Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки, [PERSON], [INFO], у сумі 1 000,00 грн. з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 23 грудня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки, [PERSON], [INFO], у сумі 1 000,00 грн. з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 23 грудня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в сумі 500,00 грн. з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23 грудня 2013 року і до досягнення [PERSON] трьохрічного віку. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з відповідача судові витрати у сумі 243,60 грн. (а.с. 33-34). В апеляційній скарзі відповідач [PERSON], посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про зміну рішення суду в частині стягнення аліментів на дітей, зменшивши їх розмір з 1000 грн. до 390 грн. на утримання [PERSON] та 310 грн. на утримання [PERSON]. У частині задоволених позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини рішення суду скасувати і в позові відмовити (а.с. 37-41). Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду змінити з наступних підстав. Судом встановлено, що з 29 квітня 2006 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружжя проживають окремо, діти проживають разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, мати не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання позивачки та дітей не надає. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є приватним підприємцем, має нерегулярний, мінливий дохід та має можливість сплачувати аліменти на малолітніх дітей і дружину, яка не працює. А згідно із ч.1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Згідно ч. 2,3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі, або за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків дитини, і (або) у твердій грошовій сумі. Крім того згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Однак, визначаючи аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень на кожну дитину та 500 гривень на утримання дружини щомісячно, суд не застосував положення ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України та не врахував матеріальне становище платника аліментів і його можливість сплачувати аліменти в такому розмірі, зокрема розмір стягнутих аліментів перевищує 50% його доходів. Таким чином, суд 1 інстанції не застосував закон, який підлягав застосуванню, тому рішення суду відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні, а розмір аліментів, стягнутих на утримання дружини, - зменшенню із 500гр. до 250гр. щомісячно. У той же час доводи апелянта про те, що на його утриманні знаходиться непрацездатна матір-пенсіонерка, не являються підставою для зменшення розміру аліментів, стягнутих на дітей, оскільки мати отримує пенсію, а дохід відповідача за 2013 рік складає 65 000гр., що зазначено ним власноручно у податковій декларації (а.с.26-29). Посилання в апеляційній скарзі на те, що доходи від підприємницької діяльності у подальшому можуть зменшитись - не являється підставою для скасування чи зміни рішення суду, оскільки вказана обставина не свідчить про незаконність рішення, а являється підставою для звернення із позовом про зменшення розміру аліментів за наявності законних підстав. Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не спростовують правильність висновків суду у частині стягнення аліментів на малолітніх дітей, тому у цій частині рішенняч суду слід залишити без змін.

Outcome: partial