Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 11.11.2006 року перебувала з відповідачем в шлюбі, в якому у них 29.08.2014 року народився син [PERSON]. Подружнє життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з чим рішенням Коломийського міськрайонного суду від 03.12.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Вказана дитина проживає з позивачем та остання самостійно несе витрати по її утриманню. Позивач, працюючи, отримує мінімальну заробітну плату, якої недостатньо для належного утримання дитини. Відповідач проживає окремо, матеріально сімю не забезпечує та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання вказаного сина не надає, участі у його вихованні не бере. Син сторін часто хворіє та потребує додаткових витрат на його лікування. Позивач зазначає, що відповідач самостійно проводить організацію власної трудової діяльності, є самозайнятою особою, має заробіток, але приховує його розмір, маючи можливість надавати допомогу на утримання сина, ухиляється від свого обовязку, передбаченого ст. 180 СК України. Щомісячно на утримання сина сторін позивачу необхідно близько 3\~000 грн., які витрачаються, зокрема, на оплату дитячого садочка, на гуртки в ньому, на ліки, ремонт, іграшки, миючі засоби в дитячому садочку, індивідуальні заняття, їжу, комунальні послуги та інші витрати. Відповідач офіційно не працевлаштований, що не дає можливості визначити розмір аліментів в частці від його доходу, однак, його матеріальне становище дають можливість утримувати цю дитину. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1 500 грн. щомісячно на утримання вказаного малолітнього сина до досягнення останнім повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, і просить ці вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не погодившись із запропонованим позивачем розміром аліментів. В письмових запереченнях відповідач вказав, що позивачем не враховано всі обставини, які беруться судом до уваги при визначені розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України, зокрема, матеріальне становище відповідача, який є безробітним, наявність на його утриманні дружини [PERSON], яка перебуває у відпустці по догляду за малолітнім сином [PERSON], [INFO]. Відповідач є єдиним годувальником в сімї і стягнення з нього аліментів в запропонованому позивачем розмірі критично вплине на забезпечення життя всіх інших членів його сімї. На думку відповідача, сума аліментів повинна бути зменшена втричі, тобто до 500 грн. Посилання позивача на те, що син сторін [PERSON] часто хворіє, не підтверджуються жодними документами. Відповідач, посилаючись на ст. 185 СК України, зазначає, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини, але в окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Оскільки в даному випадку йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, то їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні суду окремо ( п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідач зазначає, що позивачем не доведено обґрунтованості предявлення позовної вимоги про стягнення аліментів у вищезазначеному збільшеному розмірі. Тому відповідач просить присудити аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.5 ). Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.12.2015 року, ухваленим в справі 346/5300/15-ц, шлюб між сторонами розірвано. Цим рішенням місце проживання вказаної дитини визначено з позивачем. Дане рішення набрало законної сили 15.01.2017 року (а.с.6). Факт проживання вказаної дитини з позивачем не заперечується відповідачем і також стверджується довідкою, виданою ОСББ «Франка 40Б» 11.01.2017 року (а.с.9 ). Відповідно до довідки №2, виданої фізичною особою-підприємцем [PERSON] 11.01.2017 року, позивач працює у вказаного підприємця на посаді продавця непродовольчих товарів та розмір її доходів за період з 08.08.2016 року по 31.12.2016 року склав 8\~188,84 грн. (а.с. 10). Згідно зі свідоцтвом про шлюб відповідач 26.04.2016 року одружився з [PERSON]. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Коломиї Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №158 (а.с.22). Згідно з даними свідоцтва про народження відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.23 ). Згідно з положеннями ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Згідно з вимогами ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує часткове визнання відповідачем позовних вимог, вік дитини, пов'язані з цим витрати, різке підвищення цін в 2017 році, відсутність відомостей про місце роботи та заробітну плату відповідача, наявність в нього на утриманні дружини та іншої малолітньої дитини, відсутність доказів, які б підтверджували той рівень доходів, про які вказує позивач, і розмір її витрат на утримання і розвиток вказаної дитини. Тому суд визначає аліменти в твердій грошовій сумі, яка повинна становити 1 000 грн. щомісячно, що відповідатиме вимогам розумності і справедливості, та є середнім розміром між тими, які запропоновані сторонами. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з положеннями ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial