Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є його знайомим, і він неодноразово позичав відповідачу грошові кошти. Зокрема, така позика на суму 5\~000 євро була отримана відповідачем 01.09.2012 року на розвиток бізнесу. Вказану суму відповідач зобовязався повернути позивачу до 01.09.2013 року, про що вказаним позичальником власноручно написано розписку. Однак, після настання вказаного строку повернення позики відповідач невеликими сумами повертав борг, та всього повернув лише 1\~300 євро. На неодноразові звернення позивача до відповідача з вимогою про повернення решти коштів відповідач відповідав лише обіцянками, які не виконував. З другої половини 2014 року відповідач став уникати зустрічей з позивачем, не відповідав на його телефонні дзвінки, ухиляючись, таким чином, від виконання взятого на себе зобов'язання. Тому позивач просить стягнути з відповідача 102\~482,65 грн., що еквівалентне 3 700 євро, три проценти річних від простроченої суми за період з 01.09.2013 року до 01.02.2016 року (29 місяців) в загальному розмірі 7 430 грн., а також присудити з відповідача понесені ним судові витрати в загальному розмірі 1\~619,15 грн. Позивач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи належно повідомлений. В судовому засіданні його представник [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, та зазначив, що станом на 12.03.2016 року відповідачем навіть частково не повернуто позивачу спірної заборгованості. Тому представник позивача просить позовні вимоги задовольнити та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, що за адресою: с.Остапківці, вул. Франка, 34 А, Коломийського району. Вказане стверджується поштовими повідомленнями про одержання відповідачем судових повісток-викликів та даними довідки Коломийського РВ УДМС в Івано-Франківській області від 18.02.2016 року (а.с.16, 17, 22). Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Зясувавши обставини, на які представник позивача посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до правил ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідно до наданого представником позивача в судовому засіданні та долученого до матеріалів справи оригіналу письмової розписки, даної відповідачем 01.09.2012 року, він того дня позичив у позивача грошові кошти в сумі 5 000 євро, які зобовязався повернути до 01.09.2013 року (а.с.23). У відповідності до вимог ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Як вбачається із відповідного розпорядження ПАТ КБ «Державний ощадний банк України» станом на 02.02.2016 року офіційний курс гривні до євро становив: 100 євро = 2769, 8014 грн. (а.с.5). Таким чином, розмір неповернутого відповідачем боргу становить 102\~482,65 грн., що станом на 02.02.2016 року еквівалентно 3\~700 євро, які станом на час ухвалення даного рішення, тобто 12.03.2016 року, відповідачем навіть частково не повернуто позивачу. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, з відповідача слід стягнути на користь позивача три проценти річних від простроченої суми за період з 01.09.2013 року до 01.02.2016 року (29 місяців) в загальному розмірі 7 430 грн. (3% : 12 =0,25 % (щомісячно), які х 29 місяців = 7, 25 % від суми заборгованості). Судові витрати складаються зі сплаченого позивачем судового збору та витрат на правову допомогу в загальному розмірі 1619,15 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.1, 8). Вказані витрати в звязку з повним задоволенням позовних вимог підлягають відповідно до правил ч.1 ст.88 ЦПК України присудженню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.526, 533, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України та,

Outcome: approved