Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини: [PERSON] звернулась в Дергачівський районний суд з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Дергачівська місцева прокуратура про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на обліку служби у справах дітей районної державної адміністрації відповідно до наказу від 02.10.2017 № 91 перебуває малолітня дитина [PERSON], [INFO], як така, що перебуває у складних життєвих обставинах у зв'язку з неналежним виконанням батьками батьківських обов'язків. До служби у справах дітей райдержадміністрації 02.10.2017 надійшло повідомлення від [PERSON], [INFO], яка мешкає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з письмовим повідомленням про те, що в її сім'ї проживає малолітній онук [PERSON], [INFO], який залишився без піклування батьків. Батьки дитини розлучені. Мати дитини - [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], фактичне місце проживання: [ADDRESS]. Батько дитини [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], фактичне місце проживання: [ADDRESS]. Службою у справах дітей райдержадміністрації неодноразово було направлено повістки батькам дитини [PERSON] та [PERSON] з проханням прибути до служби у справах дітей райдержадміністрації з метою вирішення подальшої долі їх малолітнього сина, але зазначені громадяни до цього часу так і не прибули до служби у справах дітей районної державної адміністрації. Також працівнику служби у справах дітей райдержадміністрації вдалося поспілкуватися в телефонному режимі з батьками дитини, але всі їх обіцянки прибути до служби не були виконані. За інформацією амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт Слатине на медичне обстеження малолітнього [PERSON], [INFO], завжди приводить бабуся [PERSON]. Відповідно до характеристики наданої Слатинським НВК [PERSON] виховується бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON], які мешкають разом з двома онуками, якими й опікуються. Вони матеріально утримують своїх двох онуків, піклуються про фізичний та духовний розвиток [PERSON]. Бабуся та дідусь беруть активну участь у вихованні онука, дитина забезпечена всім необхідним. Зазначені факти підтверджуються також актами депутата Слатинської селищної ради від 20.09.201 7 року та від 18.01.2018 року. На підставі заяви [PERSON] від 02.10.2017 року та акту обстеження умов проживання від 02.10.2017 року, малолітню дитину [PERSON] тимчасово влаштовано на проживання в її сім'ю. Після встановлення малолітній дитині [PERSON], [INFO], відповідного соціального статусу, [PERSON] має намір встановити опіку над дитиною. У зв'язку з вищевикладеним, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації 16 січня 2018 року було розглянуто клопотання служби у справах дітей райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] запрошувалися на засідання комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації для з'ясування їх ставлення до зазначеного питання, однак на засідання не з'явилися. Відповідно до поштового повідомлення [PERSON] отримала повістку та їй було відомо про розгляд на комісії вищезазначеного питання про позбавлення батьківських прав відносно її дитини, однак вона проявила байдужість до долі свого сина. За результатами розгляду питання про позбавлення батьківських прав, комісією з питань захисту прав дитини райдержадміністрації було визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Представник позивача служби у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації Харківської області Гостіщева І.В. у судове засідання не з'явилася, у поданій до суду заяві не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати за її відсутністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, повідомлені про час і місце розгляду справи належним чином. Про поважні причини неявки суду не повідомили, тому суд вважає за можливе розглянути справу за їхньою відсутності в заочному судовому засіданні. Представник третьої особи прокурор Дергачівської міської прокуратури [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Як вбачається з матеріалів справи [PERSON], народився [INFO] року. Його батьками являються [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. На обліку служби у справах дітей районної державної адміністрації відповідно до наказу від 02.10.2017 № 91 перебуває малолітня дитина [PERSON], [INFO], як така, що перебуває у складних життєвих обставинах у зв'язку з неналежним виконанням батьками батьківських обов'язків. До служби у справах дітей райдержадміністрації 02.10.2017 надійшло повідомлення від [PERSON], [INFO], яка мешкає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з письмовим повідомленням про те, що в її сім'ї проживає малолітній онук [PERSON], [INFO], який залишився без піклування батьків. Службою у справах дітей райдержадміністрації неодноразово було направлено повістки батькам дитини [PERSON] та [PERSON] з проханням прибути до служби у справах дітей райдержадміністрації з метою вирішення подальшої долі їх малолітнього сина, але зазначені громадяни до цього часу так і не прибули до служби у справах дітей районної державної адміністрації. Також працівнику служби у справах дітей райдержадміністрації вдалося поспілкуватися в телефонному режимі з батьками дитини, але всі їх обіцянки прибути до служби не були виконані. За інформацією амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт Слатине на медичне обстеження малолітнього [PERSON], [INFO], завжди приводить бабуся [PERSON]. Відповідно до характеристики наданої Слатинським НВК [PERSON] виховується бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON], які мешкають разом з двома онуками, якими й опікуються. Вони матеріально утримують своїх двох онуків, піклуються про фізичний та духовний розвиток [PERSON]. Бабуся та дідусь беруть активну участь у вихованні онука, дитина забезпечена всім необхідним. Зазначені факти підтверджуються також актами депутата Слатинської селищної ради від 20.09.201 7 року та від 18.01.2018 року. На підставі заяви [PERSON] від 02.10.2017 року та акту обстеження умов проживання від 02.10.2017 року, малолітню дитину [PERSON] тимчасово влаштовано на проживання в її сім'ю. Після встановлення малолітній дитині [PERSON], [INFO], відповідного соціального статусу, [PERSON] має намір встановити опіку над дитиною. У зв'язку з вищевикладеним, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації 16 січня 2018 року було розглянуто клопотання служби у справах дітей райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] запрошувалися на засідання комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації для з'ясування їх ставлення до зазначеного питання, однак на засідання не з'явилися. Відповідно до поштового повідомлення [PERSON] отримала повістку та їй було відомо про розгляд на комісії вищезазначеного питання про позбавлення батьківських прав відносно її дитини, однак вона проявила байдужість до долі свого сина. За результатами розгляду питання про позбавлення батьківських прав, комісією з питань захисту прав дитини райдержадміністрації було визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення батьків від виховання дитини, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення батьків до своїх батьківських обов'язків. Відсутність батьківської турботи по відношенню до своїх дітей суперечить нормам статей 150,155 Сімейного кодексу України та статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», де чітко визначено, що батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх духовний та моральний розвиток, навчання. Створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, готувати їх до самостійного життя. Відповідно до ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Згідно п.2 ст.164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, є однією з підстав позбавлення батьківських прав. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Пленум Верховного Суду України в п.16 своєї постанови №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», роз'яснив судам, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача про стягнення аліментів, оскільки відповідачі добровільно не надають матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Пленум Верховного Суду України в п.17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач звільнений від сплати судового збору та у позовній заяві об'єднав вимоги майнового та немайнового характеру. Згідно п.п.1.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Згідно п.п.1.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою: 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.12 своєї постанови №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснив судам, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону №3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Оскільки відповідачі по справі повністю ухиляються від виховання та забезпечення свого неповнолітнього сина, то суд вважає за можливе позов задовольнити в повному обсязі. На підставі ст.ст.150, 155, 164, 165, 180, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved