Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просив винести рішення, яким стягувати з [PERSON] аліменти на його користь в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до закінчення навчання або до досягнення 23-х річного віку. Вказав, що в даний час він навчається в Вінницькому коледжі Національного університету харчових технологій 1 рівня акредитації на денній формі навчання, не працює, тому фактично знаходиться на утриманні матері, відповідач належної матеріальної допомоги на його утримання не надає, так як він в даний час досяг повноліття. Позивач матеріально не забезпечений та потребує матеріальної допомоги, і згідно ст. 199 СК України відповідач зобов`язаний утримувати повнолітнього сина, який навчається, до досягнення ним 23 років. Тому позивач в своїй заяві до суду просив позов задовольнити, справу розглянути в його відсутність. Відповідач, отримавши копію позову та матеріали до нього, не представив суду своїх заперечень і будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач до суду та учасникам справи відзив не надіслала. Розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відповідності із ст.ст. 223, 279, 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Позивач в своїй заяві до суду наполягав на задоволенні своїх вимог і просив про постановлення заочного рішення. Дане клопотання позивача суд задовольнив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню, як такий що доведений свідоцтвом про народження, довідкою навчального закладу, обґрунтований вимогами ст.ст. 180-184, 191, 198, 199, 200 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу . Тобто однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Повнолітній [PERSON] є студентом Вінницького коледжу Національного університету харчових технологій, що підтверджується довідкою № 232 від 07.06.2019 (а.с. 5). В зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки фактично перебуває на утриманні матері, яка не спроможна самостійно повноцінно утримувати його, батько після досягнення сином повноліття добровільно матеріальну допомогу не надає. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved