Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2021 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на нерухоме майно задоволено частково. Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] в період з 2005 по листопад 2019 рік. Поділено спільне майно [PERSON] та [PERSON] , визнавши: за [PERSON] право власності на 21/100 частку трикімнатної квартири, розташованої по адресу: [ADDRESS] ; за [PERSON] право власності на 79/100 частку трикімнатної квартири, розташованої по адресу: [ADDRESS] . 20.10.2021 представник відповідача адвокат Штабовенко Д.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі. Заява мотивована тим, що загальний розмір витрат відповідача складає 9000,00 грн. Позов задоволено частково та визнано право власності на 21/100 частку спірної квартири. Отже, 9000/50=180 грн. за одну частку. Тому, 180*29=5220 грн. Посилаючись на ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України, просить суд покласти на позивача відповідачем судові витрати розміром 5220 грн. В судовому засіданні представник відповідача підтримав подану заяву. Просить її задовольнити. Позивач в судовому засіданні заперечує проти повного задоволення заяви. Пояснив, що судові втрати відповідача повинні бути зменшеними, відповідно до його розрахунку. Сплачені відповідачем судові витрати в розмірі 9000 розділити на 2 позовні вимоги, і розмір одної позовної вимоги дорівнює 4500 грн. Вартість однієї частки спірної квартири становить 45 грн. ( 4500/100), тому розмір судових витрат пропорційно задоволеним вимогам складає 2610,00 грн.( 45*58 часток відповідача). Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. За вимогами ч. 3 цієї статті суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2021 позовну [PERSON] до [PERSON] , третя особа Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на нерухоме майно - задоволено частково. Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] в період з 2005 по листопад 2019 рік. Поділено спільне майно [PERSON] та [PERSON] , визнавши: за [PERSON] право власності на 21/100 частку трикімнатної квартири, розташованої по адресу: [ADDRESS] ; за [PERSON] право власності на 79/100 частку трикімнатної квартири, розташованої по адресу: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частинами 8, 10 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідачем було сплачено за послуги адвоката 9000 грн., що підтверджується актом приймання-передачі, рахунками та платіжними дорученнями, з яких витікає, що загальний розмір витрат, які поніс позивач у зв`язку з розглядом даної цивільної справи складає 9000 гривень, оскільки позов задоволено частково, тому судові витрати розподіляються наступним чином: 9000 грн. = 100% витрат; позовна вимога позивача = Ѕ частина квартири (50/100). Рішенням суду задоволено вимогу позивача частково, визнано за ним право власності на 21/100 частку у спірному майні. Отже, 9000 витрат/50= 180 грн. за одну частку; відповідно 180х29 часток = 5220 гривень, які підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката для надання правничої допомоги. Суд не погоджується із контр розрахунком позивача з огляду на те, що судом задоволено позовну вимогу нематеріального характеру повністю, а вимогу матеріального характеру частково. Тому, розмір судових витрат повинний бути розрахований лише в межах вимоги матеріального характеру. Позивач невірно розрахував судові витрати із самого початку, оцінивши дві вимоги свого позову порівну (9000/2=4500). Отже, розрахунок позивача є невірним, тому [PERSON] в задоволенні клопотання про зменшення розміру судових витрат слід відмовити. Аналізуючи вищенаведене, враховуючи складність справи та виконання спеціалістом робіт, час, витрачений спеціалістом, обсяг наданих спеціалістом послуг, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в сумі 5220 гривень грн. є доведеними та підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] .

Outcome: approved