Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 03 вересня 2013 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Київської районної у м. Донецьку ради про визнання права власності на домоволодіння. З вказаним рішенням не погодилась [PERSON] та подала апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до апеляційного суду. Рішенням апеляційного суду Донецької області від 14 жовтня 2013 року апеляційну скаргу задоволено. За заявою [PERSON] від 14 жовтня 2013 року, було ухвалено додаткове рішення, яким її заяву задоволено частково. Четвертий абзац резолютивної частини доповнено після слів « 2012 року» словами: «а саме: житлового будинку «А-1», літньої кухні «Б», огорожі «№6-11» та замощення «ІІ»». 25 лютого 2014 року до апеляційного суду надійшла заява [PERSON], в якій вона просить винести додаткове рішення, яким вказати загальну та жилу площу домоволодіння, що розташований у [ADDRESS], за яким визнано право володіння. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач просила задовольнити заяву про винесення додаткового рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать отримання ним телефонограми та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (повістки). Згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання у судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Тому апеляційний суд вважає можливим слухати справу за відсутністю відповідача. Заслухавши суддю-доповідача, позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що заява про винесення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Донецької області від 14 жовтня 2013 року було визнано право власності на домоволодіння [ADDRESS] у порядку спадкування за [PERSON]. Вступна та резолютивні частина рішення апеляційного суду від 14 жовтня 2013 року, яка була проголошена у судовому засіданні. Однак, при виготовлені повного тексту рішення в резолютивній частині не було зазначено загальну та жилу площу домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Згідно виписки з рішення виконкому Куйбишевської райради депутатів трудящих м. Донецьк №2 від 25 січня 1963 року про затвердження акту приймання індивідуального домобудівництва за адресою: [ADDRESS], будинок був прийнятий виконкомом райради депутатів трудящих до експлуатації. З акту вбачається, що прийнято до експлуатації жилий будинок з жилою площею 25 кв.метрів, корисна площа - 42,0 кв.метрів. (а.с. 10-13, 49). Оскільки, в повному тексті резолютивної частині рішення апеляційного суду Донецької області від 14 жовтня 2013 року не міститься висновку щодо загальної площі та жилої площі, с приводу чого сторони в судовому засіданні давали пояснення і докази, то апеляційний суд вважає за можливим ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved