Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

СБОК «Зоряне» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з неї заборгованість у розмірі 181674,12 грн. та судові витрати по справі. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01 серпня 2016 року між СБОК «Зоряне» та [PERSON] було укладено попередній договір оренди землі (далі - договір) відповідно до якого сторони зобов`язуються в майбутньому, але в будь - якому разі протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту отримання документа, який підтверджує виникнення права власності у Орендодавця на земельну ділянку з кадастровим номером 6323385500:10:000:0014, укласти договір оренди землі по земельній ділянці з вищевказаним кадастровим номером, яка розташована в адміністративних межах Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області. Відповідно до п.3. Договору проект Основного договору готує Орендар та надає Орендодавцю на ознайомлення. Орендодавець своєчасно надає Орендарю документи, які зазначені в пункту 1 цього договору. У п. 4. Договору вказано, що Орендодавець зобов`язується ознайомитись з проектом Основного договору, підписати його та повернути Орендарю до 31.12.2017 р. Відповідно до п. 7 Договору Орендар може надавати Орендодавцю до укладення Основного договору товарно - матеріальні цінності або грошову винагороду, як орендну плату наперед, з подальшим відрахуванням їх з орендної плати Орендодавця за Основним договором. На виконання п. 7. Договору ними було видано відповідачу через касу підприємства 4 000,00 грн., а також продукції на суму 21 058,50 грн., але відповідач не передала їм документи для складання Основного договору, у зв`язку із чим вони не підготували Основний договір, який відповідач повинен був за умовами договору повернути їм до 31.12.2017р.. Позивач вважає, що відповідач не виконала умови попереднього договору, тому повинна повернути наперед отримані кошти в розмірі 25058,50 грн., а також пеню за порушення зобов`язання у розмірі 156615,62 грн., а разом 181674,12 грн. З метою досудового врегулювання цих правовідносин ними було надіслано претензію відповідачу про повернення суми заборгованості, на що відповіді не отримали, тому позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Відповідачка надала відзив на позов, в якому зазначила, що 01.08.2016 року між нею та СБОК «Ленінське» був укладений Попередній договір оренди землі. При укладенні вказаного Попереднього договору оренди землі нею були надані всі необхідні відомості СБОК «Ленінське» щодо її особистих даних так і відомостей щодо земельної ділянки, але незважаючи на виконання нею умов Попереднього договору оренди землі від 01.08.2016 року, СБОК «Ленінське» примірник основного договору оренди землі у визначений строк не надав, що унеможливлює вважати невиконання умов Попереднього договору оренди з її боку. Крім того, нею не отримувалось претензії від СБОК «Зоряне» про повернення суми заборгованості. Враховуючи, що Попередній договір оренди землі від 01.08.2016 року укладений між СБОК «Ленінське» та нею, відповідно до п.12 не припинив свою дію, так як на час звернення до суду сторонами не підписано Основний договір, що відбулося не з її вини, вимоги позивача вважає незаконними та необґрунтованими. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, з підстав, вказаних у позові, також додатково зазначив, що позивач навіть погоджується на повернення відповідачкою 25058,50 грн., які були сплачені їй наперед, без сплати пені. Також пояснив, що позивачу було достовірно відомий той факт, що на час укладання Попереднього договору від 01.08.2016 року, земельна ділянка відповідачки з кадастровим номером 6323385500:10:000:0014, перебуває в оренді іншого підприємства. В зв`язку з чим за усною домовленістю, вони пообіцяли [PERSON] розірвати цей договір оренди через суд з цим орендарем, а після чого укласти відповідний договір оренди з їхнім підприємством. Представник відповідача адвокат Орєхова Н.В., позов не визнала з підстав, вказаних у відзиві на позов. Також додатково зазначила, що земельна ділянка [PERSON] з 2012 року і до цього часу перебуває в оренді ПП «Ланна-Агро», строком на 10 років, тобто до 2022 року, про що позивач знав при укладенні Попереднього договору оренди землі 01.08.2016 року. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), а також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди земельної ділянки. За правилами п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 635 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Відповідно до ч.2 ст. 635 Цивільного кодексу України, сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ч.3 ст. 635 ЦК України зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В ході розгляду справи, судом було встановлено, що 01.08.2016 року між [PERSON] та СБОК «Ленінське» в особі голови Кобченка Ю.В. був укладений Попередній договір оренди землі (далі Договір) (а.с.6). Відповідно до п.1 Договору сторони зобов`язуються в майбутньому, але в будь - якому разі протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту отримання документа, який підтверджує виникнення права власності у Орендодавця на земельну ділянку з кадастровим номером 6323385500:10:000:0014, укласти договір оренди землі по земельній ділянці з вищевказаним кадастровим номером, яка розташована в адміністративних межах Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області. Пунктом 3 Договору передбачено, що проект Основного договору готує Орендар та надає Орендодавцю на ознайомлення. Орендодавець своєчасно надає Орендарю наступні документи: 1)Оригінал та копію власного паспорта громадянина України; 2)Оригінал та копію довідки з зазначенням ідентифікаційного номеру платника податків Орендаря; 3)Оригінал та копію документа, який підтверджує виникнення права власності на земельну ділянку з кадастровим номером та площею, які зазначені в пункту 1 цього договору. Як зазначає відповідач [PERSON] всі документи, які від неї були необхідні, вона надала. У п.4. Договору зазначено, що Орендодавець зобов`язується ознайомитись з проектом Основного договору, підписати його та повернути Орендарю до 31.12.2017р. Відповідно до п.7 Договору Орендар може надавати Орендодавцю до укладення Основного договору товарно - матеріальні цінності або грошову винагороду, як орендну плату наперед. Які виникнуть з умов Основного договору та з подальшим відрахуванням їх з орендної плати Орендодавця за Основним договором. Відповідно до видаткових касових ордерів СБОК «Ленінське» видало [PERSON] через касу підприємства 4 000,00 грн. і продукції на суму 21 058,50 грн., на загальну суму 25 058,50 грн. (а.с.9-11) Згідно з п.5, 6 Договору сторони домовились і погоджуються, що в разі, якщо одна із сторін ухилятиметься від укладання Основного договору, то друга сторона має право звернутись до суду з вимогою про примушення укласти Основний договір, а сторона, що необґрунтовано ухиляється від укладення Основного договору, повинна відшкодувати іншій стороні заподіяні цим збитки. Статтями 8-10 Договору передбачено, що у разі порушення однією із сторін обов`язків, зазначених у п.1,3,4,6 цього договору, вона сплачує іншій стороні протягом п`яти календарних днів штраф в розмірі 1000,00 грн. А у разі порушення Орендодавцем обов`язків, зазначених у п.1,3,4,6 цього договору, Орендодавець в доповнення до обов`язку згідно п.8 цього договору, повертає Орендарю грошову винагороду та кошти за отриманий раніше товар, які встановлені п.7 цього договору. В разі порушення п. 8 або 9 цього договору винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 1 (одного) відсотка за кожний день такого порушення. Крім того, Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 22 серпня 2018 року (Справа № 401/3856/16-ц) визначила, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі (частина перша статті 635 ЦК України). Отже основною істотною умовою попереднього договору є строк (термін) укладення сторонами основного договору. За приписами ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. В той же час в п.12 Договору між сторонами вказано, що договір вступає в дію з моменту підписання його сторонами і припиняє дію з моменту підписання сторонами Основного договору, а отже сторонами не досягнуто домовленості щодо строку (терміну) укладення основного договору, що є основною істотною умовою, оскільки визначення певного строку укладення основного договору є необхідною умовою для договорів цього виду. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Отже, оскільки сторонами не досягнуто домовленості щодо строку укладення основного договору, суд приходить до висновку, що такий договір є неукладеним. Оскільки попередній договір є неукладеним, то до нього не можуть бути застосовані наслідки недійсного (нікчемного) правочину та він не може бути визнаний дійсним. При цьому судом встановлено, що земельна ділянка [PERSON] кадастровий номер 632338500:10:000:0014 на момент укладення попереднього договору між сторонами, перебувала в оренді ПП «Ланна-Агро» за договором оренди землі від 15.11.2012 року, який був укладений на 10 років, про що було відомо позивачу під час укладання 01.08.2016 року попереднього договору, що представник позивача підтвердив це в судовому засіданні під звукозапис. Однак відповідно до вимог діючого законодавства, одна й та сама ділянка не може одночасно бути об`єктом оренди за двома різними договорами, укладеними з різними орендарями, договір оренди з ПП «Ланна-Агро» дійсний до цього часу, а отже попередній договір укладався сторонами без визначення реального строку виконання і впевненості у реальному настанні правових наслідків, що обумовлені ним. Крім того, суд зауважує, що сторонами спірного договору від 01.08.2016 року були СБОК «Ленінське» та [PERSON] , саме СБОК «Ленінське» і виплачувало [PERSON] кошти та натуральну продукцію(а.с.9-11). Однак позивачем по справі виступає СБОК «Зоряне», яке не надало будь-яких доказів того, що воно є правонаступником СБОК «Ленінське» або відбулося перейменування юридичної особи, а отже порушення своїх прав відповідачем. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У ст.13 ЦПК України зазначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. За таких обставин судові витрати покладаються на позивача На підставі викладеного,

Outcome: dismissed