Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просив визнати договір купівлі - продажу житлового будинку , укладеним між ним та [PERSON] дійсним та визнати за ним право власності на цей будинок з господарськими спорудами . При цьому посилався на те , що на початку квітня 2014 року уклав з відповідачем усний договір купівлі - продажу житлового будинку в смт Піщанка . Суттєвою умовою даного договору була попередня оплата в сумі , еквівалентна 18 тис . доларів США . На прохання відповідача в розписці про отримання ним коштів за будинок було вказано , що вказані кошти він отримав за договором позики. Своє прохання відповідач мотивував тим , що не закінчив реєстрацію права власності на будинок . При цьому стверджував , що будинок придбав у спадкоємців [PERSON] , які проживають в Одеській області . Відповідач не виконав свого зобов*язання щодо нотаріального посвідчення договору , ухилявся від відвідання нотаріальної контори . Як пізніше стало відомо , відповідач не зареєстрував своє право власності на будинок . Вважав , що відповідач навмисно ухиляється від нотаріального посвідчення договору . В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] вимоги позову підтримали . Зокрема , позивач пояснив , що [PERSON] звернувся до нього по гроші і запропонував купити за них у нього будинок , зобов*язавшись належно оформити документи на будинок . Відповідач , будучі належно повідомлений , і через засоби масової інформації зокрема , в судові засідання неодноразово не з*явився , не повідомивши про причини неявки і не звернувшись із заявою про розгляд справи у його відсутність , а тому справа розглядалась у його відсутність у відповідності до вимог ст. 169 ч. 4 ЦПК України . Аналізуючи встановлене , покази свідка , матеріали справи , суд приходить до висновку про задоволення позову , виходячи з наступного . З показів свідка [PERSON] , встановлено , що спірний будинок належав її батькам . Після смерті батька мати , [PERSON] , будучи спадкоємцем по закону , оформила даний будинок на неї і сестру по заповіту , який в даний час знаходиться у відповідача . Разом з сестрою вирішили будинок продати , що і зробили . Відповідач [PERSON] придбав у них будинок , сплативши меншу , ніж було оговорено , грошову суму , а залишок коштів мав витратити на переоформлення будинку . До теперішнього власника будинку - позивача по справі - претензій не мають , оскільки будинок дійсно продали . Наведене своєю письмовою заявою до суду підтвердила і сестра свідка - [PERSON] Наявні в справі розписки , завірені двома свідками , свідчать про те , що відповідач дійсно отримав від позивача 18 тис. доларів США ( 10 І 8 тис. доларів ) , які зобов*язався повернути до 27.04. і 15.08.2014 року відповідно . З дослідженого в судовому засіданні технічного паспорта на будинок встановлено , що його власником , згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок , був [PERSON] , а після його смерті , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом , - [PERSON] , які згідно наявних в справі свідоцтв про народження , були батьками свідка [PERSON] і її сестри - [PERSON] . З встановленого суд приходить до висновку , що , відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України , сторони домовились щодо усіх істотних умов договору , що підтверджується письмовими доказами , і відбулося часткове виконання договору , але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення . В даному випадку позивач передав відповідачу обумовлену суму коштів , а останній , не маючи відповідних документів на будинок , ухиляється від належної реєстрації будинку . Тому суд вважає даний договір дійсним , не потребуючим подальшого нотаріального посвідчення. На підставі ст.220 ЦК України ,

Outcome: approved