Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі по тексту ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на майно. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/2556/81/67440 від 01.02.2008 року, відповідно до якого Банк надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 1539675,95 грн. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та [PERSON] та [PERSON] було укладено Іпотечний договір від 01.02.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], на підставі якого, відповідачі передали в іпотеку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» нерухоме майно, а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. Свої зобов'язання Банк належним чином виконав, оскільки відповідач не дотримувався, не виконував порядку строків погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, загальна сума заборгованості станом на 11.01.2014 року склала 1134000,76 грн. Банком було направлено вимогу до відповідачів з вимогою про дострокове повернення грошових зобов'язань за кредитним договором, однак [PERSON] та [PERSON] не було вчинено жодних дій щодо погашення заборгованості. Посилаючись на зазначені обставини представник позивача просить звернути стягнення на предмет іпотеки: двокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS], шляхом продажу зазначеного майна на прилюдних торгах, визначивши початкову ціну відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження». В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час, місце судового розгляду судом повідомлений за останнім відомим місцем проживання та шляхом розміщення друкованого оголошення у пресі - газеті «Урядовий кур'єр», в зв'язку з чим, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідачів, згідно вимог ч.9 ст.74 ЦПК України, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши, наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 01 лютого 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №014/2556/8167440 на суму 50750,00 доларів США на строк до 01.02.2018 року зі сплатою 13,00% річних (а.с.11-17). Відповідно до п. 10.1 Кредитного договору, за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користуванням кредиту та комісій, передбачених кредитним договором , позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочки (а.с.16). Факт отримання грошових коштів [PERSON] від Банку підтверджується заявами на видачу готівки від 01.02.2008 року, 15.08.2008 року, 10.09.2008 року (а.с.59-60). 15 серпня 2008 року між Банком та відповідачем - [PERSON] було укладено Додатковий договір №1 до Кредитного договору, відповідно до якого Кредитор збільшив позичальнику кредитну лінію на суму до 101500,00 доларів США з датою остаточного погашення кредиту 01.02.2028 року та з процентною ставкою 13,85% річних (а.с.24-25). 24 вересня 2009 року між Банком та відповідачем - [PERSON] було укладено Додатковий договір №2 до Кредитного договору, відповідно до умов якої сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, а саме: збільшили з 24.09.2009 року фактичну заборгованість за сумою кредиту на суму заборгованості за процентами, в зв'язку з чим, відбулася зміна строку погашення заборгованості та зменшено розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором, погашення заборгованості здійснюється 15 числа кожного місяця відповідно до графіку (а.с.29-31). 27 лютого 2012 року між Банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду №014/2556/81/67440/3 до Кредитного договору, відповідно до якої сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, а саме з27.02.2012 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв'язку з чим відбулася зміна строку погашення заборгованості (а.с.36-38). 28 лютого 2012 року між Банком та відповідачем - [PERSON] було укладено додаткову угоду №014/2556/81/67440/4, відповідно до якої сторони погодили змінити валюту виконання зобов'язання за Кредитним договором на гривні із розрахунку офіційного курсу НБУ на дату укладення Додаткової угоди (1 дол. США=7,9867 грн), у зв'язку з чим, розмір заборгованості за кредитом склав 1062898,31 грн., на підставі цього процент за користування кредитом розраховується на основі процентної ставки в розмірі 10,5% річних. Датою остаточного погашення кредиту встановлено 28.03.2038 року (а.с.43-46). Між позивачем та відповідачами - [PERSON] та [PERSON] було укладено іпотечний договір від 01.02.2008 року (а.с.51-54). Відповідно до п. 1.2 Іпотечного договору, іпотеко давці - [PERSON] та [PERSON] з метою забезпечення викладених в кредитному договорі зобов'язань боржника, передають в іпотеку таке майно: квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], яка належить останнім на праві спільної часткової власності (а.с.51). У випадку порушення позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, кредитор має право без отримання додаткової письмової згоди Позичальника за власним вибором звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом або одержати відшкодування з майна позичальника відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до п. 1.2.1. іпотечного договору, вартість предмету іпотеки на дату підписання цього договору складає 593000,00 грн (а.с.51). 28 лютого 2012 року між сторонами було укладено договір про внесення змін та доповнень до іпотечного договору, відповідно до якого вартість предмету іпотеки на дату підписання цього договору складає 791835,00 грн (а.с.55). Згідно з п. 5.5, п. 6,5 Кредитного договору, кредитор має право вимагати, а позичальник зобов'язався здійснити дострокове погашення кредиту, процентів та інших платежів у разі невиконання або неналежного виконання умов Кредитного договору. Кошти мають бути повернуті позичальником протягом 30 календарних днів з моменту надіслання Кредитором на адресу позичальника відповідного листа-повідомлення. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачам направлялася вимога про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором від 10.10.2012 року (а.с.61-64). Однак, зі слів представника позивача, станом на дату подання позовної заяви, зазначена вимога не була виконана відповідачами та відповідні суми не були сплачені. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання по кредитному договору не виконує, чим порушив умови договору, в результаті чого, загальна сума заборгованості станом на 11.01.2014 року за кредитним договором №014/2556/81/67440 від 01.02.2008 року складає 1134000,76 грн, з них: заборгованість за кредитом - 1059114,67 грн, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 12315,81 грн; заборгованість за відсотками - 187080,66 грн; пеня за прострочення погашення кредиту та відсотки - 293480,62 грн (а.с.9-10). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З урахуванням викладеного, суд вважає позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1827,00 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved