overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року виконавчий напис, вчинений 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем і зареєстрований за № 35324, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною відкрито 14 грудня 2020 року виконавче провадження № 63906525, про стягнення коштів з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» визнано таким, що не підлягає виконанню. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. У серпні 2021 року представник позивача подав заяву про ухвалення додаткового рішення суду, яке обґрунтоване тим, що у мотивувальній частині рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року вказано, що суд дійшов висновку, що позов у частині стягнення з ТОВ «ФК «АЛАНД» підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми 8 754, 40 грн. Разом із тим, у резолютивній частині вказаного рішення суд не зазначив про вирішення питання про стягнення з відповідача на користь позивача суми 8 754, 40 грн. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати. Відповідно до частини 3 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що у мотивувальній частині рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року суд дійшов висновку, що позов у частині стягнення з ТОВ «ФК «АЛАНД» суми сплачених коштів підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми 8 754, 40 грн. Оскільки підставою для набуття коштів відповідачем ТОВ «ФК «Аланд» був виконавчий напис № 35324 від 08 вересня 2020 року, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, тому відпала сама підстава для набуття та утримання ним коштів у сумі 8 754, 40 грн стягнутих з позивача у межах виконавчого провадження № 63906525, про що і зазначається у мотивувальній частині рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року. Разом із тим, у резолютивній частині рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року не зазначено про стягнення з відповідача на користь позивача суми 8 754, 40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 26.09.2017 року позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Інвест», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м.Києва», Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м.Києва» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 21906 грн., моральну шкоду в розмірі 2000 грн., судові витрати в розмірі 1102,40 грн.. Сторони у судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 28.09.2017 року представником позивачки подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення на користь позивачки витрат на правову допомогу в розмірі 8 000,00 грн.. Судом встановлено, що позивач понесла витрати, за надану адвокатом правову допомогу, в розмірі 8 000,00 грн.. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: виключено; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково, стягнуто з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23.09.2015 року на період навчання сина у Національному транспортному університеті до 30.06.2019 але не більше 23 (двадцяти трьох) річного віку. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08 грудня 2016 року справу було повернуто до суду для постановлення додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. Сторони в судове засідання не з'явились, про час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що є підстави для ухвалення додаткового рішення у справі. Відповідно до статті 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково, стягнуто з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23.09.2015 року на період навчання сина у Національному транспортному університеті до 30.06.2019 але не більше 23 (двадцяти трьох) річного віку. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже з відповідача [PERSON] необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. Зазначене є підставою для ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача в дохід держави судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28 березня 2014 року задоволено позовні вимоги МТСБУ до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України Нікітіна А.М. звернулась до суду з заявою про винесення додаткового рішення у справі № 757/28218/13-ц. В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням суду від 28.03.2014 року заявлені МТСБУ вимоги задоволені у повному обсязі. Разом з тим, судом не було враховано її клопотання про стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з його викликом до суду. Учасники процесу в судове засідання не з'явились, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Суд визнав можливим проводити розгляд заяви за відсутності осіб, що у судове засідання не з'явились, оскільки неявка будь-кого з учасників процесу не перешкоджає розгляду вказаної заяви. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28 березня 2014 року задоволено позовні вимоги МТСБУ до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Так, задовольняючи позовні вимоги МТСБУ, судом ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь МТСБУ понесених позивачем судових витрат. Разом з тим, судом не було враховано понесених позивачем витрат пов'язаних з викликом відповідача до суду шляхом оголошення в пресі, що підтверджується платіжними дорученнями № 31871 від 14.03.2014 та № 31900 від 18.03.2014 (а.с. 68-69). Відповідно до правила п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази та давали пояснення, не ухвалено рішення. Оскільки позовна вимога про стягнення з відповідача судових витрат задоволена судом, проте не враховано витрати пов'язані з його викликом до суду, суд вважає за необхідне ухвалити у справі додаткове рішення про задоволення вимог в цій частині. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Рішенням Печерського районного суду м. Києві від 7.11.2013 р. відмовлено в задоволенні позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: відділ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві, про усунення перешкод в користуванні квартирою та визнання договору оренди квартири припиненим. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 5.02.2014 р. цивільна справа направлена до Печерського районного суду м. Києва в частині вирішення позовної вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості по сплаті за комунальні послуги згідно вимог уточненої позовної заяви від 25.10.2013 р. (а.с.51). Суд, вивчивши вимоги уточненої позовної заяви [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 25.10.2013 р. про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості по сплаті за комунальні послуги відповідно до договору оренди від 1.01.2006 р. за період з 1.01.2006 р. по 1.01.2010 р. в розмірі 3864,54 грн., за період з 1.01.2010 р. по 1.07.2013 р. в розмірі 11130,40 грн., що разом складає 14994,94 грн. (а.с.51), додатки до уточненої позовної заяви, вислухавши позивача [PERSON], він же є представником позивача [PERSON], вивчивши додаткові пояснення відповідачки [PERSON] від 28.02.2014 р., дослідивши матеріали справи, враховуючи, що зі змісту мотивувальної частини рішення вбачається, що зазначена вимога була предметом судового розгляду, що дає суду право згідно п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України ухвалити додаткове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості по сплаті за комунальні послуги згідно вимог уточненої позовної заяви від 25.10.2013 р., зокрема, в сумі 14994,94 грн. слід також відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Рішенням Пирятинського районного суду від 30 грудня 2015 року у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Давидівський дар» відмовлено повністю, у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Давидівський дар» відмовлено повністю, позов [PERSON] до ТОВ «Давидівський дар» задоволено частково та позов [PERSON] до ТОВ «Давидівський дар» задоволено частково. Проте, у рішенні суду не було вирішене питання про стягнення зі сторін судових витрат. У відповідності до п.4 ч.1 ст. 220 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішене питання про судові витрати. Приписами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, установлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Квитанцією № 1Р085 від 08.06.2015 позивач [PERSON]З сплатив судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн 60 коп. (т.1 а.с. 101), позивач [PERSON] квитанцією № 1Р082 від 08.06.2015 також сплатив судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп (т.1 а.с. 178). Оскільки позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] не задоволені тільки в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, указані судові витрати на сплату судового збору підлягають стягненню на користь позивачів з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 01 жовтня 2014 року, ухваленого у справі за позовом [PERSON] до Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, [PERSON] про визнання права власності в порядку набувальної давності, судом було визнано за [PERSON] право власності\~\~за набувальною давністю на житловий будинок «А1», загальною площею 58,9 кв. м., житловою площею 28,4 кв. м., та господарські будівлі: прибудову до сараю «б», сарай «Б», та колодязь №1, що розташовані за адресою: с. Сасинівка Пирятинського району Полтавської області, вул. Ворошилова, 49. У заяві позивач ставить питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки в рішенні Пирятинського районного суду від 01 жовтня 2015 року зазначена адреса житлового будинку, на який визнано право власності позивача: с. Сасинівка Пирятинського району Полтавської області, вул. Ворошилова, 49, за якою вже зареєстроване право власності на житловий будинок за особою, яка не є стороною у справі. Згідно рішення Сасинівської сільської ради, житловому будинку, на який визнано за позивачем визнано право власності, присвоєно №49а. Просив ухвалити додаткове рішення, у якому зазначити адресу житлового будинку, право власності на який за ним визнано - с. Сасинівка Пирятинського району Полтавської області, вул. Ворошилова, 49а. Сторони у судове засідання не зявилися, направили до суду заяви, у яких просили справу слухати у їх відсутність, тому їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. У відповідності до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно \~якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до рішення Пирятинського районного суду від 01 жовтня 2014 визнано за [PERSON] право власності\~\~за набувальною давністю на житловий будинок «А1», загальною площею 58,9 кв. м., житловою площею 28,4 кв. м., та господарські будівлі: прибудова до сараю «б», сарай «Б», та колодязь №1, що розташовані за адресою: с. Сасинівка Пирятинського району Полтавської області, вул. Ворошилова, 49. Проте, відповідно до рішення Сасинівської сільської ради Пирятинського району від 10.03.2015 №6 проведена зміна вуличної нумерації вказаного житлового будинку по вул.Ворошилова, 49 на вул. вул.Ворошилова, 49а. Суд, вивчивши матеріали справи, уважає за необхідне ухвалити у справі додаткове рішення, щодо вимог позивача про визнання за ним права власності у порядку спадкування на житловий будинок по вул. Ворошилова, 49 а у с.Сасинівка Пирятинського району Полтавської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 03 травня 2018 року, ухваленого у справі за заявою [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], визначивши, що [PERSON], [INFO], уродженець міста Рига Латвійської РСР, є онуком [PERSON], яка померла [INFO]. У заяві заявник ставить питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки в резолютивній частині судового рішення не зазначена інформація про померлу [PERSON], а саме її громадянство, дату народження, місце народження, та місце смерті. Заявник у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просить розгляд питання про винесення додаткового рішення у справі за заявою [PERSON] про встановлення факту родинних відносин проводити без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області надав суду заяву, у якій вказав, що проти вимог не заперечує та просить розглянути заяву [PERSON] про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за заявою [PERSON] про встановлення факту родинних відносин за його відсутності. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] у м. Пирятині Полтавської області. Згідно з актовим записом про смерть № 196 від 04.10.1992 [PERSON] народилася [INFO] у с. Чутівка Оржицького району Полтавської області. Суд, вивчивши матеріали справи, уважає за необхідне ухвалити у справі додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 04 листопада 2014 року, ухваленого у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна, судом було визначено реальний розподіл житлового будинку [ADDRESS] У заяві представник позивача адвокат [PERSON] ставить питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки у резолютивній частині рішення не зазначено строк, у який відповідач у справі [PERSON] повинен облаштувати окремий вхід/вихід. У зв'язку з настанням зимового періоду вважає, що цей строк повинен бути не раніше 1 травня 2015 року. У судовому засіданні позивачка [PERSON] заяву підтримала, просила ухвалити по справі додаткове рішення із зазначенням строку облаштування окремого входу/виходу [PERSON] із/до квартири [ADDRESS] до 10 травня 2015 року. Відповідач у судовому засіданні заперечував щодо ухвалення рішення, яким його необхідно зобов'язати обладнати окремий вхід до частини будинку, присудженої йому рішенням суду, до 10 травня 2015 року. Зазначив, що облаштування окремого входу вимагає значних витрат, у зв'язку з чим йому необхідно встановити термін не менше 3 років. У відповідності до п.2 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Відповідно до рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 04 листопада 2014 року визнано спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], та [PERSON], житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами та визначено варіанти його реального розподілу. Зобов'язано власника квартири № 2 [PERSON] після того, як власник квартири № 1 [PERSON], облаштує окремий вихід/вхід, ліквідувати дверні прорізи між приміщеннями 1-9 і 1-5 та 1-6 і 1-5, відповідно плану будинку [ADDRESS] Проте, у резолютивній частині рішення не зазначено строку облаштування окремого входу/виходу [PERSON] із/до квартири №1. Суд, заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, уважає за необхідне ухвалити у справі додаткове рішення, зазначивши термін облаштування окремого входу/виходу [PERSON] із/до квартири [ADDRESS] - до 1 жовтня 2015 року. Такий термін, на думку суду, є достатнім та враховує інтереси обох сторін.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2011 року, ухваленого у справі позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину у ? частини та визнання права власності у порядку успадкування, судом було визнано за [PERSON] право на спадкування 12 частини майна померлої [INFO] матері [PERSON], яке складається з 26/50 житлового будинку [ADDRESS] У заяві представник позивача ставить питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки в судовому рішенні не зазначена площа житлового будинку та не вказані господарські споруди. У судовому засіданні представник позивача підтримав заяву та пояснив, що відсутність у рішенні суду даних про площу будинку та не зазначення господарських споруд унеможливлює внесення відомостей про право власності позивача на вказане домоволодіння у Реєстраційній службі Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області. Уточнив заявлені вимоги та просив ухвалити додаткове рішення, у наступній редакції: визнати за [PERSON] право власності у порядку успадкування на ? частини майна померлої [INFO] його рідної матері [PERSON], яке складається з 26/50 житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 141,9 кв.м., житловою площею 77,2 кв.м. та господарських споруд: прибудови в, прибудови б, сараю Б, сараю Г, убиральні Д, сажу К, сажу Л, огорожі №1, огорожі №2, розташованого на приватизованій земельній ділянці. У відповідності до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З технічного паспорту на будинок вбачається, що житлова площа житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить 77,2 кв. м., загальна площа становить 141,9 кв. м. З господарських споруд, зведених на час відкриття спадщини [INFO] - прибудова в, прибудова б, сарай Б, сараю Г, убиральня Д, саж К, саж Л, огорожа №1, огорожа №2. Суд, вивчивши матеріали справи, уважає за необхідне ухвалити у справі додаткове рішення.

Outcome: approved