Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 21 січня 2021 року надійшла позовна заява [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Управління-служба у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зінкова Юлія Євгенівна про встановлення факту батьківства. В обґрунтування своїх вимог, позивач у позовній заяві посилалася на те, що починаючи з 2010 року по 15 грудня 2020 рік вона проживала однією сім`єю з [PERSON] . [INFO] у них народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 16 червня 2010 року. Проте у зв`язку з тим що [PERSON] на той час перебував у зареєстрованому шлюбі з 1974 року, відомості про батька були записані з її слів в порядку ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з ДРАЦСГ від 12 січня 2021 року. [INFO] [PERSON] помер. 29 грудня 2020 року вона, діючи в інтересах свого сина звернулася до приватного нотаріуса Зінкової Ю.Є. з заявою про прийняття спадщини. Окрім її сина до нотаріальної контори звернулися дружина померлого - [PERSON] , донька померлого - [PERSON] та син померлого - [PERSON] , які не визнають право на спадкування її сина та його родинні відносини з [PERSON] . У зв`язку з тим що інші спадкоємці не визнають право на спадкування її сина та його родинні відносини з [PERSON] , просила встановити даний факт. (а.с. 2-4). 03 березня 2021 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якій представник заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивачем не доведено належними доказами сумісного проживання з померлим (а.с.36-38). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 21 січня 2021 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.20). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідачів (а.с. 21-23). До суду 04 квітня 2021 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.28-30). Ухвалою судді від 05 лютого 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Управління-служба у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зінкова Юлія Євгенівна про встановлення факту батьківства (а.с. 31-32). 04 березня 2021 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Зінкової Ю.Є. належним чином завіренні копію матеріалів спадкової справи після [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с.48, 52-53). 01 квітня 2021 року приватним нотаріусом Зінковою Ю.Є. надано копію спадкової справи (а.с. 63-115). Ухвалою суду від 13 квітня 2021 року забезпечено докази та витребувано у Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради відомості: Чи збереглися зразки ( некропсійний матеріал, змиви крові, кусочки біологічної тканини, тощо), які містять ДНК [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ? У випадку якщо вищезазначені зразки зберігаються надати біологічні зразки (некропсійний матеріал, змиви крові, кусочки біологічної тканини, тощо), які містять ДНК [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Витребувано у [PERSON] , [INFO] належним чином завірену копію свідоцтва про смерть та лікарського свідоцтва про смерть (а.с. 127, 132- 133). 17 серпня 2021 року ухвалою суду у справі призначено проведення молекулярно - генетичної експертизи, провадження у справі зупинено (а.с. 154-155). Після надходження на адресу суду висновку з КЗ «Дніпровське обласне бюро судово - медичної експертизи» ДОР 03 листопад 2021 року провадження у справі поновлено (а.с. 169). 07 грудня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, 07 грудня від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності на задоволенні позовних вимог наполягав, клопотання про допит свідків просив залишити без розгляду, судові витрати віднести за рахунок позивача. Від представника відповідача 07 грудня 2021 року надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, просив винести рішення відповідно до норм діючого законодавства. Представник адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зінкова Юлія Євгенівна також просила слухати справу за її відсутності. Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом [INFO] народився [PERSON] , мати [PERSON] , батько [PERSON] свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 16 червня 2010 року (а.с. 5). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомості про батька в свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , актовий запис від 16 червня 2010 року за № 771 були записані в порядку ч. 1 ст. 135 СК України (зі слів матері) (а.с.6). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с 65) 29 грудня 2020 року [PERSON] , діючи в інтересах свого сина [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Зінкової Ю.Є. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 107). Також з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулися дружина померлого - [PERSON] (а.с.74), донька померлого - [PERSON] (а.с67) та син померлого - [PERSON] (а.с.81), які не визнають право на спадкування її сина та його родинні відносини з [PERSON] . У відповідності до Висновку молекулярно - генетичного дослідження від 26 жовтня 2021 року №868, проведеного на підставі гістологічних препаратів померлого [PERSON] , крові дитини [PERSON] , крові громадянки [PERSON] , імовірність батьківства, в рамках проведеного дослідження, не виключається та складає 99, 9 % (а.с.165-168). У зв`язку з тим що інші спадкоємці не визнають право на спадкування її сина та його родинні відносини з [PERSON] , просила встановити даний факт. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно п. 9 наведеної Постанови Пленуму ВСУ, відповідно до статей 213, 215 ЦПК (1618-15) рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Згідно частини першої статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Тлумачення статті 130 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Системний аналіз положень СК України, зокрема ст. ст. 3, 5, 7, 14, 15, 121, свідчить, що походження дитини від батька, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини та не визнав у встановленому законом порядку свого батьківства (не подавав заяви про визнання батьківства до органів державної реєстрації актів цивільного стану), ґрунтується на підставі встановлення кровного споріднення між дитиною та батьком, тобто обставин, які свідчать про біологічне походження дитини від певної особи. Зазначений висновок узгоджується з роз`ясненнями, викладеними в п. п. 3, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). Таким чином, встановлення факту батьківства за рішенням суду має ґрунтуватись на підставі фактичних даних, які свідчать про біологічне походження дитини від певної особи, що відповідно до ст. 77, 78 ЦПК України має встановлюватись на підставі належних та допустимих доказів, поданих суду. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи висновок молекулярно - генетичного дослідження, який підтвердив факт біологічного споріднення між [PERSON] та [PERSON] як батька та сина, судом достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] у зв`язку з чим вимоги заяви підлягають до задоволення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи викладене та

Outcome: approved