Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Служба в справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої неповнолітній особі. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 41 від 14 лютого 2013 року було надано дозвіл на продаж трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], де 1/4 частина на праві приватної спільної сумісної власності належала неповнолітньому [PERSON], [INFO], з метою придбання житлового будинку за адресою: [ADDRESS], де співвласником будинку при укладанні договору купівлі мав стати неповнолітній [PERSON], що було визначено умовами наданого дозволу. Проте, квартиру за адресою: [ADDRESS] матір'ю неповнолітнього [PERSON] було продано, а зазначений житловий будинок на ім'я неповнолітнього придбаний не був. З метою недопущення порушення житлових та майнових прав неповнолітнього [PERSON] рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 149 від 11 квітня 2013 року на підставі заяви [PERSON] був наданий дозвіл на придбання 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на ім'я неповнолітнього сина [PERSON], проте, зазначений дозвіл також використаний не був і неповнолітній у власность нерухомості не набув. Неодноразово [PERSON] повідомляла позивача про наміри придбати для сина житло, але до цього часу питання щодо оформлення на ім'я неповнолітнього [PERSON] бодай якогось житла так і не вирішено. При цьому, саме відповідачка на запрошення служби для дачі пояснень щодо виконання умов придбання будинку на ім'я сина не з'являється, на телефонні дзвінки не відповідає. Посилаючись на те, що внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх обов'язків щодо управління майном неповнолітнього сина [PERSON] останній втратив належну йому частину в трикімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] та в подальшому не набув права власності на інше майно, як було передбачено наданими дозволами [PERSON], чим було порушено житлові та майнові інтереси неповнолітнього [PERSON], служба в справах дітей в силу ст. 177 СК України просить стягнути із відповідачки на користь неповнолітнього [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 52575 грн., що складає вартість 1/4 частини квартири [ADDRESS]. Відповідачка в судові засідання жодного разу не з'явилася, хоча про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, тому справа розглядається за відсутністю відповідачки у порядку заочного провадження з дотриманням вимог встановлених законом. Позивач та прокурор не заперечує проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Неналежне виконання батьками своїх обов'язків щодо управління майном дитини є підставою для покладення на них відповідних санкцій. Частиною 9 статті 177 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані відшкодувати дитині завдану матеріальну шкоду та повернути доходи, одержані від управління її майном. Відповідно до пункту 68 Постанови Кабміну від 24 вересня 2008 р. N 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» якщо батьки, опікуни, піклувальники не виконують рішення виконавчого органу міської ради щодо збереження майна дитини, служба у справах дітей подає голові виконавчого органу міської ради клопотання про необхідність звернення до суду з метою захисту майнових та житлових прав дитини. Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 41 від 14 лютого 2013 року «Про надання дозволів на продаж 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] та купівлі 1/4 частини будинку за адресою: [ADDRESS] від імені неповнолітнього [PERSON]» було надано дозвіл на продаж трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], де 1/4 частина на праві приватної спільної сумісної власності належала неповнолітньому [PERSON], [INFO], з метою придбання житлового будинку за адресою: [ADDRESS], де співвласником будинку при укладанні договору купівлі мав стати неповнолітній [PERSON], що було визначено умовами наданого дозволу. Проте, квартиру за адресою: [ADDRESS] [PERSON] було продано, а зазначений житловий будинок на ім'я неповнолітнього придбаний не був. [PERSON] пояснила, що житло не було придбане через відмову власниці будинку [PERSON], що вбачається із письмової заяви [PERSON] від 15 березня 2013 року. В подальшому [PERSON] у своїй заяві від 14 травня 2013 року повідомила службу, що разом з сином зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] та має намір придбати зазначений будинок на ім'я дитини, надавши довідку Костянтинівської сільської ради від 14 травня 2013 року №782 про місце реєстрації та проживання неповнолітнього [PERSON] Вказана інформація підтверджувалась актом обстеження житлово-побутових умов родини [PERSON] від 19 червня 2013 року, складеного за запитом служби у справах дітей Костянтинівською сільською радою. При цьому, [PERSON] пояснювала затримку з придбанням будинку через непідготовлені документи для укладання договору купівлі-продажу будинку. Проте, протягом вересня-жовтня 2013 року [PERSON] на запрошення служби для дачі пояснень щодо виконання умов придбання будинку на ім'я сина не з'являлась, на телефонні дзвінки не відповідала. 09 жовтня 2013 року службою у справах дітей було проведено відвідування родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що [PERSON] разом з сином залишила місце проживання за цією адресою. Проведеними службою заходами було встановлено, що родина [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS]. 10 жовтня 2013 року службою було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання родини та встановлено, що вказаний будинок належить знайомим чоловіка [PERSON] - [PERSON] З листопада 2013 [PERSON] знову змінила місце проживання і разом з сином проживає в будинку, що винаймається, за адресою: [ADDRESS], продовжуючи стверджувати про наміри придбати вказаний будинок на ім'я сина. Проте власниця будинку під час бесіди з працівниками служби у справах дітей вказала, що не має наміру продавати будинок [PERSON] Згідно із договором купівлі-продажу від 26 березня 2013 квартиру за адресою: [ADDRESS], співвласником 1/4 частини якої був неповнолітній [PERSON], було продано за 210300 грн., відповідно вартість цієї частини квартири становить 52575 грн. (210300:4). Враховуючи вище викладене, а також постійне ухилення [PERSON] від вирішення ситуації, що склалася, постійну зміну місця проживання родини, не бажання без вагомих на те причин виконувати обов'язки щодо збереження нерухомого майна дитини, суд приходить до висновку про безвідповідальне ставлення відповідачки до виконання своїх батьківських обов'язків та обов'язку щодо управління майном дитини. Отже, внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх обов'язків щодо управління майном неповнолітнього сина [PERSON] останній втратив належну йому частину в трикімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] та в подальшому не набув права власності на інше майно, як було передбачено наданими дозволами [PERSON], чим порушено житлові та майнові інтереси неповнолітнього [PERSON] Невиконання обов'язку, покладеного на матір неповнолітнього сина щодо придбання на його ім'я житла взамін відчуженого, на думку суду, є підставою для застосування вимог ч.9 ст.177 СК України, згідно з якою неналежне виконання батьками своїх обов'язків щодо управління майном дитини є підставою для покладення на них обов'язку відшкодувати завдану їй матеріальну шкоду та повернути доходи, одержані від управління її майном. За таких обставин із відповідачки підлягають стягненню на користь її неповнолітнього сина [PERSON] матеріальна шкода в сумі 52575 грн., що складає вартість 1/4 частини від суми продажу квартири. На підставі викладеного, ч. 9 ст. 177 СК України,

Outcome: approved