Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості. В підтвердження позову позивач посилається на те, що Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесан Капітал» [PERSON] 15 червня 2011 року на підставі кредитного договору №26253018605969 було видано кредит у сумі 14400 грн. 19.07.2016 Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Банк «Ренесанс Капітал», що підтверджується випискою та статутом. На баланс Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» внаслідок приєднання Публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал» була передана заборгованість за кредитним договором. Відповідач [PERSON] не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 14.12.2018 складає 117466 грн., з яких: -14102,67 грн - заборгованість за кредитом; -0 грн - заборгованість процентами; -25815,54 грн - заборгованість за комісією; -77547, 79 грн - штрафні санкції. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до п. 6.2. загальних умов кредитування, відкриття та ведення рахунків, на які йдеться посилання у пропозиції укласти договори (оферта), за повне або часткове прострочення повернення кредиту, сплати процентів, комісії у терміни, передбачені графіком платежів за кредитним договором позичальник повинен сплатити банку штраф за кожний випадок прострочення, а також за кожний місяць прострочення встановленого терміну від простроченої суми, розрахованої на останній день місячного строку. Відповідно до ст. 549 ЦК України: неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання . Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України: якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в сумі 117466 грн. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 15.06.2011 між АТ «Банк Ренесанс Капітал» та ним, був укладений кредитний договір №GP- 2427264, за умовами якого АТ «Банк Ренесанс Капітал» надав йому кредит, на умовах, визначених договором. Вважає позовну заяву необґрунтованою, а позовні вимоги ПАТ «ПУМБ» такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав: позивачем не надано до суду жодних доказів, що правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Банк Ренесанс Капітал» є Публічне Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний Банк», тобто не підтверджено, що ПАТ «ПУМБ» у даному випадку є належним позивачем та має право майнової вимоги. ПАТ «ПУМБ» у позовній заяві зазначає, що направляв письмову вимогу (повідомлення) на адресу відповідача, яка була зазначена в анкеті на отримання кредиту, однак [PERSON] ніяких претензій (вимог) щодо предмету спору йому не отримував. Таким чином, вищезазначені твердження позивача суперечать один одному та вводять суд в оману. У позовній заяві позивач зазначає, що відповідачу було видано кредит у розмірі 14 400 грн., проте це зовсім не відповідає дійсності, оскільки згідно графіку платежів кредитного договору, який є невід`ємною частиною пропозиції (оферти) №GP- 2427264 від 15.06.2011 загальна вартість кредиту складає 10 098 грн. 52 коп. Крім того, позивач до позовної заяви додає виписку з рахунку відповідача - [PERSON] , в якій зазначається сума заборгованості та строки її погашення. Проте, ця виписка, не може бути належним доказом, оскільки цей документ виконаний в довільній формі, надруковані суми заборгованості виконані також в добровільній формі та взагалі не оформлені належним чином, без відповідного графіку з розрахунком заборгованості на кожний день прострочення, починаючи від дати укладання договору та закінчуючи датою звернення позивача до суду з позовною заявою. Таким чином, у цій виписці наведена лише загальна сума заборгованості, але не наведений розрахунок заборгованості у вигляді таблиці (графіку) на кожний день прострочення із зазначенням простроченої заборгованості за сумою кредиту, процентної ставки, ставки пені, нарахованих на поточну заборгованість за кредитом процентів, погашених процентів, загальної заборгованості за процентами суми комісії та пені, суми погашення за наданим кредитом. Також, згідно цієї виписки з рахунку відповідача, неможливо зрозуміти та з`ясувати з якого часу, позивач взагалі нараховував неустойку, заборгованість за процентами, за комісією, за сумою кредиту, оскільки день, місяць, рік з якого позивач нараховує заборгованість не зазначені, а наведена лише загальна сума заборгованості. З наданої виписки, яка навіть не містить дати її складання, що є обов`язковим реквізитом документу згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, оскільки первинні облікові документи, оформлені у порядку визначеному ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» надані не були, тому і немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед ПАТ «ПУМБ», а також розмір штрафних санкцій та процентів за користування кредитними коштами, зазначених у позовній заяві, є безпідставними. Крім того, ПАТ «ПУМБ» у своїй письмовій вимозі від 22.02.2018, яку залучає до позову і яку не отримував відповідач, вимагає погасити заборгованість у розмірі 39 686,17 грн., а вже в позовній заяві вимагає стягнути заборгованість з відповідача у розмірі 117466 грн. Згідно виписки, наданої банком, неможливо з`ясувати правомірність нарахування всіх складових заборгованості за кредитним договором та неможливо з`ясувати з якого часу нараховується заборгованість. Крім того, неможливо з`ясувати чи включає сума, яка зазначена у позові, а саме 117 466 грн. заборгованість у розмірі 39 686,17 грн., виконавчий напис, на підставі якого стягувались 39686,17 грн. визнаний таким, що не підлягає виконанню, чи це зовсім новий розмір заборгованості понад той, який ПАТ «ПУМБ» вимагав стягнути у вимозі від 22.02.2018. У додатках до позовної заяви є письмова вимога №72 від 22.02.2018, в якій зазначено, що [PERSON] зобов`язаний негайно сплатити заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 39686,17 грн. до 01.03.2018. Разом з тим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис за номером №2884 від 02.05.2018 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» у розмірі 40602,95 грн. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 19 березня 2018 року виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною 02 травня 2018 року, зареєстрований в реєстрі за №2884, визнаний таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем (ПАТ «ПУМБ») виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості виключено з переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Згідно ст. 88 Закону «Про нотаріат» та п. 3.1. порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно п. 2.1.1. кредитного договору, укладеного 15.06.2011 строк кредиту становить 24 місяці, а останнім днем строку кредиту відповідно до п. 2.4.4. кредитного договору та графіку платежів кредитного договору є 17 червня 2013 року. Згідно п. 3.4. порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Таким чином, у ПАТ «ПУМБ» право примусового стягнення боргу виникло з 17.06.2013, виконавчий напис був виданий лише 20.05.2018 та письмову вимогу відповідачу - позивач відправив 22.02.2018, що свідчить про сплив строку права вимоги та підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 19 березня 2018 року, яким задоволені позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, а також про сплив строку позовної давності щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором №26253018605969 у розмірі 117466 грн. Згідно п. 2.1.1. основних умов кредитування та страхування, які є невід`ємною частиною пропозиції (оферти) та п. 2.3. пропозиції укласти договір строк кредиту складає 24 місяці. Згідно графіку платежів дату останнього платежу визначено 17.06.2013. Строк дії пластикової картки, виготовлено банком було також строком на два роки, тобто до червня 2013 року, що унеможливлювало її використання після цього та є закінченням відносин із банком, та відповідно з цього моменту і виникло право вимоги у позивача. Заборгованість за кредитним договором була повністю погашена [PERSON] Вищезазначена письмова вимога ПАТ «ПУМБ» не може бути доказом та не може переривати перебіг позовної давності, оскільки перевірити достовірність цього документу (вимоги) є неможливим, так як відомості про отримання відповідачем (боржником) вказаного повідомлення надані не були ні під час вчинення виконавчого напису нотаріусом, який визнаний таким, що не підлягає виконанню, ні під час подачі позову ПАТ «ПУМБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Боржник вважається належним чином повідомлений про вимогу щодо усунення порушень за кредитним договором в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника лист про усунення порушень за кредитним договором, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку. Таким чином, будь-яких підстав для зупинення чи переривання перебігу позовної давності, визначених ст.ст. 263, 264 ЦК України немає. Заяви про поновлення строків для звернення до суду позивачем не подано. Враховуючи вищенаведене, відповідач вважає дії ПАТ «ПУМБ» незаконними, оскільки заборгованість перед ПАТ «ПУМБ» була ним погашена, строк права вимоги ПАТ «ПУМБ» та строк позовної давності сплив, а тому слід відмовити ПАТ «ПУМБ» у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У судове засідання представник позивача Фацул М.В. не з`явилася, в адресованій суду заяві підтримує позовні вимоги в повному обсязі і просить розглядати справу за її відсутності за наявними в справі матеріалами. Представники відповідача [PERSON] - адвокат Смородський О.Г. позовні вимоги не визнав в повному обсязі і просив відмовити в задоволенні позову у зв`язку із пропущенням позивачем строку позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню. Як передачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом було достовірно встановлено, що 15 червня 2011 року Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» видав [PERSON] на підставі кредитного договору №26253018605969 кредит у сумі 14400 грн. 19.07.2016 Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» пропущено строк позовної давності, яку необхідно рахувати з 19.07.2016, в частині позовних вимог про стягнення штрафних санкцій в сумі 77547 грн. 79 коп. Докази про встановлення за домовленістю сторін іншого строку позовної давності, відсутні. В іншій частині позовних вимог, строк позовної давності в три роки позивачем суд вважає, не пропущено, але позов не підлягає задоволенню з інших підстав. ПАТ «ПУМБ» посилається на те, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 14.12.2018 складає (без урахування штрафних санкцій): -14102,67 грн - заборгованість за кредитом; -25815,54 грн - заборгованість за комісією. Згідно наданого суду Статуту Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» затверджено позачерговими загальними зборами акціонерів (протокол №76 від 17.11.2016), погоджено Національним банком України 12.12.2016: Загальні положення: 1.1. Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», що у подальшому іменується «Банк»: - є правонаступником всіх прав та зобов`язань Закритого акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (тип товариства змінено на публічне акціонерне товариство за рішенням зборів акціонерів (протокол №53 від 22 квітня 2009 року) згідно із Законом України «Про акціонерні товариства»), яке було правонаступником всіх прав та зобов`язань Закритого акціонерного товариства з іноземними інвестиціями та участю українського капіталу «Перший Український Міжнародний Банк». Закрите акціонерне товариство з іноземними інвестиціями та участю українського капіталу «Перший Український Міжнародний Банк» було створено за рішенням зборів акціонерів (протокол №2 від 3 вересня 1996 року ) у формі акціонерного товариства закритого типу (зареєстровано Національним банком України 7 березня 1997 року) шляхом перетворення Першого Українського Міжнародного банку як товариства з обмеженою відповідальністю, зареєстрованого Національним банком України 23 грудня 1991 року за реєстровим №73… - є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал» (повне найменування) і АТ «Банк Ренесанс Капітал» (скорочене найменування), в результаті реорганізації АТ «Банк Ренесанс Капітал» шляхом приєднання до банку, згідно рішення загальних зборів акціонерів банку (протокол №68 від 14 березня 2015 року) та згідно рішення єдиного акціонера АТ «Банк Ренесанс Капітал» (рішення №2 від 14 березня 2015). Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» створено шляхом перетворення Товариства з обмеженою відповідальністю «Банк Ренесанс Капітал» відповідно до рішення Установчих зборів Засновників від 12 серпня 2009 року (протокол №1). Товариство з обмеженою відповідальністю «Банк Ренесанс Капітал» за рішенням загальних зборів учасників від 05 жовтня 2005 року №4 змінило назву з Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальний комерційний банк «Лідер», яке було створено відповідно до рішення Установчих зборів від 12 червня 2001 року №1 та зареєстровано Національним банком України 29 січня 2003 року за реєстраційним номер 285… Інших доказів того, що правонаступником усіх прав та обов`язків Акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал» є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», крім статуту Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», суду позивачем не надано. Позивачем не надана виписка з рахунка відповідача із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферта) від 15 червня 2011 року п. 2.4 строк користування Овердрафтом - становить 24 місяці. Згідно графіку платежів: дата першого платежу - 17.07.2011, дата останнього платежу - 17.06.2013. Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» була ніби-то направлена [PERSON] письмова вимога (повідомлення) №72 від 22.02.2018 - виконати зобов`язання перед ПАТ «ПУМБ», а саме: негайно сплатити заборгованість за кредитним договором у розмірі 39686,17 грн. у строк до 01.03.2018, однак доказів того, що відповідач [PERSON] отримав вищевказану вимогу, суду не надано. Згідно виконавчого напису виданого 02 травня 2018 року приватним нотаріусом Хара Н.С. Київського міського нотаріального округу, на підставі 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку за якими стягнення заборгованість проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, пропонується звернути стягнення: з громадянина України [PERSON] , який народився [INFO] , і який є боржником за кредитним договором №26253018605969 від 15.06.2011 року, укладеним ним із АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Публічне Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний Банк»….., далі іменований - стягувач, заборгованість за кредитним договором №26253018605969 від 15.06.2011 року у сумі 40602,95 грн. Однак на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19 березня 2018 року позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус КМНО Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною 02 травня 2018 року, зареєстрований в реєстрі за №2884, таким, що не підлягає виконанню. Зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» повернути [PERSON] стягнуті за виконавчим написом №2884 від 02.05.2018 року грошові кошти. Підставою задоволення позову [PERSON] було те, що оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем (ПАТ «ПУМБ») виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості виключено з переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У вищевказаному рішенні зазначено, що свої зобов`язання перед Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» за кредитним договором по сплаті процентів за користування кредитом та основної суми кредиту позивач [PERSON] виконував належним чином, що підтверджується квитанціями, які додані до матеріалів справи. Представник відповідача Смородський О.Г. посилався на те, що рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19 березня 2018 року набрало чинності і на виконання рішення передані виконавчі листи до виконавчої служби. Позивач вищевказану інформацію не спростував та не надав доказів того, що рішення оскаржене або скасоване. У такому випадку, суд у відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, вважає, що оскільки обставини про відсутність у відповідача [PERSON] боргу перед позивачем ПАТ «ПУМБ» встановлені судовим рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 19 березня 2018 року, не підлягають доказуванню та встановленню. У відповідності п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки у позові відмовляється, судовий збір стягненню з відповідача не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Outcome: dismissed