Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 15.07.2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем, [PERSON] зареєструвала шлюб 07.07.2017 року у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Від даного шлюбу в них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що з відповідачем вони протягом року спільно не проживають і не підтримують будь-яких сімейних відносин. Стверджує, що після припинення спільного проживання, відповідач матеріально сім`ю не забезпечує, та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Так як позивачеві важко самостійно утримувати сім`ю, а витрати на утримання доньки значно збільшилися, зокрема, подорожчали продукти харчування, одяг, тому вона звернулася до суду. У зв`язку з наведеним, [PERSON] просить стягувати з відповідача - [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки у твердій грошовій сумі 5000 гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] - [PERSON] просив ухвалити рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги позивачки [PERSON] на суму 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, у решті позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтував тим, що позивачка жодним чином не підтвердила доводи про великі доходи відповідача. Також зазначає, що позивачка безпідставно посилається на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, оскільки останній купував дитині одяг, іграшки. Вказує, що з тверджень [PERSON] , він увесь час, з дня народження дочки, не припиняв її утримувати та матеріально забезпечувати, постійно приймав та приймає участь у її вихованні, догляді. Зазначив, що відповідач неспроможний сплачувати аліменти у розмірі 5000 грн., разом з тим, готовий сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала, та додатково пояснила, що дитина повністю перебуває на її утриманні. Відповідач лише двічі перед святами надавав грошові кошти близько 500 грн., та періодично приносив дитячий одяг, іграшки, солодощі. Однак таку допомогу відповідач надає тільки тоді коли повертається з закордону. В той же час дитина потребує належного утримання кожного дня. На даний час, дитина проходить медичне обстеження, що також потребує грошових коштів, зокрема необхідно оплатити аналізи. В той же час солодощами та іграшками медичне обстеження дитини оплатити не можливо. Крім того, допомога відповідача у вигляді іграшок, одягу та солодощів носить періодичний характер, що в умовах сьогодення, а також постійного зростання цін на харчування, одяг, ліки тощо є недостатнім для забезпечення належних умов життєдіяльності їх спільної дитини. З цих підстав позов просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак його представник подав до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника, в якій також вказав, що позовні вимоги визнає частково, відповідно до відзиву, а саме на суму 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 25.08.2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено справу до судового розгляду на 21.09.2021 року. Ухвалою суду від 21.09.2021 року відкладено розгляд справи на 12.10.2021 року, у зв`язку з встановленням позивачу строку для подання відповіді на відзив. Розгляд справи відкладено на 02.11.2021 року, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07 липня 2017 року (а.с.3), сторони - [PERSON] , [PERSON] , зареєстрували шлюб 07.07.2017 року року у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що зроблено актовий запис №251. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.04.2019 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своєї дитини до досягнення нею повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі Закон № 2402-III) та Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік». Так, утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2021 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і в результаті спільного проживання у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Відповідач, як батько дитини, зобов`язаний її утримувати, однак, на даний час, добровільно цей обов`язок не виконує. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання своєї дитини покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані її утримувати до досягнення нею повноліття. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Враховуючи, що обов`язок утримувати дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, відсутність добровільного вирішення сторонами питання участі батька в утриманні дитини, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Суд звертає увагу про наявність фактичних даних, які свідчать про відсутність у відповідача стабільних доходів, рівність прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини, а також визнання ним позову частково. Разом з тим, суд враховує той факт, що у відзиві на позовну заяву, чи до нього, відповідач жодним чином не зазначив, що не може за станом здоров`я чи через інші об`єктивні обставини сплачувати аліменти як у визначеному позивачем розмірі, так і розмірі прожиткового мінімуму визначеному для дитини відповідного віку. При цьому у тексті відзиву, відповідач стверджує лише про матеріальне становище позивача [PERSON] та її бажання збагатися за рахунок аліментів. Також відповідач категорично зазначив про можливість сплачувати ним аліменти в сумі 1500 грн. щомісячно. Отже, враховуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги необхідність створення для дитини такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, та ч.2 ст.182 СК згідно якої мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, суд вважає, що відповідач не довів неможливість сплачувати ним розмір аліментів рекомендований ст. 182 СК України. За таких обставин, суд доходить переконання, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Визначений судом розмір аліментів, що становить більше половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на переконання суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду - з 15 липня 2021 року. Розподіл між сторонами судових витрат. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (908 грн). На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial