Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] (позивач) подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що з листопада 2015 року відповідач проживає окремо від сім`ї. Вони не підтримують подружні відносини та не ведуть спільне господарство. Причиною таких взаємовідносин стала негідна поведінка відповідача, оскільки він ображав її, принижував, був ініціатором всіх конфліктів, сварок, скандалів. Відповідач бузпідставно звинувачував її у зраді подружньої вірності. Часто конфліктні ситуації відбувалися в присутності неповнолітніх дітей, що негативно впливало на їх здлров`я та виховання. На даний час шлюб існує тільки формально, примирення не можливе, тому шлюб слід розірвати. Відповідач правом на подання відзиву не скористалася. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримла, суду пояснила, що вони з 2015 року не проживають разом і вона наполягає на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити за нею прізвище « [PERSON] ». У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримла. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання (шляхом скерування на зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача судової повістки (а.с. 16, 2530), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Заяв та клопотань учасниками справи не подано. Процесуальні дії у справі. 31.01.2019 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с.10). Ухвалою від 04.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.11-12). Ухвалою від 18.03.2019 закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.17-18). З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29.07.2003 у Лисовицькій сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис №11. Після реєстрації шлюбу дружині прізвище змінено на « [PERSON] ». Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюбу від 29.07.2003 серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до свідоцтв про народження від 25.05.2009 (серії [NUMBER] ) та від 11.04.2011 (серії І [NUMBER] №274027), батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є сторони в справі (а.с.7,8). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з бажанням позивача припинити шлюбні відносини та наявності у сторін дітей, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України. Так, за приписом частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 104, 110 та 113 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не проживають разом та не підтримують жодних стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, про що ствердила в судовому засіданні. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. Враховуючи вищевикладене в своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає до задоволення повністю. На підставі статей 56, 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved