Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В травні 2020 року [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Падучак І.І. звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Позов обгрунтуваний тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. [PERSON] склала заповіт, яким земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Колоколинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області заповіла позивачу. На час відкриття спадщини вона не проживала постійно із спадкодавцем. Вказує на те, що не була обізнана про наявність заповіту, а тому своєчасно не подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини . Відповідач заперечень проти позову не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 22 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася. До позовної заяви долучено клопотання представника позивача адвоката Падучак І.І. про розгляд справи у її відсутності. Відповідач явку свого представника в підготовче засідання не забезпечив, однак від представника відповідача сільського голови Школяра В. надійшла до суду в електронній формі заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. В зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює у підготовчому засіданні рішення про задоволення позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом . Враховуючи визнання відповідачем позову, суд у підготовчому засіданні ухвалює рішення про задоволення позову, з огляду на таке. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] склала заповіт у відповідності до якого все належне їй майно заповіла по половині [PERSON] та [PERSON] , а земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Колоколинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області заповіла лише позивачу [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Колоколинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 20 січня 2011 року та зареєстрований в реєстрі за №3. Згідно довідки виконавчого комітету Колоколинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 12 травня 2020 року №85 вказаний заповіт не змінений та не скасований. На день смерті [PERSON] проживала одна за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 18 жовтня 2019 року виконавчим комітетом Колоколинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Постановою приватного нотаріуса Рогатинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області від 12 травня 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском нею строку у шість місяців для прийняття спадщини. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно правової позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 26 червня 2019 року № 61-38298св18, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. З позовної заяви вбачається, що позивач не була обізнана про наявність заповіту. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а також враховуючи, що спадщина ніким не прийнята та не визнана судом відумерлою, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved