Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.02.2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. За час шлюбу, а саме 01.03.2013 року та 31.10.2014 року у сторін народилися діти: [PERSON] та [PERSON] відповідно. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивачу важко самостійно утримувати дітей згідно з їхніми потребами. Діти відвідують католицьку школу [ADDRESS] , оплата за навчальний місяць становить 4000 та 3000 грн. відповідно на кожну дитину. Влітку діти відвідують табір, на оплату якого позивач витрачає 2000 грн. Тому діти потребують матеріального утримання і з боку батька. Відповідач є працездатним, а, отже, спроможним сплачувати аліменти на утримання дітей. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаних дітей в розмірі по 2000 грн щомісячно до досягнення останніми повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, 13.07.2021 року представник позивача, адвокат Атаманюк В.М. подав клопотання про розгляд справи у його та позивача відсутності (а.с.62). Відповідач в судове засідання не з`явився, 11.06.2021 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що після розірвання шлюбу з позивачем відповідач часто зустрічається з дітьми та колишньою дружиною, регулярно забирає дітей до себе додому на вихідні дні та бере участь у їхньому вихованні, підтримує дружні відносити та матеріально допомагає їм. Відповідач з часу окремого проживання з позивачем проводжує щомісячно надавати своїм малолітнім дітям матеріальну допомогу на дошкільне та шкільне навчання, одяг, їжу, іграшки, дозвілля, медикаменти та інше. Він добровільно передавав позивачу гроші на утримання синів та допомагав позивачу, однак, жодних розписок про це не відбирав. Відповідач повністю оплачує навчання дітей у вказаній католицькій школі в загальному розмірі 7100 грн. Крім того, батьки відповідача також надають матеріальну допомогу неповнолітнім дітям, а саме купують одяг, іграшки, продукти харчування та інше. Крім того, відповідачем повністю оплачені комунальні послуги за січень та лютий 2021 року. Щодо тверджень позивача стосовно того, що стан матеріального становища відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, то відповідач доводить до відома, що він ніде не працює, постійних доходів не має, підробляє на різних сезонних роботах. У зв`язку з вищевказаним відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити. 17.06.2021 року позивач подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що за час спільного сімейного життя з відповідачем мати позивача матеріально допомагала їм і їхнім дітям, фінансувала відвідування вказаної школи. Відповідач же належної матеріальної допомоги дітям не надає, оскільки за час причпинення спільного проживання сторін відповідач надав дітям по 500 грн. та придбав кросівки з курткою. У зв`язку з наведеним позивач просить задовольнити її вимоги в повному обсязі. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до даних копій свідоцтв про народження сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 5,6). Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 03.12.2020 року яке набрало законної сили 03.01.2021 року, шлюб між сторонами розірвано та залишено проживати вказаних дітей з позивачем (а.с.9 ) Відповідно до довідок, виданих виконкомом Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області 23.04.2021 року за № 132 та №133 місце проживання позивача та вказаних дітей зареєстровано в [ADDRESS] (а.с. 8,10). Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі наведеного, враховуючи вік дітей сторін та пов`язані з цим витрати на їх харчування, забезпечення найбільш необхідними речами, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дітей сторін слід визначити в розмірі 2 000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, що відповідатиме вимогам розумності і справедливості. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved