Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк», Приватним акціонерним товариством «АЛІКО Україна» та [PERSON] було укладено Комплексний договір № 1/1647924 (надалі Договір). Згідно умов Договору відповідачу надано кредит в розмірі 10400,00 грн. строком користування на 36 місяці з 08.08.2013 року до 07.08.2016 року. За користування кредитом встановлено плату в розмірі 15,00 відсотків річних та 1,80 відсотка комісійної винагороди в місяць від суми кредиту. Відповідач зобов'язаний повертати кредит та сплачувати відсотки шляхом внесення щомісячного платежу відповідно до Додатку № 1 (Графік погашення заборгованості за Кредитним договором) до Договору. Проте, відповідач свої зобов'язання перед позивачем не виконує і станом на 20.06.2014 року має заборгованість у сумі 12771,25 грн., яку позивач просить стягнути та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача, вважає можливим розглядати справу у його відсутність на підставі ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 08.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк», Приватним акціонерним товариством «АЛІКО Україна» та [PERSON] було укладено Комплексний договір № 1/1647924 (надалі Договір). Згідно умов Договору відповідачу надано кредит в розмірі 10400,00 грн. строком користування на 36 місяці з 08.08.2013 року до 07.08.2016 року (надалі Договір). (а.с.10-11). Згідно п.п. 1.1-1.3 Договору відповідачу надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти, на споживчі цілі, у сумі 10400,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути отримані кошти до 07.08.2016 року (включно) і сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 15,00 % річних та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,80 % в місяць від суми кредиту. Відповідно до п.п. 1.1 Договору погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, до 8 числа кожного місяця, згідно Графіку погашення заборгованості за Кредитним договором (Додаток № 1 до цього Договору, який є невід'ємною частиною цього Договору) (а.с.12-13). Також, відповідач повинен сплачувати платежі по процентах та комісії відповідно до розрахунків позивача щомісяця, в день повернення кредиту одночасно з погашенням заборгованості за кредитом. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, однак, відповідачем після отримання кредитних коштів не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. При цьому, відповідно до п.п. 3.1 Договору у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої заборгованості за цим Договором за кожний день прострочення платежу. 20.05.2014 року позивачем був направлений відповідачу лист за № 13206/3625 з вимогою негайного, в 31-денний термін, погашення простроченої заборгованості (а.с.5). Проте, відповідачем не було погашено заборгованість, вимогу позивача щодо погашення заборгованості відповідач залишив без уваги. В зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язання за Договором, станом на 20.06.2014 року сума простроченої заборгованості з боку відповідача становить 12771,25 грн. та складається з: строкової заборгованості за кредитом у сумі 7960,72 грн.; простроченої строкової заборгованості за кредитом у сумі 1870,15 грн.; нарахованих відсотків у сумі 53,25 грн.; прострочені відсотки у сумі 983,19 грн.; нарахована комісія у сумі 187,20 грн.; прострочена комісія у сумі 1497,60 грн..; пені за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди у сумі 219,14 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, перевіреному у судовому засіданні (а.с.4). Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частки позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк»про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, а тому суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість по Договору на загальну суму 12771,25 грн. Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 549, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved