Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 15.02.2019 та уточнено 04.06.2019, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця, в якій просило стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.05.2011 в розмірі 3129,71 грн., який укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , який помер [INFO] , та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. Вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.05.2011 [PERSON] отримав у АТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк) кредит у розмірі 11000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [INFO] позичальник - [PERSON] помер. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № б/н від 04.05.2011 не виконав, у зв`язку з чим станом на дату його смерті [INFO] утворилась заборгованість у розмірі 3129,71 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту. Зазначає, що 25.09.2017 на виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України, було направлено претензію кредитора до Шостої криворізької державної нотаріальної контори. 13.10.2017 ними отримано відповідь Шостої криворізької державної нотаріальної контори, у зв`язку з наданою інформацією 09.01.2019 позивачем було направлено [PERSON] та [PERSON] лист-претензію, в якому Банк пред`явив свої вимоги про сплату боргу за вказаним кредитним договором, на яку останніми ніяких дій виконано не було, тому враховуючи зазначене, АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.05.2011 у розмірі 3129,71 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів сплачені при подачі позову судові витрати - 1921 грн. судового збору. Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання представник позивача Савіхіна А.М. не з`явилася, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, якою просить відмовити у позові та розгляди справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, якою просить відмовити у позові та розгляди справу за його відсутності. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 09-30 год. 17.04.2019, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 17.04.2019 відкладено розгляд справи до 09-30 год. 10.05.2019, у зв`язку з неявкою відповідачів, які про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 10.05.2019 ухвалою суду відкладено розгляд справи, у зв`язку з неявкою сторін на 09-30 год. 10.06.2019. 10.06.2019 постановлено ухвалу суду про доручення до матеріалів справи уточнену позовну заяву та про відкладення розгляду справи до 09-00 год. 06.08.2019. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із копії укладеної та підписаної 04.05.2011 [PERSON] анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», згідно якої Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 9-43). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданим Тернівським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 165 від 03.02.2017 (а.с. 49). Позичальник [PERSON] у повному обсязі не виконав взяті на себе грошові зобов`язання за кредитним договором від 04.05.2011, судом встановлено, що станом на день його смерті [INFO] заборгованість за спірним договором за розрахунками позивача склала 3129,71 грн., яка складається з: 3129,71 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту (а.с. 106-108). 25.09.2017 позивачем було направлено претензію кредитора за вих. № SAMDNWFC00004866729 від 09.09.2017 до Шостої криворізької державної нотаріальної контори, в якій просив повідомити, чи заводилась спадкова справа після померлого боржника, включаючи кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину (а.с. 52). 13.10.2017 Банком отримано відповідь від Шостої криворізької державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , була заведена спадкова справа за реєстраційним № 616/2017 (а.с. 53). 09.01.2019 за вих. № SAMDNWFC00004866729 від 27.12.2018 до [PERSON] та [PERSON] було направлено листи-претензії з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором (а.с. 54-59). На запит суду, державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори 10.06.2019 надано листа та інформаційну довідку зі Спадкового реєстру від 29.05.2019, відповідно до якої після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , до Шостої криворізької державної нотаріальної контори 28.09.2017 з претензією кредитора звернувся ПАТ КБ «ПриватБанк», та 24.05.2018 з претензією кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк», крім ПАТ КБ «ПриватБанк» з заявою про прийняття або відмову від спадщини після смерті [PERSON] до Шостої криворізької державної нотаріальної контори ніхто не звертався, заповіт від імені [PERSON] Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою не посвідчувалися та свідоцтво про право на спадщину ще не видано (а.с. 116-118). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч. 1, 2 ст.1223 ЦК України). Коло спадкоємців за законом, черговість спадкування ними визначена ст.ст. 1258, 1261-1255 ЦК України. Згідно ч.1, ч.2 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За ст.ст. 1261, 1263, 1264, 1265 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, відповідно до ч. 3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як роз`яснено у пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця. Абзацом 2 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що відповідачі є спадкоємцями після смерті [PERSON] Відсутні дані про те, ким доводиться [PERSON] та [PERSON] померлому. Відповідно до листа № 1674/02-14 від 29.05.2019 та інформаційної довідки наданої Шостою криворізькою нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] спадкова справа заведена за № 616/2017 за претензією кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк», яка надійшла на адресу нотаріальної контори 28.09.2017 та 24.05.2018, крім ПАТ КБ «ПриватБанк» з заявою про прийняття або відмову від спадщини після смерті [PERSON] до Шостої криворізької нотаріальної контори ніхто не звертався, заповіти від імені [PERSON] . Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою не посвідчувалися, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 116-118). Обґрунтовуючи позовні вимоги саме покладенням на спадкоємців обов`язку сплатити заборгованість в межах вартості спадкового майна, АТ КБ «ПриватБанк» не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та щодо його вартості. Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 13 лютого 2019 року у цивільній справі № 336/5443/16 та від 13 березня 2019 року у цивільній справі № 360/1568/16-ц. Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що після смерті [PERSON] залишилось будь-яке спадкове майно та не надано доказів наявності спадкової маси, її вартості, та фактичного прийняття відповідачами спадщини після смерті боржника [PERSON] , крім того, згідно листа нотаріальної контори була заведена спадкова справа за претензією позивача, та крім ПАТ КБ «ПриватБанк» з заявою про прийняття або відмову від спадщини після смерті [PERSON] до Шостої криворізької нотаріальної контори ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, тому суд вважає у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Крім того, непред`явлення кредиторами у встановлені ст. 1281 ЦК України претензій погашає належні їм права вимоги, в той час як сплив строку позовної давності є підставою для відмови у позові, що передбачено ч. 4 ст. 267 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, АТ КБ «ПриватБанк» дізнався про відкриття спадщини лише 09.09.2017, коли звернувся до нотаріальної контори, відповідно до листа - претензії за вих. № SAMDNWFC00004866729, тому право вимоги у позивача виникло 09 вересня 2017 року, однак позивач звернувся до суду лише 18 лютого 2019 року, тобто з пропуском шестимісячного строку на право пред`явлення вимоги до спадкоємця, відповідно до вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 8 квітня 2015 року в справі № 6-33цс15 Верховний Суд України зазначив, що «оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Недотримання кредитором передбачених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення вимог (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців». На підставі ст.ст. 526, 549, 610, 611, 626, 628, 629, 638, 639, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed