overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 22.01.1994 року він перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому в них народилися двоє синів: [PERSON] , [INFO] , який на даний час повнолітній, та [PERSON] , [INFO] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що протягом останніх десяти років сімейне життя між сторонами лише погіршувалося, і протягом останніх трьох років вони не підтримують відносин. Між сторонами часто виникають конфлікти та сварки, в тому числі в присутності неповнолітнього сина. Позивач вважає, що між ним та відповідачем відсутні почуття любові та поваги один до одного, відповідач відмовляється піклуватися про нормальну атмосферу в сім`ї. Тому він просить вказаний шлюб розірвати, дитину після розірвання шлюбу залишити проживати з відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 11.06.2019 року подав заяву, в якій він зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 03.07.2019 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в її відсутності. При цьому вона не вказала, що бажає відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 22.01.1994 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 22 (а.с.7). Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. Згідно з правилами частин ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Тому суд не вирішує питання про місце проживання вказаного сина сторін. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 161 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 22.07.2012 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, неповнолітніх дітей у них немає. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що в сторін різні погляди на подальше спільне життя та обов`язки. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, внаслідок чого часто виникають протиріччя, що робить неможливим подальше спільне проживання. Більше 1 року сторони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася. 23.06.2020 року представник позивача, адвокат Гринів Я.В. подала суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її та позивача відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 17). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 22.07.2012 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Молодятинської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6 (а.с. 7). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони понад 1 рік тому фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона не вказала про те, що бажає відновити своє дошлюбне прізвище, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 22.08.1981 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому в них народилася дочка, яка на даний час повнолітня. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що протягом останніх років сімейне життя сторін поступово погіршувалося, у кожного з них різні погляди на шлюб та сім`ю, вони не можуть дійти згоди при вирішенні простих побутових питань. Між подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, 11.03.2020 року представник позивача, адвокат Дикун І.В. подав до суду клопотання про розгляд справи в його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 24). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, долучені до матеріалів справи (а.с. 18, 23). Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу сторони одружилися 22.08.1981 року. Шлюб зареєстровано відділом ЗАГС Коломийського міськвиконкому, актовий запис № 376 (а.с. 6). Відповідно до ч.2\~ст.104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2\~ст.112 цього Кодексу\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим\~ст.113 СК України. На підставі ст.ст.\~104,\~110,\~112,\~113\~ Сімейного кодексу України\~та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 23.11.2007 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них народилися троє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що протягом останніх років спільне життя сторін поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю, вони виявилися людьми з цілковито різними характерами. Ведення спільного господарства та проживання сторонами припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини і надії на примирення немає, шлюб носить формальний характер. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, 18.12.2020 року подала до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності, а також просить неповнолітніх дітей залишити проживати з відповідачем (а.с. 26). Відповідач в судове засідання не з`явився, 18.12.2020 року подав заяву про розгляд справи в його відсутності, щодо розірвання шлюбу не заперечив (а.с.27). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 23.11.2007 року. Шлюб зареєстровано Коршівською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 39 (а.с. 6). Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с. 4,5,7). Відповідно до ч.2\~ст.104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2\~ст.112 цього Кодексу\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення, обидвоє згідні на розірвання шлюбу. Згідно з правилами частин 1 та 2\~ст.160 Сімейного кодексу України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1\~ст.161 СК України\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання малолітніх дітей сторін суд вважає, що дітей слід залишити проживати з відповідачем. На підставі ст.ст.\~104,\~110,\~112,\~113,\~160 Сімейного кодексу України\~та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 23.11.2007 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що вони з відповідачем виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди при вирішенні простих побутових питань, що призводило до виникнення різного роду непорозумінь. Із вказаних причин сім`я сторін розпалася, примирення між ними неможливе, збереження цього шлюбу носить формальний характер та суперечить інтересам позивача. Тому вона просить вказаний шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач в підготовче засідання не з`явилася, про його час та місце була повідомлена належним чином, 11.10.2019 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності (а. с. 7). Відповідач в підготовче засідання не з`явився, про його час та місце повідомлений належним чином, 05.11.2019 року представник відповідача, адвокат Дикун І.В. подав до суду відзив на позов, в якому зазначає, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, а 22.11.2019 року - письмову заяву, в якій зазначає, що відповідач позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в їхній з відповідачем відсутності (а. с. 24). Тому відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України наявні підстави для ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні. В зв`язку з неявкою в підготовче засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 23.11.2007 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №744 (а. с. 4) Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. Прізвище сторін у зв`язку із укладенням шлюбу не змінювались. На підставі ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 24.05.1986 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, неповнолітніх дітей у них немає. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що в сторін різні погляди на подальше спільне життя та обов`язки. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, внаслідок чого між ними часто виникають протиріччя в питаннях побуту та ведення домашнього господарства. На даний час вони не проживають разом як подружжя та не підтримують будь-яких відносин. Тому вона просить вказаний шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач в підготовче засідання не з`явилася, про його час та місце була повідомлена належним чином, до позовної заяви долучено заяву від 02.11.2019 року, в якій вона зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 6). Відповідач в підготовче засідання не з`явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, 13.11.2019 року він подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в його відсутності (а.с. 13). Згідно з ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв`язку з неявкою в підготовче засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 24.05.1986 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 16 (а.с. 4). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 25.01.2017 року він перебуває з відповідачем у шлюбі. Дітей від спільного проживання немає. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що вони з відповідачем виявилися людьми різних характерів та поглядів на сім`ю. Сторони неодноразово робили спроби покращити сімейні відносини, однак, виявилося, що подальше проживання однією сім`єю є неможливим. Між ними продовжують виникати протиріччя в питаннях побуту та ведення домашнього господарства, вони втратили почуття поваги одне до одного, проживають окремо, шлюб носить формальний характер, збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому він просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 15.10.2019 року подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його відсутності (а. с. 11). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про його час та місце повідомлена належним чином, 18.11.2019 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в її відсутності (а. с. 18). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 25.01.2017 року. Шлюб зареєстровано Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 29 (а. с. 4) Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. Прізвища сторін у зв`язку із укладенням шлюбу не змінювались. На підставі ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 25.09.2010 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі. Дітей у шлюбі сторони не мають, однак, від розірвання шлюбу в органі ДРАЦС відповідач відмовляється. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, кожен з них має протилежні погляди на шлюб і сім`ю, відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, систематично зловживав алкогольними напоями, з його ініціативи між сторонами виникають сварки. Відповідач ігнорує позивача як жінку та не зважає на її прохання змінити ставлення щодо їхніх стосунків. Ведення між ними спільного господарства припинено. Із вказаних причин сім`я сторін розпалася, збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому вона просить вказаний шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 27.09.2019 року подала письмову заяву, в якій зазначає, що підтримує позовні вимоги та просить справу розглядати за її відсутності (а. с. 9). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 08.10.2019 року подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в його відсутності (а. с. 10). Тому відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України наявні підстави для ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 25.09.2010 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, про що складено актовий запис № 411 (а. с. 4). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved