Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивачка) подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1\~500 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, а також допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення суми платежу за один місяць. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликалася на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та знаходиться на її утриманні. Всі витрати по утриманню дітей несе виключно вона. Відповідач не виконує зобов`язання по утриманню малолітніх дітей, жодним чином не забезпечує піклування про них, не цікавиться життям та здоров`ям дітей. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просить суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоч належним чином повідомлений про дату, час і місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав. Заяв, клопотань учасниками справи не подано. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 15.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.21-22). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/1401/21 відповідача [PERSON] (а.с.30). Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22.01.2013 у Виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, актовий запис №01. Після реєстрації шлюбу дружині змінено прізвище на « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про одруження від 22.01.2013 серії [NUMBER] (а.с.12). Відповідно до свідоцтв про народження від 25.11.2013 та 02.02.2015, батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с.14, 15). Згідно з довідкою №70 про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Довідкою Журавненської селищної ради №2823 від 25.08.2021 встановлено, що [PERSON] дійсно має на утриманні 2 дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України (далі СК України) та Закону України «Про охорону дитинства» (далі Закон №2402-III) Так, утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України та стаття 180 СК України) Відповідно до положень частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (частина 1 статті 182 СК України). Згідно з приписами частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім цього, суд враховує норми статей 8, 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» (26 квітня 2001 року № 2402-III), які передбачають право дітей на достатній життєвий рівень, рівність батьків у правах та обов`язках щодо дитини та права, обов`язки і відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України, суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю. Відповідач як батько належним чином не виконує обов`язок щодо утримання своїх дітей. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання дитини покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір`ю [PERSON] , а відповідач [PERSON] є їх батьком і на нього покладено однаковий з [PERSON] обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своїх дітей, тому суд доходить переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Надаючи оцінку аргументам позивачки, суд зазначає, що визначений нею розмір аліментів (у твердій грошовій сумі по 1\~500,00 грн на кожну дитину), який вона просить стягувати з відповідача щомісячно як аліменти на дітей, на переконання суду, є належним чином обґрунтований, враховує необхідність створення для дітей такого рівня життя, який був би достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також, в матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б вказували на незадовільне матеріальне становище відповідача та стан його здоров`я, наявність у нього інших утриманців чи аліментних зобов`язань, тобто давали суду підстави дійти висновку про неспроможність відповідача сплачувати аліменти у визначеній позивачкою сумі. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що позов слід задовольнити повністю. Зважаючи на приписи пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України та наявність у прохальній частині позову відповідного покликання на застосування цієї норми, тому суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Розподіл між сторонами судових витрат. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (908,00 грн). На підставі статей 150, 180-182, 184 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved