Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 16.10.2007 №11235026000 у сумі 29492,89 доларів США (в т.ч. 25940,26 доларів США прострочена заборгованість за період з 16.09.2015 по 01.09.2016 та 3552,63 доларів США відсотки, нараховані за період з 17.08.2015 по 16.08.2016), а також 21169,40 грн. пені (в т.ч. 5048,55 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 18.09.2015 по 01.09.2016 та 16120,85 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками за період з 18.09.2015 по 01.09.2016). Позовні вимоги обґрунтовується посиланням на те, що в процесі цивільно правової реалізації укладеного між позивачем та відповідачем договору кредиту, зобовязання відповідача перед банківською установою зі сплати кредиту та інших нарахувань залишилися невиконаними, внаслідок чого відповідач заборгував перед Банком станом на 01.09.2016 року суму за предметом позову. Представник позивача у судове засідання не зявився, натомість заявив клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 49, 57). Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задоволити. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с 44, 45), відповідач в судове засідання повторно не зявився, заперечень проти позову не надав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. Згідно з умовами укладеного 16.10.2007 року договору про надання споживчого кредиту за №11235026000 (надалі Договір, а.с. 19-23) АКІБ «УкрСиббанк», назву якого змінено на публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (надалі Банк), Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 32400 доларів США, строком до 16.10.2028 року, а Позичальник зобовязався щомісячно здійснювати погашення кредиту та процентів в строки та в розмірі, що зазначених у Договорі. 29.12.2009 року, між Банком та [PERSON] укладено Договір №11416814000 про повернення боргу за кредитним договором, а також Додаткова угода №1 до кредитного договору (а.с. 24, 25), згідно з якими сторони домовились, що Первісний боржник [PERSON] переводить свій борг до Нового боржника [PERSON] (далі Боржник), який прийняв на себе всі зобов»язання позичальника [PERSON], що передбачені Основним договором, у тому числі повернення кредиту та сплати плати за кредит, а також будь-які інші зобов»язання позичальника, що випливають з умов Основного договору (п. 2 цього Договору). Банком належним чином було сповіщено відповідача про наявність заборгованості за кредитним договором від 16.10.2007 року №11235026000 та ініціювання процедури звернення до суду з позовом, про що свідчать вимога від 18.03.2016 року (а.с. 26), яку відповідач отримав, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення (а.с. 27). Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить також із того, що договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України). Разом з тим, за статтею 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга ст. 1050 Цивільного кодексу України). Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент ухвалення судового рішення по справі, зобовязання за Кредитним договором відповідачем не виконані. Заборгованість Позичальника станом на 01 вересня 2016 (розрахунки, виписка, а.с. 29-34, 35) за предметом позову у сумі 29492,89 доларів США (в т.ч. 25940,26 доларів США прострочена заборгованість за період з 16.09.2015 по 01.09.2016 та 3552,63 доларів США відсотки, нараховані за період з 17.08.2015 по 16.08.2016), а також 21169,40 грн. пені (в т.ч. 5048,55 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 18.09.2015 по 01.09.2016 та 16120,85 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками за період з 18.09.2015 по 01.09.2016) підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст.57-60 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України. Судові витрати по справі у сумі 11855,71 грн. (а.с. 1) підлягають віднесенню на відповідача відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного та

Outcome: approved