Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 10 грудня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н (далі Договір), за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 2900,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка особистим підписом підтвердила, що анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між нею та банком кредитний договір. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг (п.2.1.1.5.5) позичальник зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. При порушенні строків платежів більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову. Оскільки відповідачка свої зобовязання належним чином не виконала, станом на 10.07.2016 року має заборгованість за договором у розмірі 48927,90 грн., із яких: 29165,10 грн. тіло кредиту; 8329,44 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 9440,27 грн. заборгованість за пенею; 700,00 грн. штраф; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2306,09 грн. штраф (процентна складова), з них 1513,00 грн. внесено коштів на погашення заборгованості. Просить суд стягнути з відповідачки 48927,90 грн. заборгованості по кредитному договору та судові витрати у розмірі 1378 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обємі та розглянути справу за його відсутності. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог банку, надавши суду письмові заперечення проти позову згідно яких, банком не надано доказів отримання відповідачкою кредитної картки з терміном її дії, а фотокартка, яка надана позивачем є неналежним доказом, оскільки не містить дати та номеру картки; відсутні докази надання кредитних коштів позичальнику; розрахунки заборгованості є неналежним, оскільки не містять інформацію щодо предмета доказування, відсутні обґрунтування постійної зміни відсоткової ставки, нарахування штрафу та пені за користування кредитом; безпідставне нарахування банком пені та штрафу в сумі 700 грн.; відсутні будь-які докази письмового повідомлення відповідача про зміну відсоткової ставки; крім того, з грудня 2015 року незаконно збільшено тіло кредиту до 25315 грн., хоча в довідці про збільшення кредитного ліміту, збільшень на таку суми не було, матеріали справи не містять жодних доказів надання банком додаткових коштів, або зняття таких коштів позичальником; [PERSON] касиром в ПАТ КБ «ПриватБанк» не працювала. Також у разі встановлення судом підстав пропуску банком строків позовної давності, просив застосувати насідки спливу такого строку. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 10 грудня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, шляхом приєднання (частина перша статті 634 ЦК України). За умовами цього договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 2900 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.10). Вказаний договір складається із анкети - заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом та [PERSON] банку, що підтверджується згодою та підписом відповідачки у анкеті-заяві (а.с.10). 10.12.2012 року підписавши анкету-заяву [PERSON] отримала кредитну картку «Універсальна» із встановленою початковою сумою кредитного ліміту в сумі 300 грн., що підтверджується фото відповідача з карткою (а.с.159 зворот). Термін дії картки становить до серпня 2016 року (а.с.80). Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк (а.с.26 зворот). Пунктом 1.1.7.43 «Умов та правил надання банківських послуг» сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту Клієнта, відкритого в рамках Договору або підпадаючого під дію Договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбачених договором. За наявної у клієнта в момент закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед Банком по Договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед Банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості (а.с.28 зворот). Умовами кредитного договору визначено порядок погашення заборгованості шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі 7 % від суми заборгованості, але не менше 50 гривень, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, що слідує за звітним. Під час укладання кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 30,00 % на рік, далі процентна ставка була змінена з 01.09.2014 року 34,8 % та з 01.04.2015 року 43,2%, що підтверджується наказами банку від 18.08.2014 р. та від 18.02.2015 року (а.с.171, 175-176). Розмір процентної ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно довідки Банку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти [PERSON] за період з 10.12.2012 року по 07.04.2013 року, кредитний ліміт відповідачці неодноразово змінювався, останній раз 07 квітня 2013 року розмір кредитного ліміту було збільшено і встановлено у розмірі 2900 грн (а.с.9). Можливість зміни кредитного ліміту банком передбачений умовами договору, а саме п.2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт (а.с.32). Пунктом 2.1.1.2.4 Умов та правил встановлено, що підписання цього договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.32). За умовами договору відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту як тільки клієнт самостійно підтверджує проведення операції в рахунок ліміту шляхом введення ПІН-коду (в банкоматах) або підписанням чека (розрахунок через РОS-термінал торгової точки), саме в цей момент здійснюється перехід коштів у володіння позичальникові. Доказом зняття [PERSON] коштів з її карткового рахунку є виписка позивача по кредитному рахунку за період з 10.12.2012 року по 07.11.2016 року, яка підписана представником банку та містить печатку ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.156-159). Відповідно до Переліку типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року №578/5, до первинних документів, які фіксують факт виконання держоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах віднесені: виписки банків. Таким чином, банківська виписка має статус первинного документу. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором (а.с.35). Судом встановлено, що відповідач працювала в ПАТ КБ «ПриватБанк» на посаді касира, що підтверджується внутрішнім наказом позивача (а.с.160). Наказом N СП-2011-362 від 07.04.2011 р. затверджено порядок погашення заборгованості по карті касира з заробітної карти касира, в тому числі і за рахунок овердрафту (а.с.160-164). Згідно Наказу N СП-2012-141893 від 31.01.2012 р. змінено порядок погашення заборгованості по карті касира, а саме змінено джерело погашення з заробітної карти на кредитну, а саме згідно пункту 7.2 вищевказаного наказу за договорами на карту для касових операцій зробити доопрацювання за автоматичної привязці як джерело погашення кредитки (а.