Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Український Страховий Дім» (надалі - Страховик) звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 19164,05 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 15.07.11 р. між позивачем та ПАТ «Державний ощадний банк України» (надалі - Банк) було укладено договір добровільного страхування кредитів, за умовами якого було застраховано ризики невиконання чи неналежного виконання зобов'язань за кредитними договорами, укладеними Банком з фізичними особами по програмі «Арсенал», у тому числі і щодо ризиків невиконання чи неналежного виконання зобов'язань за кредитними договором, укладеним Банком з [PERSON] 19.08.08 р. У 2012 році Банк звернувся до Страховика із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку з настанням страхового випадку за даним кредитним договором, а саме у зв'язку із смертю [PERSON], дану подію було визнано страховим випадком та виплачено Банку 19164,05 грн. страхового відшкодування, що дорівнює сумі боргу [PERSON] перед Банком. До відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] та які вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки на момент смерті [PERSON] проживали разом з ним, перейшов обов'язок задовольнити вимоги про відшкодування збитків, завданих спадкодавцем, а до Страховика у зв'язку з виплатою страхового відшкодування перейшло право вимоги, яку мала особа, що одержала страхове відшкодування (Банк). В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, суду подано письмові заперечення проти позовних вимог, які обґрунтовуються тим, що страховий договір в частині страхування ризиків невиконання [PERSON] договірних зобов'язань перед Банком за кредитним договором є нікчемним, оскільки у цій частині укладений після настання страхового випадку, так як на момент укладення договору страхування у [PERSON] вже існував борг за кредитним договором. Крім того, у запереченнях вказується на відсутність доказів охоплення договором страхування кредитних правовідносин Банка з позичальником [PERSON], а також сплати Банком страхових платежів за договором страхування як умови виплати страхового відшкодування. У запереченнях зазначається також про неспівмірність вартості майна, що залишилось після смерті [PERSON], з розміром заявлених позовних вимог. Дані письмові заперечення відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали повністю та з підстав, що у них викладені, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім того, [PERSON] пояснила, що біля двох років до смерті, [PERSON] фактично з сім»єю не проживав, про наявність у нього кредитних зобов'язань перед Банком вона не знала, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, що відкрилась після його смерті, ні вона, ні їх діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] не звертались. Представники залученої судом до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Банку М»ялик В.В. та [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримали позовні вимоги та надали письмові пояснення, у яких зазначається про те, що укладений Банком з Страховиком страховий договір розповсюджується на кредитну угоду, укладену Банком з [PERSON], невиконання ним зобов'язань за кредитним договором є страховим випадком, всі зобов'язання перед Страховиком Банк виконав, а тому правомірно одержав суму страхового відшкодування. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. При цьому суд встановив та врахував наступне. Судом встановлено, що 19 серпня 2008 року між Банком та [PERSON] було укладено договір № 130 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетно-кредитною схемою, за умовами якого [PERSON] відкрито картковий рахунок в установі Банку, а також кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 20000,00 грн., за умови отримання ним пенсії шляхом зарахування її на картковий рахунок, на умовах забезпеченості, строковості та платності, передбачених у договорі. Судом встановлено також, що 15 липня 2011 року між Банком та Страховиком укладено договір добровільного страхування кредитів № КР-11N0023, предметом якого стали майнові інтереси Банку, що пов'язані з невиконанням або неналежним виконанням своїх договірних зобов'язань позичальниками за кредитними угодами в рамках програми «Арсенал», розмір кредиту по яких не перевищує 10 пенсій позичальника. Як вбачається з вищезазначеного договору страхування, страховим випадком є факт завдання збитків Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів за користування кредитом у строки та на умовах, що передбачені у конкретній кредитній угоді, внаслідок неплатоспроможності позичальника, під якою сторони договору страхування розуміють невиконання позичальником умов кредитної угоди по своєчасності сплаті кредиту та процентів за користування кредитом понад десять календарних днів з будь-яких причин, за винятком передбачених страховим договором випадків (п.2.1, 2.4, 4.1, 4.2, 9.1, 9.2 договору страхування). Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 14.08.12 р., [PERSON] [INFO] помер. 27.08.12 р. Банком направлено Страховику повідомлення про настання страхового випадку, з якого вбачається, що позичальник [PERSON] не виконав зобов'язання по кредитному договору № 130 від 19.08.08 р., а саме - у термін до 27.08.12 р. ним не погашено кредит в сумі 19164,05 грн. Одночасно Страховику направлено копії документів у підтвердження існування договірних кредитних правовідносин між Банком та [PERSON] та розміру заборгованості, сплати Банком страхових внесків за договором страхування, а також смерті позичальника. Як вбачається з страхового акту № КР-11/0023/ГО-Рв2, затвердженого керівником Страховика 05.10.12 р., несплату [PERSON] заборгованості за кредитним договором визнано страховим випадком та прийнято рішення сплатити Банку страхове відшкодування у розмірі заподіяних Банку збитків - 19164,05 грн. Дані кошти 05.10.12 р. перераховані Страховиком, що підтверджується копією платіжного доручення № 989 від 05.10.12 р. Статтею 933 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. На підставі вищезазначених норм, 04.02.13 р. Страховиком направлено вимогу спадкоємцям [PERSON] про сплату виплаченого страхового відшкодування в сумі 19164,05 грн., яку отримано 07.02.13 р. Судом встановлено, що на момент розгляду справи відповідачами дану вимогу не задоволено. Судом встановлено також, що [PERSON] не залишав заповіт, а його спадкоємцями першої черги за законом згідно ст.1261 ЦК України є дружина [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Як вбачається з інформації Кузнецовської міської державної нотаріальної контори №30/01-16 від 06.02.13 р. та № 50/01-16 від 27.02.13 р., спадкоємці [PERSON] до нотаріальної контори за прийняттям спадщини, що залишилась після його смерті, не звертались. З пояснень відповідачки [PERSON] судом встановлено і ніким не оспорюється, що на момент розгляду судом даної цивільної справи, будь-яких заяв про прийняття спадщини відповідачі до нотаріальної контори не подавали. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається з інформації Кузнецовського міського сектору УДМС України в Рівненській області № 5611/310 від 28.02.14 р., [PERSON] з 16.01.04 пр. по 21.08.12 р. значився зареєстрованим у квартирі [ADDRESS]. На дату його смерті разом з ним були зареєстровані його дружина [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] З пояснень відповідачки [PERSON] судом встановлено, що ні вона, ні її діти заяв про свою відмову від спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], до нотаріальної контори не подавали. Таким чином, виходячи з положень ст.1268 ЦК України, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є такими, що прийняли спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], оскільки на момент його смерті проживали разом з спадкодавцем та не заявили про свою відмову від спадщини. Натомість, [PERSON] на момент смерті [PERSON] разом з ним не проживав, заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавав, а тому не є таким, що прийняв спадщину після смерті батька, у зв'язку з чим вимоги позивача до нього є безпідставними. Визначаючи вартість майна, одержаного відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] у спадщину, суд встановив наступне. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, згідно ст.1228 ЦК України, право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. З інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 20673575 від 17.04.14 р., виданої реєстраційною службою Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, вбачається, що за [PERSON] зареєстроване право спільної часткової власності на 1/5 частини квартири [ADDRESS], загальна вартість квартири складає 23820,00 грн. Клопотань про призначення експертизи з метою визначення ринкової вартості частки [PERSON] у спільній частковій власності учасники процесу суду не заявляли. З урахуванням цієї обставини,

Outcome: dismissed