Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.05.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який загальними зборами акціонерів АКБ «Укрсоцбанк» 14.06.2010 року перейменований на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на вимогу Закону України «Про акціонерні товариства» (надалі - «Позивач») та [PERSON] (надалі - «Відповідач»), було укладено Договір кредиту №2007/13- 2.06/322 (надалі - «Договір кредиту»), відповідно до якого Позивач зобов'язався надати Відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 28 700,00 доларів США, з графіком повернення кредиту, передбаченим пунктом 1.1. Договору кредиту та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 22.05.2032 року зі сплатою 12,70 процентів річних. В якості забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за Договором кредиту, між Позивачем та Відповідачем 23.05.2007 року було укладено Іпотечний договір (реєстр. №982), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого в іпотеку Банку було передано: - однокімнатну квартиру, загальною площею 20,3 кв.м., житловою площею 11,0 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Одеса, вул. Заболотного Академіка, будинок №18 «А», квартира №63, що належать [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного з [PERSON], посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №979, та в Державному реєстрі правочинів 23.05.2007р. за №2104234. Свої зобов'язання, визначені п. 3.1. Договору кредиту, Позивачем виконано належним чином в повному обсязі Відповідачу відкрито позичковий рахунок в Одеській обласній філії ООФ АКБ «Укрсоцбанк» та надано суму кредиту готівкою. Пункт 3.3.8, 3.3.9 Договору кредиту встановлює, що позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п. 2.4., 2.5. Договору кредиту та комісії в розмірах та в порядку, передбаченим Договором кредиту. Позичальником не виконуються умови Договору кредиту - порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів. Пунктом 4.2 встановлено, що у разі прострочення Позичальником строків погашення кредиту та/або сплати процентів, комісій, Позичальник сплачує Кредитору пеню в національній валюті в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період невиконання зобов'язань за цим Договором, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення. Неналежне виконання Відповідачем взятих на себе зобов'язань за Договорами кредиту, призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на 03.07.2015 року складає: за договором кредиту №2007/13-2.06/322 від 23.05.2007р. (03.07.2015р. курс НБУ 1 дол. США = 21,0116 гривень): Сума заборгованості за кредитом 24 045,00 доларів США, що еквівалентно сумі у розмірі 505 224,14 гривень, Сума заборгованості за відсотками 10 893,14 доларів США, що еквівалентно сумі у розмірі 228 882,45 гривень, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 978,30 доларів США, що еквівалентно сумі у розмірі 20 555,62 гривень, пеня за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 3 192,93 доларів США, що еквівалентно сумі у розмірі 67 088,50 гривень. Відповідно до п. 4.1. Договорів іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем Основного зобов'язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки. Пунктом 4.5.3 Договорів іпотеки передбачено право Іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань в порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку». Ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» встановлено, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі викладеного, позивач просить: в рахунок погашення заборгованості за Договором кредиту №2007/13-2.06/322 вії 23.05.2007 року в розмірі 39 109,37 дол. США (заборгованість за кредитом - 24 045,00 дол. США, заборгованість за відсотками - 10 893,14 дол. США, розмір пені за несвоєчасне поверненні кредиту - 978,30 дол. США, розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 3 192,93 дох США) в гривневому еквіваленті на день винесення рішення) звернути стягнення на предмет іпотеки: однокімнатну квартиру, загальною площею 20,3 кв.м., житловою площею 11,0 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вул. Заболотного Академіка, будинок №18 «А», квартира №63, що належать [PERSON] на праві приватної власності, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Ціну на предмет іпотеки встановити на підставі оцінки, проведеної в межах процедури виконавчого провадження. В судове засідання представники позивача подали заяву, згідно якої просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також розглянути справу у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся за місцем реєстрації, проте за вищевказаною адресою не проживає, у звязку з чим, на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомленим належним чином. За вищевказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що 23.05.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який загальними зборами акціонерів АКБ «Укрсоцбанк» 14.06.2010 року перейменований на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на вимогу Закону України «Про акціонерні товариства» (надалі - «Позивач») та [PERSON] (надалі - «Відповідач»), було укладено Договір кредиту №2007/13- 2.06/322 (надалі - «Договір кредиту»), відповідно до якого Позивач зобов'язався надати Відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 28 700,00 доларів США, з графіком повернення кредиту, передбаченим пунктом 1.1. Договору кредиту та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 22.05.2032 року зі сплатою 12,70 процентів річних. В якості забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за Договором кредиту, між Позивачем та Відповідачем 23.05.2007 року було укладено Іпотечний договір (реєстр. №982), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого в іпотеку Банку було передано: - однокімнатну квартиру, загальною площею 20,3 кв.м., житловою площею 11,0 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Одеса, вул. Заболотного Академіка, будинок №18 «А», квартира №63, що належать [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного з [PERSON], посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №979, та в Державному реєстрі правочинів 23.05.2007р. за №2104234. Свої зобов'язання, визначені п. 3.1. Договору кредиту, Позивачем виконано належним чином в повному обсязі Відповідачу відкрито позичковий рахунок в Одеській обласній філії ООФ АКБ «Укрсоцбанк» та надано суму кредиту готівкою. Пункт 3.3.8, 3.3.9 Договору кредиту встановлює, що позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п. 2.4., 2.5. Договору кредиту та комісії в розмірах та в порядку, передбаченим Договором кредиту. Позичальником не виконуються умови Договору кредиту - порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів. Пунктом 4.2 встановлено, що у разі прострочення Позичальником строків погашення кредиту та/або сплати процентів, комісій, Позичальник сплачує Кредитору пеню в національній валюті в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період невиконання зобов'язань за цим Договором, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення. Неналежне виконання Відповідачем взятих на себе зобов'язань за Договорами кредиту, призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на 03.07.2015 року складає: - за договором кредиту №2007/13-2.06/322 від 23.05.2007р. (26.09.2016р. курс НБУ 100 дол. США = 2599,06 гривень). Сума заборгованості за кредитом 24 045,00 доларів США, що еквівалентно сумі у розмірі 624929 гривень 55 копійок, сума заборгованості за відсотками 10 893,14 доларів США, що еквівалентно сумі у розмірі 283112 гривень 70 копійок. При цьому, пеня за несвоєчасне повернення кредиту складає суму у розмірі 25426 гривень 01 копійка, пеня за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 82984 гривень 25 копійок. Відповідно до п. 4.1. Договорів іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем Основного зобов'язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки. Пунктом 4.5.3 Договорів іпотеки передбачено право Іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань в порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку». Згідно зі ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. У відповідності до ст. 34 Закону України «Про іпотеку» після прийняття\~ рішення\~ про\~ звернення стягнення на предмет іпотеки\~ і\~ з\~ метою\~ отримання\~ продукції,\~ плодів\~ та\~\~ доходів, забезпечення\~ належного\~ господарського\~ використання переданого в іпотеку нерухомого\~ майна\~ згідно\~ з\~ його\~ цільовим\~ призначенням предмет\~\~ іпотеки\~\~ на\~\~ підставі\~ договору\~ між\~ іпотекодавцем\~ і іпотекодержателем\~\~ або\~\~ рішення\~\~ суду\~\~ може\~\~ бути\~\~ переданий іпотекодержателю\~ або\~ іншій\~ особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється\~ відповідно\~ до\~ законодавства\~ та\~ умов,\~ визначених договором чи рішенням суду. Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» передбачається право іпотекодержателя в незалежності від повідомлення іпотекодавця звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедуру продаж) , встановленої статтею 38 цього Закону.. В той же час, суд вважає, що до даних правовідносин також необхідно застосувати дію «Про мораторій на \~\~стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»\~ від 3 червня 2014 року № 1304-VII. Так відповідно до п.1 ст.1 Закону України\~\~\~ «Про мораторій на \~\~стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»\~ від 3 червня 2014 року № 1304-VII, який опубліковано 07.06.2014р.,\~ протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. З кредитного договору вбачається, що кредити видався в іноземній валюті у розмірі 28700 доларів США, на придбання квартири [ADDRESS], загальною площею 20,3 кв.м., жилою площею 11,0 кв.м. Згідно даних реєстру, окрім цієї квартири будь-якого нерухомого майна за відповідачем іншого нерухомого майна\~ не зареєстровано, а також квартира є єдиним місцем проживання. Таким чином, на відповідачка розповсюджується дія Закону України\~\~\~ «Про мораторій на \~\~стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»\~ від 3 червня 2014 року № 1304-VII. В Постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015р. по справі за позовом публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту і звернення стягнення на предмет іпотеки\~за заявою публічного акціонерного товариства УкрСиббанк про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року зазначено, що мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільнення від його виконання. Відтак установлений Законом України Про мораторій» мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). Оскільки вказаний Закон не зупиняє дію решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього Закону. Таким чином, що рішення суду підлягає в частині звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає виконанню після зупинення дії Закону України «Про мораторій на \~\~стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»\~ від 3 червня 2014 року № 1304-VII. На підставі викладеного,

Outcome: approved