Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 4419, 03 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 1978, 33 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 380 доларів США; пені за несвоєчасне виконання зобов'язання в сумі 8654, 44 доларів США; штрафу (фіксована частина) в сумі - 31, 36 доларів США; штрафу (процентна складова) в сумі 771, 59 доларів США, а всього: 16234, 75 доларів США та витрати по сплаті судового збору в сумі 1294, 35 грн., мотивуючи тим, що позивач та відповідач 21.08.2007 року уклали кредитний договір № OD34G201420419, згідно договору ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 5000 доларів США на термін до 19.08.2027 р., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 5000 доларів США. Відповідач свої зобов'язання виконав частково і тому у позивача є право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання несправедливими положення пункту 4.1 Кредитного договору № OD34G201420419 від 21.08.2007 року, визнання недійсним пункту 4.1 Кредитного договору № OD34G201420419 від 21.08.2007 року, визнання недійсним пункту 5.4 Кредитного договору № OD34G201420419 від 21.08.2007 року, мотивуючи тим, що пункт 4.1. кредитного договору щодо встановлення сторонами договору пені у розмірі 0,15% за кожен день прострочення виконання зобов'язання за споживчим кредитом, що становить 54,75% від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів за рік, є несправедливими та суперечать принципам розумності та добросовісності та є наслідком дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки дана умова договору встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання нею зобов'язань за спірним договором. Умови п. 4.1. кредитного договору є несправедливим та суперечить принципам розумності та добросовісності та є наслідком дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду позичальника та не відповідають вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» і тому на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України повинні бути визнані недійсними. Пунктом 5.4 Договору передбачено , що при порушенні позичальником будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених даним Договором , більше ніж на 120 днів , у зв'язку з чим , банк змушений буде звернутися до суду , позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн і 5% від суми позову, умови п 5.4 не відповідають вимогам ст. 549 ЦК України і тому на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України повинні бути визнані недійсними. В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом просив застосувати строки позовної давності до вимог про стягнення неустойки та зазначив, що строки звернення до суду [PERSON] про визнання несправедливими положення пункту 4.1 Кредитного договору № OD34G201420419 від 21.08.2007 року, визнання недійсним пункту 4.1 Кредитного договору № OD34G201420419 від 21.08.2007 року, визнання недійсним пункту 5.4 Кредитного договору № OD34G201420419 від 21.08.2007 року необхідно обчислювати з моменту укладення договору про надання правової допомоги, тобто з 21.06.2013 року. В судове засідання представник ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, вимоги по зустрічному позову не визнавав та згідно заяви від 09.01.2014 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просив застосувати строк позовної давності за зустрічною позовною заявою. В судовому засіданні представник [PERSON] позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не визнавав у повному обсязі, просив застосувати строки позовної давності до вимог про стягнення пені, позовні вимоги по зустрічному позову підтримав та просив їх задовольнити. Вислухавши пояснення представника відповідача за первісним позовом, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач 21.08.2007 року уклали кредитний договір № OD34G201420419 (далі по тексту - договір), згідно пп.1.1, 1.2, 7.1 договору ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 5000,00 доларів США на термін до 19.08.2027 р., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно заяви про видачу готівки № 3 від 22.08.2007 року (а.с.10) відповідачка отримала грошові кошти в сумі 5000,00 доларів США. Із розрахунку заборгованості за договором (а.с. 4) вбачається, що відповідачка виконувала свої зобов'язання по договору до 12.08.2008 року, коли нею був здійснений останній платіж в сумі 45, 86 доларів США, також в розрахунку надано розрахунок заборгованості за кредитом в сумі 4419, 03 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 1978, 33 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 380 доларів США. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 3.3. договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно п. 7.4. договору при порушенні Позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених пп. 1.1., 2.2.4, 2.3.3 договору, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом у розмірі 2,46% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за Кредитом. Станом на 13.01.2014 року офіційний курс гривні до долара США складає: 100 доларів США - 799, 3000 грн. Враховуючи, що відповідачка не виконала свої зобов'язання по договору, підлягає стягненню з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в сумі 4419, 03 доларів США х 7, 993 грн. = 35321 грн. 30 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 1978, 33 доларів США х 7, 993 грн. =15812 грн. 79 коп; заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 380 доларів США х 7, 993 грн. = 3037 грн. 34 коп. Згідно п. 4.1. договору при порушенні Позичальником будь-якого зобов'язання, передбаченого п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного Договору, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачці була нарахована пеня в сумі 8654, 44 долара США, при цьому із розрахунку не вбачається яким чином була розрахована ця сума, із якої суми, за скільки днів. Відповідно до пп.1 частини 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). В судовому засіданні представник [PERSON] просив застосувати строки позовної давності до вимог про стягнення пені, вимога про застосування строку позовної давності також вбачається із заперечень [PERSON] (а.с. 91). Востаннє відповідачка виконала свої зобов'язання по договору -12.08.2008 року, сплативши 45, 86 доларів США, а позивач звернувся до суду із позовом тільки 03.02.2012 року. Таким чином, підлягає стягненню з відповідачки пеня за один рік в сумі 19073 грн. 45 коп. (4419, 03 долара США х 0,15% х 360 днів = 2386, 27 доларів США; 2386, 27 доларів США х 7, 993 грн. =19073 грн. 45 коп.) Відповідно до п. 5.4. договору при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на зо днів, у зв'язку з чим Банк змушений буде звернутися до суду, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПУ України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що позивач просить стягнути з [PERSON] не 250 грн. фіксованої частини штрафу, а 31, 36 доларів США, при цьому у розрахунку не наведено яким чином була розрахована саме ця сума. Крім цього, позивач просить стягнути процентну складову штрафу в сумі 771, 59 долара США і також не наводить яким чином була розрахована ця сума. Враховуючи, що позивач за первісним позовом, не скористався своїм правом надати докази на підтвердження розміру штрафу, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] штрафу (фіксована частина) в сум- 31, 36 доларів США; штрафу (процентна складова) в сумі 771, 59 доларів США. Таким чином, підлягає стягненню з [PERSON] (ІПН [NUMBER]) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в сумі 35321 грн. 30 коп; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 15812 грн. 79 коп; заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 3037 грн. 34 коп; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання в сумі 19073 грн. 45 коп; а всього: 73244 грн. 88 коп. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з [PERSON] (ІПН [NUMBER]) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 732 грн. 44 коп. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно заяви від 09.01.2014 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просив застосувати строк позовної давності за зустрічною позовною заявою. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позов про визнання несправедливими положення пункту 4.1 Кредитного договору № OD34G201420419 від 21.08.2007 року, визнання недійсним пункту 4.1 Кредитного договору № OD34G201420419 від 21.08.2007 року, визнання недійсним пункту 5.4 Кредитного договору № OD34G201420419 від 21.08.2007 року тільки 23.10.2013 року, тобто зі спливом трьох років. Суд не погоджується із твердженням представника [PERSON], що строк позовної давності необхідно обчислювати з моменту укладення договору про надання правової допомоги між нею та адвокатом [PERSON], тобто з 21.06.2013 року, в зв'язку з тим, що [PERSON] вже користувалась правом на правову допомогу, шляхом укладання 13.07.2010 року угоди на надання правової допомоги в суді з приватним юристом [PERSON] (а.с. 69). Тобто, позивачем за зустрічним позовом не було надано доказів поважності причини пропущення позовної давності. За таких обставин, в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання несправедливими положення пункту 4.1 Кредитного договору № OD34G201420419 від 21.08.2007 року, визнання недійсним пункту 4.1 Кредитного договору № OD34G201420419 від 21.08.2007 року, визнання недійсним пункту 5.4 Кредитного договору № OD34G201420419 від 21.08.2007 року необхідно відмовити.

Outcome: partial