Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 10.05.2014 року перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них 18.08.2015 року народилася дочка [PERSON]. Сторони спільно не проживають, а вказана дитина проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання вказаної дочки не надає, не піклується про її здоровя, фізичний та духовний розвиток. Позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Кошти, які вона отримує, є зовсім незначними та недостатніми для забезпечення дитини. Отже, позивачу важко самостійно її утримувати. Відповідач офіційно не працевлаштований, однак, працює не сезонних роботах за кордоном, є здоровим, працездатним чоловіком і має можливість утримувати дочку. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1 500 грн. щомісячно на утримання вказаної дитини до досягнення останньою повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 13.03.2017 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про одержання ним судових повісток викликів (а.с. 28, 31) Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу 13.03.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно з даними свідоцтва про одруження сторони одружилися 10.05.2014 року (а.с.3). Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої [PERSON] [INFO] (а.с.4). Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Згідно з вимогами ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищевказані обставини, вік дитини, пов'язані з цим витрати, майновий стан позивача, відсутність відомостей про місце роботи та заробітну плату відповідача, значне зростання цін в 2017 році, суд вважає за можливе визначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі, запропонованому позивачем, оскільки він відповідає вимогам розумності і справедливості. Згідно з положеннями ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі наведеного і,

Outcome: approved