Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] , який діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійним заповіт [PERSON] , посвідчений 21.01.2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Піддубною Ю.В. та зареєстрований в реєстрі за 10. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . 22.09.2017 року у встановлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Н.В .із заявою прийняття спадщини. При подачі заяви нотаріусом позивачу було роз`яснено, що за змістом заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Піддубною Ю.В. і зареєстрований в реєстрі за № 10, батько позивача все своє майно заповів дружині - [PERSON] . За життя батько позивача неодноразово отримував травми голови, зловживав спиртними напоями, що впливало на його психічний стан здоров`я. Як наслідок пережитих травм, [PERSON] довгий період перед смертю мав постійні болі, які приглушував, вживаючи алкоголь. Оскільки батько позивача мав пошкодження і травми голови, що вплинули на його розумову діяльність, а крім того знаходився в стані алкогольного сп`яніння, тому він не усвідомлював, який документ підписує. Отже, у [PERSON] не було вільного волевиявлення на підписання заповіту. Представником відповідача [PERSON] - [PERSON] , який діє на підставі довіреності від 07.12.2017 року, подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач не погоджується з заявленими позовними вимогами, виходячи з наступного. Так, [PERSON] фактично є законної дружиною померлого [PERSON] , фактично у цивільному шлюбі прожили більше 14 років. Під час спільного життя за адресою: [ADDRESS] , вели спільний побут, робили ремонт у будинку, за спільний бюджет сплачували комунальні та інші послуги. Під час спільного проживання померлий [PERSON] не мав психічних захворювань, не знаходився на обліку у медико - психіатричних установах, був дієздатним, не зловживав спиртними напоями. Вказує, що за 15 років спільного життя відповідачки з померлим та за останній рік до смерті [PERSON] , позивач приблизно 2 рази навідувався до батька, тому жодним чином не міг знати про його психічний та фізичний стан. Наголошує, що на день складання заповіту [PERSON] повністю усвідомлював свої дії та ще задовго до смерті повідомив відповідачку про його намір скласти заповіт на її користь. Тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити. 07.02.2018 року представником позивача [PERSON] - Задерей О.В. , який діє на підставі довіреності, подано відповідь на відзив, з якого вбачається, що шлюб між відповідачем та померлим [PERSON] укладений за декілька місяців до складання заповіту. Зазначає, що зловживання [PERSON] алкогольними напоями можуть підтвердити свідки. Померлий проживав за адресою: [ADDRESS] , а позивач за тією ж адресою, тільки у будинку [ADDRESS] , у зв`язку з чим вони постійно бачилися, спілкувалися. Твердження відповідача про те, що [PERSON] у момент підписання заповіту усвідомлював свої діє є голослівними, оскільки за специфікою такої нотаріальної процедури, в момент підписання заповіту в кімнаті повинні знаходитися тільки нотаріус та заповідач. Представник позивача [PERSON] - адвокат Задерей О.В., який діє на підставі довіреності від 02.11.2020 року, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] , який діє на підставі довіреності від 07.12.2017 року, заперечував проти заявлених вимог, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Третя особа, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Н.В., у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без у її відсутність, просить ухвалити рішення на розсуд суду. Третя особа, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Піддубна Ю.В., у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи сповіщалася своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомила. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі. 01.11.2017 року представником позивача [PERSON] - [PERSON] , який діє на підставі довіреності, подано клопотання про витребування у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Н.В. завіреної копії спадкової справи № 07/2017, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 03.11.2017 року представником позивача [PERSON] - [PERSON] , який діє на підставі довіреності, подано клопотання про забезпечення позову, в якому просить заборонити приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Н.В. видавати свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.12.2017 року в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.12.2017 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче провадження у справі. Витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Н.В. завірену копію спадкової справи № 07/2017, заведеної після смерті [PERSON] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , який помер [INFO] . 24.01.2018 року представником позивача [PERSON] - Задерей О.В. , який діє на підставі довіреності, подано клопотання про витребування доказів. 24.01.2018 року представником позивача [PERSON] - Задерей О.В. , який діє на підставі довіреності, подано клопотання про виклик свідків. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.01.2018 року витребувано оригінали документів, що містять підписи або рукописний текст [PERSON] з наступних установ та організацій: Орджонікідзевського відділу РАЦС, Харківського МСЕК, що є підрозділом Харківського обласного центру медико-соціальної експертизи; Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Харківського району, Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі, поштовому відділенні Укрпошти «ВПЗ Комуніст»; з Інституту патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Ситенка НАМН України інформацію про те, чи перебував [PERSON] , який помер [INFO] , на стаціонарному лікуванні в період з 2004 року по 2017 рік в Інституті патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Ситенка НАМН України, якщо перебував, то з якого по який період та з яким діагнозом. 22.02.2018 року під час судового засідання представником позивача [PERSON] - Задерей О.В., який діє на підставі довіреності, подано клопотання про призначення по справі судово-лінгвістичної та судово-психіатричної експертизи та витребування доказів. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.02.2018 року дану цивільну справу призначено до розгляду в судовому засіданні, дату якого постановлено визначити після повернення справи з експертної установи. Призначено по справі судово-лінгвістичну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідницькому інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса. Призначено по справі судово-психіатричну експертизу стану [PERSON] на момент підписання ним заповіту 21.01.2017 року, проведення якої доручено експертам Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3». 22.05.2018 року представником позивача [PERSON] - Задерей О.В. , який діє на підставі довіреності, подано клопотання про витребування доказів. 27.07.2018 року з Харківського науково-дослідницького інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса надійшло повідомлення № 7424/8310 про неможливість надання висновків судово-почеркознавчої та судово-лінгвістичної експертизи за справою № 645/4912/17. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.08.2018 року поновлено провадження у справі після повернення справи з експертної установи та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні. . 04.07.2018 року представником позивача [PERSON] - [PERSON] , який діє на підставі довіреності, подано клопотання про витребування доказів. 07.08.2018 року представником позивача [PERSON] - [PERSON] , який діє на підставі довіреності, подано клопотання про витребування доказів. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.08.2018 року витребувано документи, які необхідні для проведення почеркознавчої та судово-лінгвістичної експертизи. 09.10.2018 року представником позивача [PERSON] - Задерей О.В. , який діє на підставі довіреності, подано клопотання про виклик свідків. 09.10.2018 року представником позивача [PERSON] - Задерей О.В. , який діє на підставі довіреності, подано клопотання про витребування доказів. 12.10.2018 року представником позивача [PERSON] - Задерей О.В. , який діє на підставі довіреності, подано клопотання про витребування доказів. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.10.2018 року витребувано документи, які необхідні для проведення почеркознавчої та судово-лінгвістичної експертизи. 01.11.2018 року представником відповідача [PERSON] - [PERSON]., який діє на підставі довіреності від 07.12.2017 року, подано клопотання про виклик експерта. 14.11.2018 року представником позивача [PERSON] - Задерей О.В., який діє на підставі довіреності, подано клопотання про витребування доказів. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2018 року призначено по справі судово-лінгвістичну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідницькому інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса. Призначено по справі судово-психіатричну експертизу стану [PERSON] на момент підписання ним заповіту 21.01.2017 року, проведення якої доручено Харківському науково-дослідницькому інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса. 05.12.20281 року відповідачем [PERSON] подано апеляційну скаргу на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2018 року. Постановою Харківського апеляційного суду від 02.05.2019 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2018 року залишено без змін. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.08.2019 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.10.2019 року призначено по справі судово-лінгвістичну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідницькому інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса. Призначено по справі судово-психіатричну експертизу стану [PERSON] на момент підписання ним заповіту 21.01.2017 року, проведення якої доручено Харківському науково-дослідницькому інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса. 26.12.2019 року з Харківського науково-дослідницького інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса надійшов висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 23530. 26.03.2020 року з Харківського науково-дослідницького інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса надійшов висновок експерта за результатами проведення судової авторознавчої експертизи № 24066. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.03.2020 року поновлено провадження у справі після повернення справи з експертної установи. 02.10.2020 року представником позивача [PERSON] - [PERSON] , який діє на підставі довіреності, подано клопотання про виклик та допит експерта. 24.11.2020 року представником позивача [PERSON] - [PERSON] , який діє на підставі довіреності, подано клопотання про виклик свідка. Норми права, що підлягають застосуванню. Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушен, що передбачено ч.1 ст.225 ЦК України. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. При цьому, вимоги до форми заповіту визначені ст. 1247 ЦК України, відповідно до якої заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення; має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. За нормою ч. 2 ст. 1248 ЦК України, нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний. Статтею 44 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що під час посвідчення правочинів визначається обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь. Визначення обсягу цивільної дієздатності фізичної особи здійснюється за паспортом громадянина України або іншими документами, передбаченими статтею 43 цього Закону (крім посвідчення водія, особи моряка, інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, виданого за місцем роботи фізичної особи), які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії. У разі потреби нотаріусу надається довідка про те, що особа не страждає на психічний розлад, який може вплинути на її здатність усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними. Положеннями ч.2 та 3 Глави 1 Розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, встановлено, що нотаріальні дії вчиняються у приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса. В окремих випадках, коли фізична особа не може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу. Якщо нотаріальна дія вчинюється поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса, у посвідчувальному написі та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій зазначається місце вчинення нотаріальної дії (удома, у лікарні, за місцезнаходженням юридичної особи тощо) із зазначенням адреси, а також причин, з яких нотаріальна дія була вчинена поза вказаними приміщеннями. Відповідно до Глави 4 Розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, дієздатність громадянина, що звернувся за вчиненням нотаріальної дії, перевіряється нотаріусом на підставі наданих документів, передбачених ст. 43 Закону України «Про нотаріат», що підтверджують його вік, а також на підставі переконаності нотаріуса в результаті проведеної розмови та роз`яснення наслідків вчинення нотаріальної дії у здатності цієї особи усвідомлювати значення цієї нотаріальної дії, її наслідків та змісту роз`яснень нотаріуса, а також відповідності волі і волевиявлення особи щодо вчинення нотаріальної дії. Главою 6 Розділу 1 вказаного Порядку закріплено, що нотаріус зобов`язаний установити волевиявлення особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії. Нотаріус зобов`язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину. Установлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін. Відповідно до ч.2 ст. 1247 ЦК України заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Частиною 1 ст.1257 ЦК України встановлено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Встановлені судом обставини Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 30.03.2017 року, [INFO] в м. Харків у віці 71 років помер [PERSON] , а.с.5 т.1. При житті [PERSON] склав заповіт від 21.01.2017 року, яким все належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що він за законом матиме право, він заповідав відповідачці по вказаній цивільній справі [PERSON] , а.с.33 т.1. Вказаний заповіт посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Поддубною Ю.В. Даний заповіт складено на прохання [PERSON] за допомогою загально прийнятих технічних засобів та підписано за місцем знаходження відповідача , за адрсеою: [ADDRESS] . Заповіт до підписання прочитаний вголос заповідачем [PERSON] і власноручно підписаний ним у присутності о 12 год. 00 хв. у присутності приватного нотаріусу ХМНО Поддубної Ю.В. Заповіт зареєстровано у реєстрі за №10, а.с.33 т.1. У встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк з дня відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріусу ХМНО Сергієнко Н.В. звернулася відповідачка [PERSON] та позивач [PERSON] , а.с. 28, 36 т.1. [PERSON] в заяві про прийняття спадщини від 18.04.2017 року зазначила, що приймає спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] згідно заповіту на її користь від 21.01.2017 року. [PERSON] , який відповідно до наданих ним документів про ступень споріднення, є сином [PERSON] , в заяві про прийняття спадщини від 22.09.2017 року зазначив, що приймає спадщину після смерті [PERSON] згідно закону, а.с. 28, 36 т.1. 18.04.2017 року приватним нотаріусом ХМНО Сергієнко Н.В. заведено спадкову справу № 07/2017 після смерті [PERSON] , а.с.38 т.1. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) заповіт від імені [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Поддубною Ю.В. 21.01.2017 року, є чинним, а.с.44 т.1. За інформацією з Реєстру територіальної громади м.Харкова від 29.09.2017 року встановлено, що на день смерті [PERSON] був зареєстрований разом із дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а.с. 55 т.1. Дані щодо наявності спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , перелік яких визначено у ст.1241 ЦК України, відсутні. Встановлено, що на праві власності на підставі рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 28.12.2016 року [PERSON] належав житловий будинок літ. «А-1», жилою площею 46,4 кв.м, загальною площею 164,6 кв.м, з прибудовою до житлового будинку літ. «А1-1», загальною площею 42,8 кв.м, вбиральнею літ. «Б», площею 1,0 кв.м, гараж літ. «В», площею 36,5 кв.м., літ. кухнею літ. «Г», площею 44,5 кв.м, що знаходяться на земельній ділянці площею 600 кв.м за адресою: [ADDRESS] ., а.с.46-49 т.1. Крім того, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого відділом приватизації КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» 22.01.2009 року на праві власності [PERSON] належала однокімнатна квартира в будинку готельного типу, розташована за адресою: [ADDRESS] , а.с. 24 т.1. Згідно ч.1, 2 ст. 1233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України, лише у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. В зв`язку із забезпеченням позовних вимог [PERSON] шляхом встановлення заборони приватному нотаріусу ХМНО Сергієнко Н.В. видавати свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , будь-кому свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалося. Позиція суду Щодо меж розгляду справи судом в частині недійсності заповіту через відсутність вільного волевиявлення заповідача і такого, що не відповідало його волі, ч.2 ст.1257 ЦК України, та оцінка аргументів учасників справи. У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частина 3 статті 203 Цивільного кодексу України передбачає, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Частина 2 ст. 1257 ЦК України встановлює, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Як передбачено в пункті 6 листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 16.05.2013року №24- 753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», системний аналіз норм ЦК України свідчить, що відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України виключно підстави недійсності правочину, визначені у ст. 225, 231 ЦК України, зумовлюють те, що волевиявлення заповідача не було вільним та не відповідало його внутрішній волі. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підстави припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу. Суд не має права давати оцінку медичним документам, які потребують спеціальних знань. Ухвалюючи рішення про визнання недійсним заповіту з підстав, передбачених ч. 1 ст. 225 ЦК України, суди повинні враховувати, що для визнання такого правочину недійсним предметом доказування є та обставина, що особа-заповідач у момент складання заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Висновок судово-психіатричної експертизи у такій категорії справ є лише одним із доказів, якому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами. В процесі судового розгляду сторони надали пояснення та визнали в цій частині обставини справи, що [PERSON] та відповідачка [PERSON] проживали однією сім`єю тривалі роки, починаючи з 2001 року. Повнолітній син [PERSON] - позивач [PERSON] мешкав окремо. 02.07.2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, а.с. 115, т.1. Відсутність жодної медичної документації за наслідками розгляду справи свідчить про те, що за медичною допомогою до будь-яких медичних закладів за життя [PERSON] не звертався, хронічних захворювань не мав, інвалідність йому не встановлювалася, а.с.77, 125 т.2. Причина смерті [PERSON] в процесі розгляду справи відповідними медичними даними суду не доведена. В той же час сторони по справі підтвердили той факт, що за декілька місяців до смерті [PERSON] припинив входити на вулицю, пересувався в межах будинковолодіння, приблизно за місяць- два до смерті [PERSON] тільки лежав у ліжку, проте був у свідомості та розумі. Крім того, за наслідками розгляду справи встановлено, що на обліку в наркологічних, психіатричних диспансерах за життя [PERSON] не перебував, в ургентному порядку до медичних закладів з підстав зловживання алкогольними напоями не доставлявся, підтверджених медичних даних про встановлення у [PERSON] захворювання на алкоголізм не мається, а отже посилання позивача про вчинення 21.01.2017 року [PERSON] заповіту у стані алкогольного сп`яніння, що позбавляло його можливості розуміти значення своїх дій та вільне волевиявлення під час підписання заповіту жодним чином не підтверджені та оцінюються судом, як припущення. На час складання заповіту та на час постановлення рішення у вказаній справі відсутні фактичні данні та належні письмові докази , висновки медичних установ про наявність у [PERSON] психічних захворювань, так само і рішення суду про визнання його недієздатним. У силу вимог, передбачених ст. 1234 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Стаття 30 та 34 ЦК України дає визначення поняття цивільна дієздатність та повна цивільна дієздатність. Так, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). В силу вимог ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим ставить себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище. Тобто, вимогами ЦК України передбачено, що тільки суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи при певних обставинах. На час складання заповіту [PERSON] було відсутнє рішення суду про позбавлення чи обмеження цивільної дієздатності заповідача. На думку суду, виходячи з відсутності будь-яких медичних даних про стан здоров`я, перебіг хвороби, її наслідки і способи її лікування, остаточну причину смерті [PERSON] , а також враховуючи покази сторін, суд вважає, що стан здоров`я [PERSON] не могли вплинути на повноту думки заповідача щодо усвідомлення значення своїх дій, можливість керувати ними, на волевиявлення та відповідність його внутрішньої волі при вчиненні 21.01.2017 року заповіту в користь [PERSON] . Як зазначив допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , який є братом позивача, ані позивач, ані свідок особисто під час складання [PERSON] заповіту та його посвідчення присутні не були. Проте в день посвідчення заповіту свідок бачив, як з будинковолодіння батька виходила якась жінка. Батько пояснив, що вона приходила в зв`язку із складанням ним заповіту. На той час батько самостійно пересувався будинком, проте на вулицю вже не виходив. Зі слів самого [PERSON] свідку стало відомо, що заповіт він склав на користь своєї дружини, відповідачки [PERSON] . Цей факт був підставою для непоодиноких сварок між батьком та іншими родичами, проте батько наполягав на тому, що він сам так вирішив і змінювати своє рішення не бажав. Крім цього, про логічність та послідовність волі [PERSON] під час складання заповіту свідчать данні, що діти [PERSON] особисто з батьком не мешкали, зокрема [PERSON] відвідував батька інколи, бо сам мав маленьку дитину, батьком піклувалася його дружина - відповідачка [PERSON] , яка надавала йому весь необхідний догляд та допомогу, відносини між подружжям були добрі, будь-яких сварок між ними не бачили. Про зваженість та усвідомленість волі [PERSON] під час складання заповіту на користь близької та турботливої людини свідчать і інші його дії, що передували вчиненню заповіту. Зокрема, 25.04.2016 року в приміщенні приватного нотаріусу ХМНО Сущенко В.В. [PERSON] було складено довіреність, якою він уповноважував відповідачку [PERSON] вести справу по оформленню його спадкових прав як за законом так і за заповітом на майно, що залишилося після смерті його батька [PERSON] , який помер у 1979 році, та після смерті його матері [PERSON] яка померла в 2005 році, а.с. 224 т.1. Цього ж дня в приміщенні приватного нотаріусу ХМНО Сущенко В.В. [PERSON] було складено довіреність, якою він уповноважував відповідачку [PERSON] одержувати належні йому гроші та пенсію з відсотками та компенсаціями у відділенні зв`язку, а також інших банківських та фінансових установах , відділеннях зв`язку , а.с.35 т.2. 02.07.2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у приміщенні відділу державної реєстрації актів цивільного стану, а.с. 115, т.1. За письмовою згодою [PERSON] в належному йому на праві власності житловому будинку [ADDRESS] з 07.03.2017 року було зареєстровано його дружину [PERSON] , а.с. 55 т.1. Крім того, про активну дієздатність та волевиявлення [PERSON] не залежно від віку та стану здоров`я свідчить і факт особистого відвідування 22.09.2016 року приміщення приватного нотаріусу ХМНО Панченко І.І., де [PERSON] було складено довіреність, якою він уповноважував [PERSON] та [PERSON] на отримання від його імені поштової кореспонденції, а.с. 30 т.2. Щодо меж розгляду справи судом в частині недійсності заповіту через відсутність підпису заповідача, а як слід нікчемність заповіту, складеного з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, та оцінка аргументів учасників справи. За клопотанням представника позивача [PERSON] судом у даній справі призначалася судово-авторознавча експертиза на предмет психофізіологічного стану [PERSON] на момент складання заповіту 21.01.2017 року та судово-почеркознавча експертиза на предмет авторства рукописного тексту та підпису у заповіті [PERSON] від 21.01.2017 року. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-авторознавчої експертизи № 24066, складеного 28.02.2020 року, встановлено, що [PERSON] не є автором рукописного тексту: «Цей заповіт мною вголос прочітаный і підписаный власноруч» - в одному примірнику заповіту від 21.01.2017 року від імені [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Поддубною Ю.В., а.с. 73 т.2. Зазначений рукописний текст виконаний ним під диктування. Встановити, чи спостерігаються в дослідженому рукописному тексті ознаки, що свідчать про його складання автором під впливом будь-яких збиваючих факторів (зокрема під загрозою життю, здоров`ю зазначеному автору або його близькому оточенню), - зважаючи на шаблонність та вкрай невеликий обсяг досліджуваного тексту, які вказують на відсутність індивідуалізуючих ознак писемного мовлення автора, не видається можливим. Ознаки писемного мовлення, які б свідчили про виконання рукописного тексту: «Цей заповіт мною вголос прочітаный і підписаный власноруч» - в одному примірнику заповіту від 21.01.2017 року від імені [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Поддубною Ю.В., а.с. 73 т.2, - під впливом будь-яких збиваючих факторів, - у даному тексті не містяться. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 23530, складеного 26.11.2020 року, встановлено, що рукописний запис: «Цей заповіт мною вголос прочітаный і підписаний власноруч» - в одному примірнику заповіту від 21.01.2017 року від імені [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Поддубною Ю.В., а.с.73, т.2, розташований вище рядка «Підпис:», під написом «Зміст цього заповіту, наслідки його дії та порядок скасування мені нотаріусом роз`яснено.»,- виконаний [PERSON] під впливом природних збиваючих факторів, серед яких могли бути як відносно постійні, так і тимчасові. Підпис від імені [PERSON] в одному примірнику заповіту від 21.01.2017 року від імені [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Поддубною Ю.В., а.с. 73, т.2, розташований у рядку «Підпис:»,- виконаний самим [PERSON] під впливом природних збиваючих факторів, серед яких могли бути як відносно постійні, так і тимчасові. Таким чином, суд зауважує, що за наслідками проведених експертиз не вирішено питання стосовно події, що становить суть даної цивільної справи, а саме психічного стану [PERSON] на час складання заповіту, проте доведена належність саме [PERSON] підпису та рукописного тексту у заповіті. Допитана в судовому засіданні експерт [PERSON] , якої надані висновки судово-почеркознавчої експертизи № 23530 від 26.11.2020 року, авторство підпису та рукописного тексту в примірнику заповіту від 21.01.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Поддубною Ю.В. підтвердила. Пояснила суду, що висновки про виконання [PERSON] вказаного рукописного тексту під впливом природних збиваючих факторів здійснений нею в зв`язку із встановленням нею пропуску букв автором тексту, виявлення у автора ознак письменно-рухомого навику. Зазначеними збиваючими факторами можуть бути хворобливий стан, вплив лікарських засобів, алкогольне сп`яніння, стан хвилювання, емоційність автора, тощо. В той же час предметом вказаної експертизи є дослідження почерку, а не самої особи. Висновки суду за результатами розгляду справи. Отже, враховуючи вищевикладене, позов задоволенню не підлягає, так як не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, суду не доведено обставин відсутності волевиявлення заповідача [PERSON] щодо складання заповіту на користь відповідачки [PERSON] . В зв`язку з зазначеним суд не вбачає підстав для визнання недійсним заповіту, складеного 21.01.2017 року від імені [PERSON] , який помер [INFO] , на користь [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Поддубною Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 10. Судові витрати. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України, понесені стороною позивача судові витрати покладаються на позивача, якому відмовлено в позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed