Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Рішенням суду від 10.06.2019р. позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання договорів довічного утримання та визнання права власності задоволений у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Розірваний договір довічного утримання укладений 15 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] про відчуждення 83/100 (вісімдесят три сотих) частини житлового будинку [ADDRESS] . Розірваний договір довічного утримання, укладений 15 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] про відчуження земельної ділянки площею 0,0604 га що знаходиться по [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] . Визнано за [PERSON] право власності на 83/100 (вісімдесят три сотих) частини житлового будинку [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0604 га що знаходиться по [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] .Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в дохід держави 4411,60 грн. Відповідно до ст.270\~ЦПК України суд,що ухваливрішення,може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішенняможе бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Питання про постановлення додаткового рішення суд вирішує без виклику сторін, що передбачено ч.4 ст.270 ЦПК України. Судовим рішенням не вирішено питання щодо судових витрат на правничу допомогу, щодо відшкодування яких заявлено позивачем, даний недолік необхідно усунути шляхом постановлення додаткового рішення. Вирішуючи вимоги позивачки про відшкодування понесених витрат на правничу допомогу, суд виходить з такого. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою понесені судові витрати по оплаті правничої допомоги в сумі 6000 грн., що підтверджено квитанцією в матеріалах справи детальним описом робіт (наданих послуг)виконаних адкотаком [PERSON] згідно з умовами договору на надання правової допомоги від 16.01.2019р. Попередній орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу в сумі 6000 грн. позивачкою був зазначений у позовній заяві. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 ст.137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 ст.137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 ст.137 ЦПК України). З викладеного вбачається, що суд вправі зменшувати розмір витрат на правову допомогу, але лише в разі заявлення іншою стороною клопотання про їх неспівмірність. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.03.2018 (справа №907/357/16). Разом з цим клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу до суду не подавалось, а тому суд вважає співмірним розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 6000 грн., адже суд не може й не повинен ставати на бік однієї зі сторін провадження, порушуючи принципи диспозитивності та безсторонності. Відповідно до ст.141ЦПК\~України понесені відповідачем судові витрати в сумі 6000грн. підлягають до стягнення з позивача в зв`язку з відомою у задоволенні позову у повному обсязі.

Outcome: approved