Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - позивач, ПАТ «Укрсоцбанк») звернулось до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором кредиту № 150/3-469 від 20.02.2006 року у розмірі 16 522,23 доларів США заборгованості за кредитом та 4 310,61 доларів США - заборгованість за відсотками, а всього за курсом НБУ 552 433,48 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 8 286,50 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20.02.2006 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] укладено договір кредиту № 150/3-469, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 37 400,00 доларів США, зі сплатою 12,75% річних за користування кредитом, з кінцевим терміном кредиту не пізніше 10.02.2021 року (далі - Договір кредиту). Позивач свої зобов`язання за Договором кредиту виконав, надавши [PERSON] кредит. Проте відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов Договору кредиту, тобто не виконав зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 12.03.2016 року у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 20 832,84 доларів США, яка складається з: 16 522,23 доларів США - заборгованість за кредитом та 4 310,61 доларів США - заборгованість за відсотками, що за курсом НБУ становить 552 433,48 грн. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.03.2016 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.05.2016 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено; стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором кредиту № 150/3-469 від 20.02.2006 року у розмірі 20 832,84 доларів США, яка складається з: 16 522,23 доларів США - заборгованість за кредитом та 4 310,61 доларів США - заборгованість за відсотками, що за курсом НБУ становить 552 433,48 грн.; стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 8 286,50 грн. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.08.2017 року заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.05.2016 року скасовано та судове засідання у справі призначено на 28.09.2017 року. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.01.2018 року апеляційну скаргу [PERSON] на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.03.2016 року задоволено; ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.03.2016 року скасовано та направлено справу на розгляд до Печерського районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2018 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Кирилюк (Григоренко) І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.02.2018 року прийнято до провадження в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, та підготовче засідання у справі призначено на 29.03.2018 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.03.2018 року, у зв`язку з неявкою учасників справи та відсутністю відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 27.04.2018 року. 27.04.2018 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2018 року у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 23.05.2018 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.05.2018 року, у зв`язку з неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 05.07.2018 року. 23.05.2018 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на необґрунтованість та безпідставність заявлених вимог. Так, позивачем, у порушення вимог ст. 95 ЦПК України, не додано до позовної заяви належним чином засвідченого Договору кредиту № 150/3-469 від 20.02.2006 року. Також представник відповідача просив застосувати позовну давність до заявлених вимог, оскільки позивач звернувся з позовом до суду з пропуском позовної давності, перебіг якої почався з 2012 року (дата внесення відповідачем останнього платежу). 02.07.2018 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Крім того, у випадку надходження відзиву на позовну заяву представник позивача просив відкласти розгляд справи. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.07.2018 року у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 02.08.2018 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.08.2018 року, у зв`язку з неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 17.09.2018 року. 12.09.2018 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 17.09.2018 року справу знято зі складу у зв`язку з зайнятістю головуючого судді в розгляді клопотань слідчих органів, як слідчим суддею, та підготовче засідання призначено на 14.11.2018 року. 14.11.2018 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2018 року у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 30.01.2019 року. 29.01.2019 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника, в якій останній зазначив, що проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2019 року визнано явку представника позивача в підготовче засідання обов`язковою та, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 20.03.2019 року. 19.03.2019 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Крім того, у випадку надходження відзиву на позовну заяву представник позивача просив відкласти розгляд справи. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.03.2019 року у зв`язку із першою неявкою представника позивача, зважаючи на те, що його явку було визнано обов`язковою, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 20.06.2019 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2019 року, у зв`язку з неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 28.10.2019 року. 28.10.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому остання просить витребувати у ПАТ «Укрсоцбанк» докази на підтвердження позовних вимог та факту укладення кредитного договору № 150/4-469 від 20.02.2006 року, зокрема: оригінал кредитного договору № 150/4-469 від 20.02.2006 року зі всіма додатками; докази отримання [PERSON] коштів згідно кредитного договору № 150/4-469 від 20.02.2006 року (документи первинного бухгалтерського обліку); оригінал матеріалів кредитної справи за кредитним договором № 150/4-469 від 20.02.2006 року. 28.10.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання, призначеного на 28.10.2019 року, за відсутності відповідача та його представника. 28.10.2019 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці та підготовче засідання призначено на 10.12.2019 року. 09.12.2019 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про заміну позивача АТ «Укрсоцбанк» його правонаступником АТ «Альфа-Банк» у зв`язку з реорганізацією АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.12.2019 року клопотання позивача про заміну позивача у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено; замінено позивача - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», на правонаступника - Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк»). Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.12.2019 року у зв`язку із залученням до участі у справі правонаступника, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 02.04.2020 року. 31.03.2020 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.04.2020 року у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 06.08.2020 року. 08.04.2020 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника, в якій останній зазначив, що проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. 14.04.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності, в якій остання просила застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову АТ «Альфа-Банк». 14.04.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшли письмові пояснення. 05.08.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 06.08.2020 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відрядженні та підготовче засідання призначено на 24.11.2020 року. 24.11.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. 24.11.2020 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання, призначеного на 24.11.2020 року, за відсутності відповідача та його представника, в якому представник відповідача просила закрити підготовче провадження, призначити справу до судового розгляду та розглянути клопотання про витребування доказів. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.11.2020 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, та справу призначено до розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 15.03.2021 року; клопотання представника відповідача про витребування доказів задоволено частково; витребувано у АТ «Альфа-Банк» оригінал кредитного договору № 150/4-469 від 20.02.2006 року зі всіма додатками; докази отримання відповідачем коштів згідно кредитного договору № 150/4-469 від 20.02.2006 року (документи первинного бухгалтерського обліку); оригінал матеріалів кредитної справи за кредитним договором № 150/4-469 від 20.02.2006 року, для огляду в судовому засіданні. 15.03.2021 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді на онлайн навчанні в Національній школі суддів України за місцем роботи та судове засідання призначено на 17.05.2021 року. 14.05.2021 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва та 20.05.2021 року засобами поштового зв`язку від представника відповідача надійшли пояснення на позовну заяву. 17.05.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 17.05.2021 року, без фіксування технічними засобами. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2021 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судове засідання було відкладено до 13.09.2021 року. 13.09.2021 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника. 13.09.2021 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, в якому остання просила відмовити у задоволенні позову АТ «Альфа-Банк». В судове засідання 13.09.2021 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, у письмових клопотаннях від 13.09.2021 року просили розглядати справу за їх відсутності, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Суд встановив, що 20.02.2006 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АКБ «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» (далі - Кредитор), та [PERSON] (далі - Позичальник) укладено договір кредиту № 150/3-469 (далі - Договір кредиту), відповідно до умов якого Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 37 400,00 доларів США, зі сплатою 12,75% річних за користування кредитом (том 1 а. с. 15 - 23). Підпунктами 1.1.1. - 1.1.180. Договору кредиту сторони погодили графік розрахунків Позичальника за Договором кредиту. Згідно п.п. 1.1.2. Договору кредиту, кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом є 10.02.2021 року. Відповідно до п.п. 1.2. - 1.3.1. Договору кредиту, кредит надається Позичальнику на наступні цілі: придбання нерухомого майна - квартири [ADDRESS] . В якості забезпечення Позичальником виконання свої зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, Кредитор укладає в день укладення цього Договору з Позичальником іпотечний договір. Як визначено у п.п. 2.1. - 2.2. Договору кредиту, надання кредиту, на цілі, визначені в п.п. 1.2. цього Договору, проводиться шляхом видачі Позичальнику готівкових коштів. Моментом (днем) надання кредиту вважається день видачі Позичальнику готівкових коштів у сумі кредиту. Згідно п.п. 2.3. - 2.4.1. Договору кредиту, моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки Кредитора: суми кредиту, нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, визначених цим Договором, якщо інше не випливає з умов Договору. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту в останній робочий день місяця без урахування останнього робочого дня та послідуючих неробочих днів місяця, проценти нараховуються з рахунку факт/360. Сплата процентів та суми основної заборгованості здійснюється у валюті кредиту на рахунок № [NUMBER] в ДОФ АКБ «Укрсоцбанк» не пізніше 10 числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти. Як визначено у ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як визначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Як визначено у ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту, суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. АКБ «Укрсоцбанк» виконало умови Договору кредиту № 150/3-469 від 20.02.2006 року та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 37 400,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № 2 від 20.02.2006 року (том 1 а. с. 7). Проте, [PERSON] зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, у останнього утворилася заборгованість. Станом на 12.03.2016 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 20 832,84 доларів США, яка складається з: 16 522,23 доларів США - заборгованість за кредитом та 4 310,61 доларів США - заборгованість за відсотками, що за курсом НБУ становить 552 433,48 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, складеним АТ «Альфа-Банк» (том 1 а. с. 8 - 14). Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У частині 1 ст. 81 ЦПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження сплати заборгованості за кредитним договором. Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд з ним погоджується. Будь-яких заперечень чи контррозрахунку відповідач не надав. За таких обставин, позовні вимоги АТ «Альфа-Банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором кредиту № 150/3-469 від 20.02.2006 року у розмірі 16 522,23 доларів США заборгованості за кредитом та 4 310,61 доларів США - заборгованість за відсотками, а всього за курсом НБУ 552 433,48 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо застосування строку позовної давності про який зазначає відповідач у заяві від 14.04.2020 року, то суд зазначає наступне. Як визначено у ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У постанові Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі № 753/39/17 (провадження № 61-6870 св18) зроблено правовий висновок про те, що якщо умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у п.п. 1.1.1. - 1.1.180. Договору кредиту № 150/3-469 від 20.02.2006 року, сторони погодили порядок погашення суми заборгованості та визначили, що кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом є 10.02.2021 року (п.п. 1.1.2. Договору кредиту). Тобто, відповідно до умов укладеного між сторонами договору, погашення кредиту повинно здійснюватися Позичальником періодичними платежами відповідно до графіку погашення суми заборгованості, визначеного у п.п. 1.1.1. - 1.1.180. Договору кредиту № 150/3-469 від 20.02.2006 року, не пізніше 10 числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти, тому початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання Позичальником цього зобов`язання. Отже, у разі неналежного виконання Позичальником зобов`язань за Договором кредиту, позовна давність за вимогами Кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов Договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно розрахунку АТ «Альфа-Банк» останній платіж [PERSON] було зроблено 15.04.2014 року. Разом з тим АТ «Альфа-Банк» звернулося з даним позовом 21.03.2016 року про що свідчить штамп поштового відділення на конверті (том 1 а. с. 40). Отже, з даним позовом АТ «Альфа-Банк» звернулося в межах строку позовної давності. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подачу позову до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області сплачено судовий збір у розмірі 8 286,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0000324277 від 16.03.2016 року. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 8 286,50 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved