Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі - позивач) звернулось у листопаді 2013 року із позовною заявою до [PERSON] (надалі - відповідач) в якому просить суд стягнути з нього на свою користь заборгованість у сумі 15 872,63 грн., за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків та штрафи за порушення грошових зобов'язань, а також судові витрати у справі. Обґрунтовує позовні вимоги наявністю невиконаних зобов'язань з оплати кредиту, що виникли за договором б/н від 12.04.2006 року. [PERSON] звернувся із зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів та розірвання кредитного договору. Представник позивача в судове засідання з'явився, позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила суд стягнути з [PERSON] заборгованість по кредиту № б/н від 12.04.2006 року, що становить 15 872,63 та судові витрати по справі, в задоволенні зустрічної позовної заяви просила відмовити. Представник відповідача в судове засідання з'явився, в позовних вимогах просила відмовити, зустрічну позовну заяву просила задовольнити у повному обсязі. Дослідивши матеріали судової справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В зустрічній позовній заяві суд вважає за необхідним відмовити. Між позивачем - Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та фізичною особою [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 12.04.2006 року. Згідно договору відповідач отримав кредит у розмірі 3 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам, складено між ними і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. У зв'язку із несвоєчасним виконанням своїх зобов'язань по сплаті кредитних коштів у відповідача станом на 30.09.2013 р. утворилась заборгованість у загальному розмірі 15 872,63 грн. У тому числі: 9 387,13 грн. - заборгованість по кредиту; 5 253,47 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 732,03 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком Позивача, який наявний в матеріалах судової справи. Вказані обставини підтверджуються: - кредитним договором № б/н від 12.04.2006 року з додатками, укладеним між позивачем та [PERSON]; - розрахунком заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.04.2006 року, відповідно до якого сума заборгованості відповідача станом на 30.09.2013 р. складає - 15 872,63 грн. - випискою з кредитного розрахунку, згідно з якою, відповідач використовував кредитну картку 08.05.2012 року для оплати товарів. Згідно розрахунку сума заборгованості за кредитом та сума заборгованості по відсотках за користування кредитом позивачем визначена вірно. Відповідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На момент розгляду справи доказів погашення наданого позивачем кредиту відповідачем не надано. Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обов'язок Позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Таким чином, строк повернення кредитних коштів вважається таким, що настав. Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися у відповідності до вимог договору та чинного законодавства у встановленні строки, одностороння відмова від зобов'язань не допускається. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки тощо. Частина 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ст. 615 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання однією струнною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно ч.1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.3 ст. 651 Цивільного кодексу України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Частини 2 і 4 ст. 653 Цивільного кодексу України встановлюють, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняється і сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язання до моменту зміни розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.3 ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. За правилами ст. 654 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом що не впливає із звичаїв ділового обороту. В силу приписів ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у встановлений договором або законом спосіб, зокрема шляхом примусового виконання обов'язку в натурі. На підставі викладеного позовні вимоги Позивача про примусове стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 15 872,63 грн. заборгованості за вказаним кредитним договором - є обґрунтованими та законними, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. В задоволенні зустрічних позовних вимогах суд вважає за необхідним відмовити. Оскільки, як вбачається з п. 5.5.1 договору б/н від 12.04.2006 року за несвоєчасне виконання договірних зобов'язань держатель оплачує проценти за повишиною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри якої визначаються тарифами. Судові витрати у справі покладаються на відповідача, згідно ст. ст. 79, 81 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved