Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача та третіх осіб. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Нью Файненс Сервіс», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., Вознесенівський ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 644, вчинений 05.08.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» заборгованості у розмірі 79\~865 грн. 77 коп. В обґрунтування позову зазначено, що 05.08.2016 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. вчинив виконавчий напис № 644 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» заборгованості за кредитним договором № Р22.210.70961 від 13 серпня 2014 року у розмірі 79865 грн. 77 коп. 28.09.2016 Вознесенівський ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області на підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса відкрив виконавче провадження (ВП № 52342711). Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2019 у справі № 335/2215/19, у вищевказаному виконавчому провадженні відбулася заміна стягувача з ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» на ТОВ «Нью Файненс Сервіс». На думку позивача, вказаний виконавчий напис вчинений з численними порушеннями законодавства. Як зазначає позивач, відповідач не направляв позивачу жодних вимог про усунення порушень кредитного договору і доказів цього нотаріусу надати не міг. В самому виконавчому написі про існування вказаних вимог також не зазначено, а тому нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Крім того, як зазначає позивач, у відповідності до Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою КМУ (в редакції чинній на момент укладення кредитного договору) не передбачено можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені. До того ж, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора, та поза межами встановленого законом строку. Виконавчий напис нотаріусом було вчинено 05.08.2016, в той же час, як передбачено ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. У спірному виконавчому написі період виникнення заборгованості стягнення знаходиться поза межами 3-річного строку, а тому він є неправомірним. Крім того, виконавчий напис вчинено не на оригіналі кредитного договору. 10.08.2020 від ТОВ «Нью Файненс Сервіс» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначено, що відповідач набув право вимоги за кредитним договором від 13.08.2014 № Р22.210.70961 відповідно до договору факторингу, укладеного між ТОВ «ФК «Рантьє» та ТОВ «Нью Файненс Сервіс» (попередня назва ТОВ «ФК «СЕРЕТ») 28.02.2017. У свою чергу таке право вимоги ТОВ «ФК «Рантьє» набуло від ПАТ «Ідея Банк», що підтверджується ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2019 (справа № 335/2215/19). Про відступлення права вимоги ПАТ «Ідея Банк» позивачу було направлено відповідне повідомлення. Кредитний договір від 13.08.2014 № Р22.210.70961 було укладено між позивачем та ПАТ «Ідея Банк» 13.08.2014, право вимоги за яким у розмірі 78\~565 грн. 77 коп. було відступлено 31.12.2015 за договором факторингу № 31/12-1 ТОВ «ФК «Рантьє». Оскільки позивач, як позичальник, згідно кредитного договору своїх зобов`язань належним чином не виконував, ТОВ «ФК «Рантьє» на його адресу 30.05.2016 було направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. У зв`язку з невиконанням позивачем вимог ТОВ «ФК «Рантьє» щодо погашення кредитної заборгованості, останнє звернулось до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення із [PERSON] 78\~565 грн. 77 коп. боргу за кредитним договором та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 1\~300 грн., і тому 05.08.2016 приватним нотаріусом було вчинено оскаржуваний виконавчий напис № 644. На виконання вимог чинного законодавства, ТОВ «ФК «Рантьє» надало приватному нотаріусу всі необхідні документи для вчинення останнім оскаржуваного позивачем виконавчого напису, у тому числі: 1. Заяву про вчинення виконавчого напису; 2. Кредитний договір від 13.08.2014 № Р22.210.70961; 3. Довідку про ненадходження платежів; 4. Вимогу ТОВ «ФК «Рантьє» до [PERSON] про усунення порушення кредитних зобов`язань; 5. Довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 13.08.2014 станом на 31.12.2015; 6. Довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 13.08.2014 станом на 30.05.2016; 7. Повідомлення про відступлення права вимоги; 8. Список № 3ф. № 103 згрупованих поштових відправлень АТ «Ідея Банк», опис вкладення, цінний лист, що підтверджує направлення на адресу позивача документів, визначених пунктами 4-7 переліку, а також фіскальний чек про оплату вказаних послуг поштового зв`язку; 9. Виписку по рахунку [PERSON] за кредитним договором від 13.08.2014 № Р22.210.70961, а відтак ТОВ «ФК «Рантьє» було надано усі необхідні документи, які би підтверджували безспірність заборгованості позивача. Доводи позивача щодо не направлення позивачу жодних вимог про усунення порушень кредитного договору, спростовуються списком № 3 ф. 103 згрупованих поштових відправлень АТ «Ідея Банк», опис вкладення, цінний лист, що підтверджує направлення на адресу позивача документів, визначених пунктами 4-7 переліку, а також фіскальний чек про оплату вказаних послуг поштового зв`язку. При цьому, як зазначає представник відповідача, повідомлення вважається надісланим також якщо є відмітка про відправку, а не про отримання, як помилково зазначив позивач, що підтверджується правовими висновками Верховного Суду. Крім того, представник відповідача зазначив, що між сторонами був відсутній судовий спір щодо розміру заборгованості за кредитним договором на час вчинення спірного виконавчого напису, а тому підстави вважати заборгованість, стягнуту за виконавчим написом такою, що не є безспірною відсутні. Позивачем не надано свого розрахунку, який би заперечував або спростовував заборгованість заявлену ТОВ «ФК «Рантьє» до стягнення. Доводи позивача про те, що виконавчий напис вчинено поза межами встановленого законом строку є надуманими, оскільки кредитний договір укладений позивачем 13.08.2014, а оскаржуваний виконавчий напис щодо стягнення заборгованості вчинено 05.08.2016, тобто з моменту укладення кредитного договору до вчинення оскаржуваного виконавчого напису пройшло менше трьох років, відповідно встановлені строки не могли бути порушені під час вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Крім того, виконавчий напис нотаріуса, що оскаржується, було викладено на спеціальному бланку нотаріальних документів серії НВХ № 854875, що підшитий до копії кредитного договору, на оригіналі якого здійснено відмітку приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. про вчинення 05.08.2016 виконавчого напису № 644, що не суперечить підпунктам 5.2. та 5.3. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому твердження [PERSON] про те, що виконавчий напис може бути вчинений лише на оригіналі кредитного договору є безпідставними. 31.08.2020 до суду надійшла відповідь представника позивача на відзив ТОВ «Нью Файненс Сервіс», в якій зазначено, що позивач не отримував жодних вимог щодо усунення порушень кредитного договору, і відповідачем не надано доказів отримання вимоги про усунення порушень позичальником, у зв`язку з чим неможливо встановити чи дійсно вимога направлялася та чи була отримана позивачем. Крім того, позивач не отримував повідомлення про заміну кредитора і доказів його вручення позивачу відповідач не надає, а відтак станом на день вчинення виконавчого напису у позивача був відсутній обов`язок перед ТОВ «ФК «Рантьє», тому заявлена вимога не могла вважатися безспірною нотаріусом. Щодо строків стягнення, то позивач зазначив, що виконавчий напис вчинено нотаріусом 05.08.2016. У самому тексті виконавчого напису строк стягнення зазначено період з 15.03.2015 по 26.05.2016. відповідно до графіку щомісячних внесків, який міститься у кредитному договорі, позивач мав повертати отриманий кредит шляхом сплати щомісячних внесків у розмірі 2\~914 грн. 95 коп., які складалися з тіла кредиту, процентів та фіксованої суми комісії в розмірі 1\~763 грн. 68 коп., оскільки вимогу про дострокове повернення кредиту станом на 26.05.2016 направлено не було, протягом всього періоду стягнення обов`язок позивача в будь-якому разі полягав у внесенні зазначених вище щомісячних платежів. З огляду на те, що за період з 15.03.2015 по 26.05.2016 позивач мав здійснити 14 платежів по 2\~914 грн. 95 коп. кожен, сукупний розмір заборгованості за весь період стягнення міг становити не більше 40\~809 грн. 30 коп. натомість виконавчим написом було стягнуто заборгованість у розмірі 78\~565 грн. 77 коп., що є неправомірним. Крім того, як зазначає позивач, відповідно до графіку періодичних платежів до їх складу входила комісія у сумі 1763 грн. 68 коп., яка є незаконною та не підлягає стягненню, Банк не має право вимагати від позичальника сплачувати комісію з обслуговування кредиту, а відповідні положення кредитного договору є нікчемними в силу ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Інших заяв по суті справи не надходило. Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, представник позивача [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи у судові засідання жодного разу не з`явився, а відтак суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність представника ТОВ «Нью Файненс Сервіс». Третя особа по справі - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, разом із тим, згідно відомостей, які надані Міністерством юстиції України, діяльність нотаріуса Гуревічова О.М. по Київському міському нотаріальному округу припинена з 31.01.2020 на підставі наказу міжрегіонального управління від 20.01.2020 № 140/6. Документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса на зберігання до Київського державного нотаріального архіву не передані. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 05.05.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків. 20.05.2020 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, суду надано оригінал квитанції про сплату судового збору. Ухвалою судді від 21.05.2020 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні. Цією ж ухвалою витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. копії матеріалів нотаріальної справи, що містить документи на підставі яких приватним нотаріусом було вчинено виконавчий №644 від 05.08.2016 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Рантьє» заборгованості. Одночасно з поданням позовної заяви позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову в даній справі, в якій просив зупинити стягнення за виконавчим написом. Ухвалою судді від 05.05.2020 у задоволенні заяви [PERSON] в особі представника адвоката Черкашина І.І. про забезпечення позову, відмовлено. Фактичні обставини, встановлені судом. 13.08.2014 між позивачем [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк» укладено кредитний договір № Р22.210.70961, відповідно до якого Банк надав позичальнику грошові кошти у кредит на поточні потреби в сумі 51\~873 грн., а позичальник зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) і комісіями згідно з умовами цього договору. Банк надав кредит у день підписання договору строком на 60 місяців. Датою видачі кредиту є дати списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок. За користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 11.900% річних від залишкової суми кредиту. За обслуговування кредиту Банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 3.400% від початкової суми кредиту. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору, позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 60 щомісячних внесках включно до 13 числа кожного місяця згідно Графіку щомісячних внесків за кредитним договором. 31.12.2015 між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Рантьє» укладено договір факторингу № 31/12-1, за умовами якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № Р22.210.70961 від 13.08.2014. Станом на дату відступлення права вимоги, 31.12.2015, заборгованість за кредитним договором № Р22.210.70961 становить 78 565 грн. 77 коп., про що 30.05.2016 [PERSON] було направлено повідомлення. У липні 2016 року ТОВ «Рантьє» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] 78\~565 грн. 77 коп. заборгованості за кредитним договором та витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису нотаріуса. 05.08.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 644, відповідно до якого запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Рантьє» за період з 15.03.2015 по 26.05.2016 включно у розмірі: - 49\~293 грн. 40 коп. заборгованість за тілом кредиту; - 29\~272 грн. 37 коп. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками і комісіями; - 1\~300 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 79\~865 грн. 77 коп. Вознесенівським ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. (ВП № 52342711). Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2019, замінено стягувача у виконавчому провадженні ВП № 52342711 з ТОВ «ФК «Рантьє» на ТОВ «Нью Файненс Сервіс». Як встановлено судом в ході розгляду заяви, 28.02.2017 між ТОВ «ФК «Рантьє» та ТОВ «ФК «Серет», яке 29.06.2017 змінило найменування на ТОВ «Нью Файненс Сервіс», укладено договір факторингу, згідно умов якого ТОВ «ФК «Рантьє» відступило (передало) Фактору (Новому кредитору) з 28.02.2017, а Фактор, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства набув право грошової вимоги за кредитним договором № Р22.210.70961 від 13 серпня 2014 року. Норми права, що підлягають застосуванню. Частиною першою статті 88\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У абзаці 3 пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, вказано, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Згідно із пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172,\~в редакції,\~яка діяла\~на час\~вчинення виконавчого\~напису,\~для одержання\~виконавчого напису\~додаються: а)\~оригінал кредитного\~договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. З огляду на наведене, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно із Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Чинне законодавство не визначає виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, тому відповідні обставини встановлюються судом на підставі загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 та узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Позиція суду. Як встановлено судом, ТОВ «ФК «Рантьє» надало приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису такі документи: 1. Заяву про вчинення виконавчого напису; 2. Кредитний договір від 13.08.2014 № Р22.210.70961; 3. Довідку про ненадходження платежів; 4. Вимогу ТОВ «ФК «Рантьє» до [PERSON] про усунення порушення кредитних зобов`язань; 5. Довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 13.08.2014 станом на 31.12.2015; 6. Довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 13.08.2014 станом на 30.05.2016; 7. Повідомлення про відступлення права вимоги; 8. Список № 3ф. № 103 згрупованих поштових відправлень АТ «Ідея Банк», опис вкладення, цінний лист, що підтверджує направлення на адресу позивача документів, визначених пунктами 4-7 переліку, а також фіскальний чек про оплату вказаних послуг поштового зв`язку; 9. Виписку по рахунку [PERSON] за кредитним договором від 13.08.2014 № Р22.210.70961, а відтак ТОВ «ФК «Рантьє» було надано усі необхідні документи, які би підтверджували безспірність заборгованості позивача. Виконавчий напис вчинено 05.08.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. на загальну суму 79\~865 грн. 77 коп., з яких: 49\~293 грн. 40 коп. заборгованість за тілом кредиту; 29\~272 грн. 37 коп. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками і комісіями; 1\~300 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Як зазначено у виконавчому написі, виконавчим написом задовольняються вимоги ТОВ «Рантьє» за період з 15.03.2015 по 26.05.2016. Разом із тим, згідно графіку платежів, який викладено у кредитному договорі, позивач за період з 15.03.2015 по 26.05.2016 мав здійснити 14 платежів по 2\~914 грн. 95 коп. кожен, а відтак сукупний розмір платежів, які мав сплатити позивач за вказаний період, становить 40\~809 грн. 30 коп. Проте, згідно виконавчого напису, нотаріусом визначено заборгованість за кредитним договором за період з 15.03.2015 по 26.05.2016 у сумі 78\~565 грн. 77 коп. До заяви про вчинення виконавчого напису, на підтвердження суми заборгованості за кредитним договором, ТОВ «ФК «Рантьє» надало довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором, згідно якої позивач має заборгованість у загальному розмірі 78\~565 грн. 77 коп., з яких 49\~293 40 заборгованість за тілом кредиту, 29272 грн. 37 коп. заборгованість за несплаченими відсотками та комісіями. Вказана довідка-розрахунок і була покладено в основу виконавчого напису. Разом із тим, суд вважає, що така довідка-розрахунок не може бути визнана належним доказом підтвердження безспірності заборгованості позивача перед кредитором, оскільки в ній не міститься даних, з яких виходив стягувач при визначені суми заборгованості боржника. Крім того, в ній не міститься розмежування суми заборгованості за процентами та суми заборгованості за комісіями, хоча у графіку платежів, що міститься у кредитному договорі сплата процентів та комісій визначена окремими платежами. Крім того, суду не надані належні та допустимі докази на підтвердження одержання [PERSON] направленої ТОВ «ФК «Рантьє» вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань, у зв`язку з чим вказані докази не могли бути надані і нотаріусу разом із заявою про вчинення виконавчого напису, а відтак у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача є безспірною. Самі по собі реєстр згрупованих відправлень та опис вкладення, копії яких надано представником відповідача разом із відзивом на позовну заяву, на думку суду не є належним та допустимим доказом того, що позивач отримав вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, погодився із нею та не оспорював розраховану стягувачем заборгованість. Вказані обставини свідчать про те, що ТОВ «ФК «Рантьє» порушило законодавчі вимоги щодо належного повідомлення споживача про наявну у нього заборгованість. Положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» (у редакції, яка діяла на час укладення кредитного договору) передбачено, що кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Відтак, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Як зазначено у оспорюваному виконавчому написі, до складу заборгованості, яка стягнута на його підставі входить в тому числі і заборгованість з комісії, що в силу зазначених вище вимог Закону є неприпустимим. Тому, враховуючи наведені правові висновки, заборгованість зі сплати платежів за обслуговування кредиту, є необґрунтованою, оскільки банк не мав права встановлювати такий платіж у кредитному договорі, за дії, які банк вчиняє на власну користь, тому що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами. Така умова договору є нікчемною та не потребує визнанню недійсною. Враховуючи викладені обставини, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Рантьє», правонаступником якого на даний час є ТОВ «Нью Файненс Сервіс» не можна було вважати безспірною на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, а тому суд доходить висновку, що позов є законним та обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі шляхом визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати. На підставі ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що судом задоволені позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з ТОВ «Нью Файненс Сервіс» на користь позивача його витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved