Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12.04.2011 по справі № 2/0817/79/11 було частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON], зокрема стягнуто з відповідача на користь позиваа аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 квітня 2011 року і до повноліття дитини. Згідно з розрахунком заборгованості боржника по аліментам від 06.10.2015, складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/0817/79/11, виданого 05.05.2011 Новомиколаївським районним судом Запорізької області, відповідач станом на 01.10.2015, з урахуванням сплачених добровільно сум 6050,00 грн., має заборгованість по аліментам в розмірі 5 137,58 грн. Довідкою Новоіванківської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 29.09.2015 № 567 підтверджується те, що дитина, [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю за адресою: вул. Слави, 1, с. Новоіванківка Новомиколаївського району Запорізької області. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. За правилами ст. 194 СК України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували предявленню виконавчого листа до виконання (ч. 1), якщо за виконавчим листом, предявленим до виконання, аліменти не стягувалися у звязку з розшуком платника аліментів або у звязку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час (ч. 2), заборгованість по аліментам, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду (ч. 3). Зі змісту наведених положень статті 194 СК України випливає, що нею визначено порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості по аліментам, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. Що стосується порядку стягнення аліментів на виконання рішення суду, він передбачений статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 9 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, за відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. З огляду на викладене, заборгованість по аліментам може бути стягнута за рішенням суду на підставі ст. 194 СК України лише у випадку, коли аліменти стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу. Проте, у даній справі аліменти на користь позивача з відповідача стягуються за рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12.04.2011 по справі № 2/0817/79/11, виконавчий лист з примусового виконання вказаного рішення суду знаходиться на виконанні у відділі державної виконавчої служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області, а тому відсутні підстави для повторного стягнення з відповідача цих аліментів. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: dismissed