с.165-167). Згідно наказу ПАТ КБ «ПриватБанк» від 30.11.2015 року [PERSON] було звільнено з банку (а.с.160), а тому заборгованість, що виникла за картою касира була погашена за рахунок кредитної заборгованості позичальника. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом згідно п.2.1.1.12.1 Умов та правил Клієнт сплачує Банку відсотки у подвійному розмірі від визначених в [PERSON], що діють на дату нарахування (а.с.37-38). При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг на суму від 100 грн., Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом (а.с.38). Згідно до встановлених тарифів Банку, розмір пені з 01.04.2015 року складає 0,24 % (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. при виникненні прострочення кредиту/процентам (а.с.171 зворот), до цього часу пеня дорівнювала 5,8%/30+50 грн. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та заборгованих відсотків та комісій (а.с.35 зворот). У порушення зазначених норм закону та умов Договору відповідачка взяті на себе зобовязання за вказаним Договором щодо забезпеченості, строковості та платності отриманого кредиту належним чином не виконала, останній платіж здійснила 23.11.2015 року на суму 200,00 гривень (а.с.8), що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. Згідно розрахунку Банку, станом на 10.07.2016 року відповідачка має заборгованість по кредитному договору №б/н від 10.12.2012 року, а саме: тіло кредиту у сумі 29165,10 грн., по процентам за користування кредитом в сумі 8329,44 грн.; пеня в сумі 9440,27 грн.; штраф в сумі 700,00 грн., а всього на загальну суму 47634,81 (а.с.8). З 01.06.2015 року (дата зміни облікових правил банка) по 10.07.2016 року відповідачкою внесено 1513,00 грн. на погашення заборгованості по кредиту (а.с.8). Крім того, на думку суду, позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідачки штрафу в сумі 700 грн, який було нараховано за період з 14.10.2015 року по 10.07.2016 року є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки Умовами договору не передбачено інших розмірів штрафу ніж ті, що передбачені п.2.1.1.7.6 Умов та правил. Таким чином, станом на 10.07.2016 року відповідачка має заборгованість перед Банком по кредитному договору у сумі 45421,81 грн /47634,811513-700 = 45421,81/(а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. У звязку з систематичним порушенням [PERSON] своїх обовязків зі сплати кредиту відповідно до норм діючого законодавства та умов кредитного договору позивачем було нараховано відповідачці неустойку (штраф), яка станом на 10.07.2016 року становить 2771,09 гривень: 500 грн. штраф (фіксована частина), 2271,09 грн. /45421,81 х5% = 2271,09/ штраф (процентна складова). Відповідно до п.1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) складає 50 років (а.с.28). За визначенням ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутись до суду із вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена ст. 257 цього Кодексу складає три роки, а ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог, в тому числі для стягнення неустойки (штрафу, пені). Перебіг строку позовної даності, згідно ст. 253 ЦК України, починається з наступного дня після календарної дати або настання події з якою пов'язано його початок. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів, згідно ст. 257 ЦК України, починається після сплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - після останнього дня місяця дії картки згідно ст. 261 цього Кодексу (правовий висновок Верховного Суду України у постанові від 19.03.2014р. № 6-14цс14). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін за договором, укладеним у письмовій формі у відповідності до ст. 259 ЦК України. Правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у містах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений, якщо він підписаний стороною (сторонами) / ч.1, 2ст. 207 ЦК України/. За змістом підписаної відповідачем заявки позичальника умова про збільшення строку позовної давності до пятдесяти років (п. 1.1.7.31 Умов) відповідачем не погоджена (а.с.10,28), а тому суду належить виходити із вимог законодавства щодо встановлення загального трирічного строку позовної давності та річного строку позовної давності для застосування неустойки, оскільки за відсутності належних і допустимих доказів про те, що умови про збільшення загального та спеціального строків позовної давності розумів відповідач, підписуючи заяву про надання кредиту та надав згоду на таке збільшення. Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11.03.2015р., № 6-240цс14 від 11.02.2014р. Згідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як зазначено вище, відповідачкою було здійснено останній платіж за кредитним договором 23.11.2015 року в сумі 200 грн., тому строк позовної давності розпочався 24.11.2015 року та спливає: - 24.11.2018 року для стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотків, - 24.11.2016 року для стягнення неустойки (штрафу та пені). Позивач звернувся до суду із даним позовом 31.08.2016 року, що підтверджується конвертом (а.с.55), тобто в межах строку позовної давності, встановленої ст.ст.257, 258 ЦК України. Пунктом 2.1.1.12.10 Правил користування платіжною карткою передбачено, що Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором (а.с.38 зворот). Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Таким чином, оскільки відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором №б/н від 10.12.2012 року щодо своєчасності повернення кредиту та плати за користування кредитом не виконувала, то є підстави для стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 48192,90 грн. / 45421,81+2771,09= 48192,90/. Суд, не приймає до уваги доводи представника відповідача, що [PERSON] не перебувала у трудових відносинах з позивачем, оскільки вони є безпідставними та не підтверджені ніякими доказами, крім того, спростовуються доказами наданими позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно платіжного доручення від 10.08.2016 року №ВООО0В14Е0, КБ «ПриватБанк» сплачено судовий збір в сумі 1378,00 грн (а.с.1). Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково на загальну суму 48192,90 грн, що складає 98% від позовних вимог, тому розмір судового збору, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь Банку складає 1350,44 грн. /1378 грн х 98% : 100 % = 1350,44/.

Outcome: partial