Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулися до суду з позовом, в якому просять стягнути з відповідача в їх користь заборгованість в розмірі 27 930.99 (двадцять сім тисяч дев'ятсот тридцять Доларів США дев'яносто дев'ять центів) Доларів США заборгованості за Договором відновлювальної кредитної лінії № 625/08/1-178 від 04.09.2006 року та 3 654.00 ( три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні сплаченого судового збору, позов мотивують тим, що відповідно до укладеного договору №625/08/1-178 відповідно до якого Кредитор надав Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 19500.00 зі сплатою 13% річних з кінцевим терміном повернення до 03.09.2013 року. Кредитором умови Договору виконано в повному обсязі. Згідно ст.ст. 526, 529 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.3.3.7. Договору кредиту Позичальник зобов'язаний в повному обсязі погашати Транші кредиту в строки, визначені п.1.1.2 цього Договору. Відповідно до п.3.3.9. Договору кредиту передбачено обов'язок Позичальника достроково погасити транші кредиту та сплатити нараховані проценти, комісії, можливі штрафні санкції у випадках визначених п.п.2.12.3,3.2.2.,4.3.,5.4 цього Договору. Станом на 13.05.2015 року загальний розмір заборгованості за Договором кредиту становив:12552,64 Доларів США - заборгованості за тілом кредиту та 9154,67 Доларів США - заборгованості за відсотки. Ст.525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.1ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п.4.1. Договору кредиту передбачено розмір та порядок сплати пені за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом. Так станом на 13.05.2015 року розмір заборгованості Позичальника перед Кредитором по сплаті пені за порушення строків повернення Кредиту та строків сплати процентів становивив 4122.50 Доларів США- пеня за несвоєчасне повернення кредиту та 2101,18 Доларів США - пеня за несвоєчасне повернення відсотків. В забезпечення виконання зобов'язань по даному договору кредиту 05.09.2006 року з [PERSON] був укладений Іпотечний договір за реєстровим №1528, згідно умов якого Іпотекодавець передав в іпотеку Кредитору у якості забезпечення виконання основного зобов'язання, наступне нерухоме майно:квартиру [ADDRESS], загальною площею 58,0 кв.м, житловою площею 32,8 кв.м.. Згідно умов Іпотечного договору від 05.09.2006 року за реєстровим №1528 , за не виконання або неналежне виконання Позичальником умов Договору кредиту, Кредитор має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Так, 18.02.2014 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області винесено рішення по справі №1306/9143/2012, яким звернуто стягнення на заставлене, згідно Іпотечного договору від 05.09.2006 р. за реєстровим №1528, майно, що належить [PERSON] «шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження» з початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності» незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, для задоволення грошових вимог ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 16917,18 доларів США та 11794,49 грн. Відповідно до ч.5 ст.110 ЦК України, позови про захист споживачів можуть пред'являтись також за реєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків і заборгованість за кредитним договором не погашена. Представник позивача - Сухорукова М.Я. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечив повністю, пояснивши тим, що відповідно до рішення від 18.02.2014 року Дрогобицьким міськрайоним судом, задоволено вже вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» забезпечені іпотекою, шляхом стягнення на заставлене майно, що належить гр. [PERSON], за адресою: [ADDRESS] Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з укладеного Договору невідновлювальної кредитної лінії № 625/08/1-178 від 04.09.2006 року відповідно до якого Кредитор - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (правонаступник Акціонерно - комерційного банку соціального розвитку) надав Позичальнику - [PERSON] грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 19500.00 зі сплатою 13% річних з кінцевим терміном повернення до 03.09.2013 року. (а.с.8-15). 05.09.2006 р. між Кредитором, Позичальником та [PERSON] (іпотекодавць) укладено Іпотечний договір за реєстровим №1528, згідно умов якого Іпотекодавець передав в іпотеку Кредитору у якості забезпечення виконання основного зобов'язання, наступне нерухоме майно: квартиру [ADDRESS], загальною площею 58,0 кв.м, житловою площею 32,8 кв.м. (а.с.16-21) Кредитором умови Договору виконано в повному обсязі. Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч.3 ст.61 Цивільного Кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до п.9 Постанови пленуму ВСС від 30.03.2012 №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором ( дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення не предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві(частина перша статті 20 ЦК України, статті 3,4 ЦПК України). Як вбачається з Розрахунку заборгованості за договором №625/08/1-178 від 04.09.2006 року, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору ( а.с.6-11). Згідно ст.ст. 526, 629 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ст.525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов підставний та підлягає задоволенню, оскільки позикодавець вправі вимагати повернення позики, так як позичальник - відповідач, отримавши у власність передані йому позикодавцем - позивачем гроші, став зобов'язаним повернути позикодавцю предмет позики в обумовлений договором позики строк. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені Банком судові витрати, що підтверджуються платіжними дорученнями. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved