Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 21.05.2015 року по справі №2/487/1052/15 було частково задоволено позовні вимоги [PERSON], визнано [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою 8 у будинку 4-Б по вулиці Лазурній в місті Миколаєві; у задоволенні позовних вимог щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням відмовлено у звязку з тим, що за даними Адресно-довідкової підрозділу Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області відповідач [PERSON] зареєстрованим в Миколаївській області не значиться. Після постановлення остаточного рішення по справі, 25.06.2015 року [PERSON] звернулася до Заводського районного суду міста Миколаєва з заявою про його перегляд у звязку з нововиявленими обставинами, оскільки після отримання повного тексту вказаного рішення та звернення до співробітників паспортного столу їй стали відомі нові обставини щодо реєстрації відповідача [PERSON] Зокрема, під час звернення до паспортистів Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Бриз» в особі ЖЕК-2 було зясовано, що за даними картки прописки [PERSON] зареєстрований у [INFO] з 10.05.2007 року, однак, вказані відомості не були своєчасно передані до Адресно-довідкового підрозділу Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області. У судовому засіданні позивачка [PERSON] предявлені вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, надавши пояснення, аналогічні змісту позовної заяви та заяви про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами. Відповідачі та представник третьої особи у судове засідання не заявилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, що згідно ст. 365 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви. Суд, дослідивши обставини справи, заслухавши доводи учасників процесу, які зявилися до судового засідання, приходить до наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у звязку з нововиявленими обставинами, у тому числі, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Рішення, ухвала суду чи судовий наказ, згідно ч. 1 ст. 363 ЦПК України, переглядаються у звязку з нововиявленими обставинами судом, який ухвалив рішення, постановив ухвалу або видав судовий наказ. Згідно ст. 365 ЦПК України, заява про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами розглядається у судовому засіданні. Розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі. Відповідно до Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленим обставинами» передбачений главою 4 розділу V ЦПК перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у звязку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення. Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у звязку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК). Судом встановлено, що згідно картки прописки, оформленої Житлово-комунальним підприємством Миколаївської міської ради «Бриз» в особі ЖЕК-2 відповідач [PERSON] зареєстрований у [INFO] з 10.05.2007 року (довідка форми А). Аналогічна інформація зазначена в довідці АДР УДМС України в Миколаївській області, отриманій Заводським районним судом міста Миколаєва 22.07.2015 року за вх.№13919. Факт прописки відповідача [PERSON] у спірній квартирі з 10.05.2007 року має істотне значення для розгляду справи та існував на час її розгляду, але не був і не міг бути відомий заявнику (позивачці [PERSON]В.). Даний факт входить до предмета доказування у справі та вплинув на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі. Таким чином судом встановлено наявність новновиявленої обставини, а саме: факту реєстрації відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з 10.05.2007 року, яка підтверджена фактичними даними (доказами) та спростовує факти, покладені в основу судового рішення в частині відмови у задоволенні вимог про визнання вказаної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням через відсутність реєстрації. З огляду на викладене, рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 21 травня 2015 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Житлово-комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Бриз» в особі ЖЕК-2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає скасування в частині відмови у задоволенні вимог про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою 8 у будинку 4-Б по вулиці Лазурній в місті Миколаєві. В даній частині згідно положень ст. 365 ЦПК України має бути прийнято нове рішення виходячи з наступного. Згідно ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на імя якого видано ордер. Предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду згідно ст. 63 ЖК України є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сімї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обовязки, як наймач та члени його сімї. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, у тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що позивач [PERSON] вселилася на підставі ордеру № 1286 від 12. 10. 1983 до квартири [ADDRESS], проживає та зареєстрована у квартирі. Відповідач [PERSON] був зареєстрований у спірній квартирі як член родини з 10.05.2007 року та мешкав за вказаною адресою до 24.08.2009 року. З цього часу [PERSON] в квартирі не проживає, що підтверджується актом про не проживання від 17.02.2015 року, складеним за участю свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт не проживання відповідачів у спірній квартирі, та засвідченим ЖЕК № 2 Житлово-комунального підприємства ММР «Бриз». З огляду на викладене, у звязку з тим, що відповідач [PERSON] не проживає у [INFO] більше шести місяців без поважних причин (понад пять років), суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги щодо визнання його таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved