Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04.02.2021 року, позов [PERSON] було задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо непогодження Списку розподілу постійної житлової площі по Чернівецькому прикордонному загону ЗРУ ДПС України щодо виділення підполковнику запасу [PERSON] постійного житла в [ADDRESS] , загальною площею 49, 8 кв. м., житловою площею 16, 6 кв. м., 5 поверх та щодо неподання до виконавчого комітету Чернівецької міської ради клопотання про виключення з числа службових вказаної квартири. Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України погодити Список розподілу постійної житлової площі по Чернівецькому прикордонному загону ЗРУ ДПС України щодо виділення підполковнику запасу [PERSON] постійного житла в [ADDRESS] , загальною площею 49, 8 кв. м., житловою площею 16, 6 кв. м., 5 поверх та подати до виконавчого комітету Чернівецької міської ради клопотання про виключення з числа службових вказаної квартири. Визнано протиправною бездіяльність Чернівецького прикордонного загону щодо неподання до виконавчого комітету Чернівецької міської ради клопотання про виключення з числа службових квартири [ADDRESS] , загальною площею 49, 8 кв. м., житловою площею 16, 6 кв. м., 5 поверх, в якій проживає сім`я військовослужбовця запасу [PERSON] . Зобов`язано Чернівецький прикордонний загін подати до виконавчого комітету Чернівецької міської ради клопотання про виключення з числа службових квартири [ADDRESS] , загальною площею 49, 8 кв. м., житловою площею 16, 6 кв. м., 5 поверх, в якій проживає сім`я військовослужбовця запасу [PERSON] . Визнано за підполковником запасу [PERSON] , [INFO] , право на виключення з числа службового житла квартири [ADDRESS] , загальною площею 49, 8 кв. м., житловою площею 16, 6 кв. м., 5 поверх. Стягнуто з Адміністрації Державної прикордонної служби України, Чернівецького прикордонного загону (31 прикордонного загону) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 4204 гривень. 09.02.2021 року представник позивача звернулася до суду з заявою про ухвалення по справі додаткового рішення та вирішення питання про стягнення на його користь понесених витрат на правничу допомогу адвоката. Подана заява обґрунтовується тим, що представником позивача до закінчення судових дебатів у справі було зроблено заяву про те, що докази понесених витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. На підставі ст.ст.133,137, 141, 246, 270 ЦПК України представник позивача [PERSON] - [PERSON] просила стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 10800 гривень. У відповідності до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. На підставі наведеного та враховуючи те, що необхідності у виклику сторін не має, суд вважає за можливе розглянути подане клопотання у порядку письмового провадження. Частково дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що по справі слід ухвалити додаткове рішення, в якому вирішити питання про розподіл судових витрат. Так, згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог стороні. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Як було встановлено судом, позивач [PERSON] , відповідно до наданих суду квитанції №5836426 від 28.09.2010 року (а.с.230 Том 1), квитанції №N1FQ24046M від 27.11.2020 року (а.с.151 Том 2), квитанції №N1DTK3639M від 07.12.2020 року (а. с.154, Том 2), квитанції №91 від 27.10.2020 року (а. с.161, Том 2), квитанція №N1DTK5097M від 14.01.2021 року (а. с.207, Том 2), квитанції №35 від 08.02.2021року (а. с.210, Том 2), сплатив за правничу допомогу адвоката сумарно кошти у розмірі 10800 гривень. Положеннями ст.137 ЦПК України регламентовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи наведені вище положення Закону, суд вважає співмірними зі складністю справи, значенням справи для сторони та обсягом наданих адвокатом послуг, а відтак, обґрунтованими вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10800 гривень, а тому приходить до висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню.

Outcome: approved