Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2021 року задоволено позов Позов [PERSON] до Ходорівської міської ради, третя особа [PERSON] про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій. Визнано протиправною бездіяльність Ходорівської міської ради щодо непогодження (незатвердження) технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , без підписання акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання (погодження меж земельних ділянок) суміжним землекористувачем [PERSON] . Зобов`язано Ходорівську міську раду у місячний строк повторно розглянути заяву [PERSON] щодо погодження (затвердження) технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] , без підписання акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання (погодження меж земельних ділянок) суміжним землекористувачем [PERSON] . Стягнуто з Ходорівської міської ради на користь [PERSON] 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одну) гривню 60 копійок витрат на сплату судового збору. Під час виступу зі вступним словом представником позивача заявлено про подачу ним доказів на підтвердження витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 30.11.2021 представником позивача - адвокатом Ратичем Т.М. подано докази на підтвердження витрат, пов`язаних з правовою допомогою адвоката. 08.12.2021 представником відповідача подано клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, мотивоване зокрема тим, що договором про надання правової допомоги не передбачалось погодинної оплати послуг адвоката, а розмір таких витрат є значно завищеним, не відповідає складності справи. Представник позивача в судовому засіданні просив стягнути судові витрати на правову допомогу в повному обсязі, згідно поданих доказів. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти стягнення витрат на правову допомогу та просив зменшити такі, з підстав викладених у клопотанні про зменшення витрат на правову допомогу. Третя особа в судовому засіданні вказала, що вважає безпідставним стягнення витрат на правову допомогу з відповідача. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Враховуючи те, що законодавством України щодо діяльності адвоката не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа, адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Розмір витрат має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). За приписами частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача подано такі документи: -Договір №33/20 від 19.05.2020 року про надання правової допомоги (а.с.129-130); -Протокол наради адвокатів і клієнта від 19.05.2020 (а.с.131); -Додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги №33/20 від 19.05.2020 (а.с.132); -Акт приймання-передачі послуг №1 від 30.11.2021, згідно якого вартість послуг адвоката складає 18000,00 грн., яку клієнт сплачує протягом 30 днів з моменту набрання законної сили рішенням суду у справі №443/104/21 (а.с.133); -Звіт про надання послуг правової допомоги (а.с.134); -Рахунок на оплату №1 від 30.11.2021 (а.с.135). З умов наданого договору вбачається, що отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару (п.4.1 Договору). За надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт авансовано сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі або у процентному відношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленості сторін (п.4.3 Договору). Клієнт зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати обумовлені угодою гонорар адвоката та фактичні витрати, пов`язані з виконанням угоди (п.3.1 Договору). З наведених умов договору вбачається, що винагорода адвоката виплачується у фіксованій сумі гонорару, який повинен бути сплачений клієнтом авансовано, оскільки позовні вимоги у справи були немайнового характеру. При цьому, з попереднього орієнтованого розрахунку витрат на правову допомогу вбачається, що розмір гонорару становить 5000 грн. Одночасно, у вказаному договорі відсутні умови щодо погодинної оплати праці адвоката. Відповідно до додаткової угоди №1 від 30.11.2021 до вищевказаного договору, п.4 Договору доповнено підпунктом 4.10, згідно якого загальна вартість послуг адвоката становить 18000 грн. При цьому не вказано чи вказана вартість послуг адвоката є гонораром у фіксованому розмірі чи погодинній оплаті. Жодних інших змін щодо умов та порядку оплати послуг адвоката даною додатковою угодою до договору про надання правової допомоги не вносилось. Як видно з Акту приймання-передачі послуг №1 від 30.11.2021, адвокатом було надано наступні послуги з визначення затраченого часу та вартості: -З`ясування адвокатом всіх відомих клієнту обставин - 1 год. - 1000 грн.; -Вивчення та аналіз законодавства, практики застосування норм права - 3 год. -3000 грн.; -Наради адвоката з клієнтом щодо погодження тактики представництва -2 год. - 2000 грн.; -Складання позовної заяви - 5 год. - 4000 грн.; -Участь адвоката в судових засіданнях - 2 год. - 3000 грн.; -Гонорар адвоката - 5000 грн. Окрім того, пунктом 3 вказаного акту передбачено, що вартість послуг клієнт сплачує протягом 30 днів з моменту набрання законної сили рішенням суду. Разом з тим, суд вважає, що наданий акт приймання -виконання послуг не відповідає в повній мірі умовам договору про правову допомогу, оскільки як вбачається з такого акту, розрахунок послуг адвоката було здійснено виходячи із погодинної оплати, чого договором про надання правової допомоги передбачено не було. Щодо порядку оплати послуг адвоката, то такий визначається виключно у договорі про надання правової допомоги або додатковою угодою до договору, оскільки як і розмір винагороди є істотною умовою договору, а тому зазначення порядку оплати у акті приймання - виконання послуг не може братись до уваги. Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Такого ж висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 02.09.2020 року по справі № 329/766/18. Обов`язковість подачі таких доказів узгоджується із постановою Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц, в якій зазначено, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. В силу положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішенні у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, п.268 рішення у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, будь - яких достатніх доказів щодо фактичного розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу, зокрема платіжних документів про оплату таких послуг, як основних доказів для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу, суду не було надано. Разом з тим, дотримуючись засад розумності та справедливості, беручи до уваги те, що адвокатом Ратичем Т.М. фактично було надано послуги [PERSON] , зокрема шляхом участі в судових засіданнях, розмір гонорару у 5000 грн. був передбачений як попереднім орієнтовним розрахунком витрат на правову допомогу так і Актом приймання-передачі послуг №1 від 30.11.2021, суд приходить до переконання, що саме такий розмір витрат на правову допомогу підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved