Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» пред'явило позов до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 22244 гривні 93 копійок, яка утворилася внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань. Ухвалою судді від 16 грудня 2013 року провадження по справі відкрите та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив розглядати справу без його участі та заявив про відсутність заперечень проти вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не сповістив. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 12 грудня 2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 13350 грн. 00 коп. Відповідач, своїм підписом у заяві, підтвердив факт укладання між ним та банком договору та надав згоду на банківські умови кредитування, однак взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого у нього перед банком виникла заборгованість в розмірі 22244 гривні 93 копійок, що підтверджено розрахунком заборгованості, складеним станом на 31 жовтня 2013 року. На час розгляду справи суду не надано підтверджень виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань перед кредитною установою. Положеннями статей 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання, за правилами ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права юридичних осіб у спосіб, визначений законами України. Дотримуючись п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути примусове виконання обов'язку в натурі. У зв'язку з тим, що право позивача є порушеним, воно підлягає судовому захисту шляхом примусового стягнення з відповідача повної суми заборгованості. Суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи, про що вказано в Узагальненнях судової практики у справах цивільної юрисдикції щодо практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах, станом на 05 липня 2012 року. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

Outcome: approved