Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 15.06.2021 до Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання дитини у сумі 1056,56 грн. В обґрунтування позову зазначає, що позивач та відповідач з березня 2007 року по 02.03.2019 року перебували у цивільному шлюбі в якому у них народився син [PERSON] [INFO] . Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 23.04.2019 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини з всіх видів доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Син [PERSON] відвідує ЗДО№7 «Червоненька квіточка» з вересня 2019 року. Повна вартість за харчування дитини у дитячому садочку становить 2113,13 грн. Вказує, що відповідач жодної участі у додаткових витратах не приймає, аліменти сплачує не в повному обсязі, а тому позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати на харчування неповнолітньої дитини. Відповідач відзив на позов не надав. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 16.07.2021 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач був належно повідомлений про розгляд справищо підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи, з якого вбачається, що відповідач особисто отримав ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви, а також відповідач був повідомлений про розгляд справишляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступних висновків. Сторони згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 19.12.2017 року, виданого Звенигородським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області мають сина [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 19.12.2017 року зроблено відповідний актовий запис за № 217. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 23.04.2019 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини з всіх видів доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.7-8). Згідно довідки розрахунку Звенигородського міськрайонного відділу ДВС від 01.06.2021 року №19.4-30/11186 заборгованість [PERSON] по аліментах становить станом на 01.06.2021 року 6377.35 грн. (а.с.13). Згідно довідки відділу освіти Звенигородської міської ради від 14.06.2021 року №424/01-23 [PERSON] сплатила батьківську плату за харчування вихованця ЗДО №7 «Червона квіточка» [PERSON] за період з вересня 2019 року по травень 2021 року 2113.13 грн. (а.с.9). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Частина 2 статті 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат. Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що передбачені ст. 185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що витрати на сплату харчування у дитячому садочку не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, а є такими, щопов`язанізізвичайним способом життя, а тому не є додатковимивитратами на дитину, щовикликаніособливимиобставинами. Таким чином, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Судовий збір віднести за рахунокдержави . На підставі ст.185 СК України,

Outcome: dismissed