представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог (а.с.62-63), в якій просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частки, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.21-23), в обґрунтування якого покликаючись на те, що відповідач усвідомлює обов`язок сплати аліментів на утримання сина, однак вважає розмір аліментів таким, що не відповідає положенням СК України. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Такий розмір буде задовольняти інтереси дитини для його належного утримання та забезпечить можливість повного матеріального забезпечення дитини. При призначені розміру аліментів необхідно врахувати такі обставини: відповідач є військовослужбовцем та учасником бойових дій; не має власного житла у м. Львові та вимушений виймати житлову квартиру в цьому місті, оплачувати значну орендну плату та витрати на комунальні послуги; уклав договір про надання освітніх послуг з Тернопільським національним педагогічним університетом ім. Володимира Гнатюка на платній формі навчання; у відповідача відсутнє рухоме і нерухоме майно; судом повинно бути враховано інтереси відповідача та забезпечено йому можливість залишити за собою грошові кошти на проживання у розмірі прожиткового мінімуму. Розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача, не аргументований. Відповідачу невідомі умови проживання його сина, оскільки той перебуває за межами України. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просить суд його задовольнити. Відповідач позов визнав частково, суду пояснив, що він дійсно не сплачував позивачу аліменти на сина. На даний час згідний такі сплачувати, однак лише у розмірі одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Заяви та клопотання учасників справи. Представником позивача подано заяву про відкладення розгляду справи (а.с.19). Представником відповідача подано заяву про відкладення розгляду справи (а.с.51, 52) Процесуальні дії у справі. 26.07.2019 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с.10). Ухвалою від 08.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.11-12). Заслухавши пояснення учасників судового процесу, з`ясувавши обставини, на які сторони посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 23.04.2014 (а.с.7). Відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.02.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.6). [PERSON] є учасником бойових дій, про що свідчить відповідне посвідчення серії [NUMBER] , видане 24.04.2015 (а.с.24). Згідно з договором оренди №1-0105/19 від 01.05.2019 [PERSON] прийняв у строкове платне користування квартиру [ADDRESS] , з розміром щомісячної оренди у сумі 7\~000,00 грн та строком на два роки (до 30 квітня 2021 року) (а.с.25-27). Наявні в матеріалах справи квитанції підтверджують сплату комунальних послуг в серпні 2019 року, які використовувалися по [ADDRESS] (а.с.28-30). З договору про надання освітніх послуг від 13.08.2019 та повідомлення від 14.08.2019 видно, що [PERSON] зараховано студентом Тернопільського національного педагогічного університету ім. Володимира Гнатюка і він отримуватиме платні освітні послуги протягом 1 року 4 місяців на заочній формі навчання (а.с.31-32). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли через невиконання відповідачем (батьком) обов`язку утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Також, до спірних правовідносин судом застосовано норми статей 55, частини 1 ст. 182 Сімейного кодексу України (обов`язок подружжя турбуватися про сім`ю; обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів) та статей 8, 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» (право на достатній життєвий рівень; дитина і сім`я; права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини). Крім цього, суд, зважаючи на статтю 9 Конституції України, статтю 19 Закону України «Про міжнародні договори України» (від 29 червня 2004 року №1906-IV) та статтю 10 ЦПК України, застосував до спірних правовідносин статті 3, 6, 18, 27 Конвенції про права дитини (прийнята резолюцію 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року) та статтю 5 протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (відкрита для підписання 4 листопада 1950 року, набула чинності 3 вересня 1953, ратифікована Україною 17.07.1997р.). Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені в пункті 17 постанови Пленум Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за змістом яких вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами сторони позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Відповідач не надає кошти на утримання дитини, хоча зобов`язаний її утримувати, тому є підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача коштів на утримання дитини. Що стосується розміру аліментів, то суд відповідно до вимог ст. 182 СК України, враховує обставини які впливають на його визначення. Так позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання однієї дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку враховуючи, що відповідач працює. Такі обставини відповідають вимогам статей 182, 183 СК України. Судом не встановлено підстав та причин, по яких відповідач не може надавати кошти на утримання дитини. Водночас судом встановлено, що відповідач проходить військову службу та отримує заробітну плату, відсутні будь-які фактичні дані, які б свідчили про негативний стан його здоров`я, перебування у нього на утриманні інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків чи дітей. Вищенаведені обставини дають підстави суду дійти висновку про достатню матеріальну забезпеченість відповідача та можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідач не заперечив проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, однак вважає, що сплата ним аліментів у розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку забезпечить можливість повного матеріального забезпечення дитини. В обґрунтування такої позиції покликається на те, що він орендує житло та навчається у ВУЗі на платній формі. Суд не погоджується в цій частині з позицією відповідача, вважає її безпідставною і такою, що не відповідає вимогам СК України. Так, відповідно до вимог частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, тому запропонована відповідачем форма стягнення аліментів не відповідає вимогам СК України і не може бути прийнята судом. Інших підстав та обставин щодо зменшення розміру стягнення частки коштів від доходу на утримання дитини позивачем не наведено. Враховуючи вищевикладене і те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, створення для неї такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, оцінивши всі докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі ставки, яка встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову. На підставі статей 55, 180, 182, 183 СК України та

Outcome: approved