Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 13.09.2014 року він перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому [INFO] в них народилася донька [PERSON] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що між сторонами неодноразово відбувалися конфлікти, після чого відповідач поїхала за кордон та залишила його та дітей. Позивач вважає, що відповідач виявилася не готовою до ролі дружини та матері, їх шлюб носить формальний характер, вони стали чужими один для одного. Тому він просить вказаний шлюб розірвати, дитину після розірвання шлюбу залишити проживати з ним. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 19.08.2019 року подав заяву, в якій він зазначає, що позовні вимоги підтримує в частині розірвання шлюбу, а вимога щодо визначення місця проживання вказаної дитини залишена без розгляду 20.08.2019 року відповідно до заяви позивача. Останній також просить справу розглянути в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 20.08.2019 року її представник подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає, справу просить розглянути у відсутності відповідача. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 13.09.2014 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 439 (а.с.4). Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. В зв`язку з фактичною відсутністю на даний час спору щодо визначення місця проживання малолітньої дитини сторін, суд вважає, що останню слід і надалі залишити проживати з відповідачем. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 161 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved