Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Свою заяву заявник мотивує тим, що [INFO] року помер [PERSON]. За життя, а саме 06 жовтня 2015 року, [PERSON] склав заповіт, посвідчений ЩЕРБИНОЮ Я.О., державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори, яким все своє майно заповідав мені, [PERSON], [INFO]. За життя [PERSON], який працював у відкритому акціонерному товаристві «Білицька меблева фабрика» було видано Ордер на житлову площу в гуртожитку №32 від 21.06.2007 року на право зайняття жилої площі в гуртожитку по [ADDRESS] розміром 13,6 кв. метрів. На підставі Закону України « Про,приватизацію державного житлового фонду», Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», рішенням Коцюбинської селищної ради Київської області від 28 грудня 2015 року №8 було передано у власність [PERSON] [INFO], безоплатно одну кімнату в гуртожитку за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 14,6 кв.м. Згідно копії технічного паспорта кімната розташована на 3 поверсі п'ятиповерхового будинку та складається з 1 кімнати житловою площею - 13,6 кв.м., яка обладнана балконом 1,0 кв.м. Загальна площа кімнати з балконом складає-14,6 кв.м. Після смерті [PERSON] я своєчасно прийняла спадщину шляхом подачі заяви до Ірпшської міської державної нотаріальної контори Київськоїйобласті. В подальшому я звернулась до Ірпінської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу на моє ім'я Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно листа від 08.07.2016 року №1014/02-31, підписаного державним нотаріусом ПЛАСКОНЬ А.Ю., видача Свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. А тому видача Свідоцтва про право на спадщину на кімнату [ADDRESS], яка залишилася після померлого1 [INFO] року [PERSON], можлива лише при наявності правовстановлюючих документів: Як відомо спадкодавець [PERSON] звертався до Коцюбинської селищної ради із заявою про видачу на його ім'я Свідоцтва про право власності на приватизовану їм кімнату, однак йому відмовляли у вирішенні даного питання у зв'язку з відсутністю на той час необхідних бланків. Оскільки спадкодавець за життя не отримав Свідоцтво про право власності кімнату, не зареєстрував його в реєстраційній службі і на підставі якого я б могла одержати в нотаріальній конторі Свідоцтво про право власності в порядку спадкування за заповітом, а сама не маю права його отримати, то для встановлення факту належності спадкодавцю на праві власності кімнати та вирішення питання про визнання за мною права власності на житлову кімнату в порядку спадкування за заповітом я вимушена звернутися до суду. Заявник в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву з проханням слухати справу у їх відсутність, заяву підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити. Представник відповідача та заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, просив справу слухати бе їхньої участі Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть. 06 жовтня 2015 року, [PERSON] склав заповіт, посвідчений ЩЕРБИНОЮ Я.О., державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори, яким все своє майно заповідав мені, [PERSON], [INFO] (а.с. 6) За життя [PERSON], який працював у відкритому акціонерному товаристві «Білицька меблева фабрика» було видано Ордер на житлову площу в гуртожитку №32 від 21.06.2007 року на право зайняття жилої площі в гуртожитку по [ADDRESS] розміром 13,6 кв. метрів. (а.с. 12) На підставі Закону України « Проприватизацію державного житлового фонду», Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», рішенням Коцюбинської селищної ради Київської області від 28 грудня 2015 року №8 було передано у власність [PERSON] [INFO], безоплатно одну кімнату в гуртожитку за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 14,6 кв.м. (а.с. 7) Згідно копії технічного паспорта кімната розташована на 3 поверсі п'ятиповерхового будинку та складається з 1 кімнати житловою площею - 13,6 кв.м., яка обладнана балконом 1,0 кв.м. Загальна площа кімнати з балконом складає-14,6 кв.м. (а.с. 8) Після смерті [PERSON] позивач своєчасно прийняла спадщину шляхом подачі заяви до Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київськоїй області. В подальшому я звернулась до Ірпінської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу на моє ім'я Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно листа від 08.07.2016 року №1014/02-31, підписаного державним нотаріусом ПЛАСКОНЬ А.Ю., видача Свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. А тому видача Свідоцтва про право на спадщину на кімнату [ADDRESS], яка залишилася після померлого1 [INFO] року [PERSON], можлива лише при наявності правовстановлюючих документів: [PERSON] звертався до Коцюбинської селищної ради із заявою про видачу на його ім'я Свідоцтва про право власності на приватизовану їм кімнату, однак йому відмовляли увирішенні даного питання у зв'язку з відсутністю на той час необхідних бланків. Оскільки спадкодавець за життя не отримав Свідоцтво про право власності кімнату, не зареєстрував його в реєстраційній службі і на підставі якого позивач б могла одержати в нотаріальній конторі Свідоцтво про право власності в порядку спадкування за заповітом, а сама не маю права його отримати, то для встановлення факту належності спадкодавцю на праві власності кімнати та вирішення питання про визнання за мною права власності на житлову кімнату в порядку спадкування за заповітом я вимушена звернутися до суду. Крім цього ст.1217 ЦК України стверджує, що спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, суд вважає, що позивачка успадкувала за померлим право власності. Оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, та, враховуючи також, що позовні вимоги позивачки не порушують будь-чиїх інтересів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, заснованими на законі, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Наведені вище обставини підтверджується копією спадкової справи №206/2016, та іншими документами долученими до позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved