Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (м. Дніпро,) просить стягнути з [PERSON] (ст. Брагинівка) заборгованість у розмірі 37738,36 грн. за кредитним договором №б/н від 18.05.2012 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.05.2012 року [PERSON] (далі-Відповідач) отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з « Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ»ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за Договором. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним Договором Відповідач станом на 28.03.2018 року має заборгованість - 37738,36 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашається, що є порушенням законних прав ПАТКБ «ПриватБанк». Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника банку. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву відповідно до якої зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Визнає суму боргу, також нараховані проценти за користування кредитом, але вважає, що пеня нарахована завищено та необгрунтовано, з чим він не погоджується. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №б/н від 18.05.2012 року укладеного між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON], відповідач та позивач визначилися з усіма істотними умовами договору, а саме: банк надав позичальнику кредит в сумі 4000,00 грн. Станом на 28.03.2018 року заборгованість Позичальника перед банком складає 37738,36 ( тридцять сім тисяч сімсот тридцять вісім грн.) 36 коп., а саме: 3291,72 грн. - заборгованість за кредитом; 1498,58 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 30674,80 грн. - заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф(фіксована частина). 1773,26 грн. - штраф (процентова складова). Позивач посилається на обставини неповернення відповідачем кредиту у встановлений в Договорі строк та борг відповідача за користування кредитом станом на 28.03.2018 року в розмірі 37738,36 грн., що і є причиною спору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Також, обов'язок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти встановлює ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України). Умови спірного Договору передбачають відповідальність відповідача за порушення зобов'язань по поверненню суми кредиту та своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов спірного Договору позивачем були нараховані відсотки за несвоєчасне виконання умов кредитного договору в частині оплати грошових коштів. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. З матеріалів справи вбачається, що позивачем нарахована сума пені, яка перевищує суму кредиту. Суд не погоджується з даною позицією позивача, а тому на думку суду дана сума підлягає зменшенню. Враховуючи вищезазначену обставину, суд вважає, що розмір пені необхідно зменшити з 30674,80 грн грн. до 1000 грн. і дана обставина буде відповідати загальним засадам цивільного законодавства, а саме передбачених п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Суд вважає не обгрунтованими позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу (процентової складової) у сумі 1773,26, так як обов'язок відповідача сплачувати вказаний штраф не передбачено, та не підтверджено жодним документом доданим до позовної заяви. Тому суд дійшов висновку про відмову у цій частині вимоги. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Відповідно до ч.5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно. На підставі викладеного,

Outcome: partial