Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Стаття 4 ЦПК України\~надає кожній особі право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, підставою для захисту прав в судовому порядку є їх порушення, оспорювання чи невизнання іншими особами. Стаття 13 ЦПК України\~вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 43 Цивільного кодексу України встановлено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. При цьому під останніми відомостями про фізичну особу, яка визнана безвісно відсутньою, слід розуміти відомості, які надала сама про себе така особа, відомості, отримані від інших осіб. За статтею 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 2 п. 3 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Статтею 305 ЦПК України встановлено, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцем знаходження її майна. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] є донькою заявниці [PERSON] , та зареєстрована у квартирі [ADDRESS] (а.с.6-7, 31). [PERSON] має доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області 21.01.2014 року, актовий запис № 82 (а.с.8). Відомості про батька записані відповідно до с.1 ст.135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с.9). Як вбачається з витягу сторінки мережі інтернет шляхом розміщення інформації у соцмережі «Фейсбук», Громадською організацією «Альтернатива» розміщено повідомлення про розшук [PERSON] (а.с.11). Відповідно до довідки Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області, проводяться розшукові заходи щодо встановлення місцезнаходження безвісті зниклої громадянки [PERSON] , [INFO] , перебуває у розшуку як «безвісно зникла особа», котра оголошена у розшук, заведено ОРС категорії «Розшук» № 40-297 від 15.04.2015 року. Станом на 18.11.2020 року місцезнаходження [PERSON] не встановлено, розшукові заходи встановлюються (а.с.12). Рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради № 225 від 21.03.2018 року, [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.14). Рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради № 345 від 16.05.2018 року, [PERSON] було призначено опікуном над [PERSON] (а.с.13). Рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради № 638 від 19.09.2018 року, [PERSON] надано дозвіл на нотаріальне укладення договору купівлі-продажу 2/3 часток квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належить йому на праві власності, і право користування якою має малолітня [PERSON] , [INFO] , з одночасним укладанням договору купівлі-продажу житлового будинку з земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] . А також, надано дозвіл [PERSON] на нотаріальне укладання договору купівлі-продажу 1/3 частки вказаної квартири, яка належить їй на праві власності, і право користування якою має малолітня [PERSON] , [INFO] (а.с.15-16). Як вбачається з довідки виконавчого комітету Біленьківської селищної ради № 4639 від 24.11.2020 року щодо реєстрації місця проживання осіб, за відомостями виконавчого комітету Біленьківської селищної ради за адресою: [ADDRESS] , станом на 24.11.2020 року зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , всього 3 особи (а.с.10). Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради від 15.02.2021 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з 01.01.2014 року перебувала на обліку як отримувач допомоги одиноким матерям, допомоги на догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, допомоги при народженні дитини, державної допомоги малозабезпеченим сім`ям, на доньку [PERSON] , [INFO] . Особова справа одержувача допомоги знята з обліку у зв`язку з наданням статусу дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.44). За даними Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, відомостей про перетинання державного кордону громадянином України [PERSON] , [INFO] , у період з квітня 2015 року по 23.02.2021 року в базі даних не виявлено. Відповідно до пункту 29 Положення інформація у базі даних щодо відомостей про громадян України, іноземців та осіб без громадянства зберігається протягом п`яти років (а.с.48). Відповідно до даних Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.02.2021 року, [PERSON] , [INFO] , на обліку в органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію згідно чинного законодавства не отримує (а.с.50). За інформацією Головного управління державної міграційної служби України в Донецькій області від 15.02.2021 року, [PERSON] , [INFO] , значиться знятою з реєстрації місця проживання з 06.11.2018 року з адреси [ADDRESS] на підставі паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Краматорським МВ ГУМВС України в Донецькій області від 27.07.2012 року. Додатково зазначено, що зазначена особа знаходиться у розшуку за кримінальною справою № 40-297 від 15.04.2015 року (особа, яка переховується від суду) за повідомленням ГУНП України в Донецькій області (а.с.52). Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що є батьком заявниці, мешкають з нею в одному будинку. Останній різ він бачив [PERSON] у квітні 2015 року, коли приїхав в гості до доньки [PERSON] . Наступного дня йому донька подзвонила і повідомила, що онука пропала, ввечері невідомі викрали її. Подружка онуки давала пояснення в поліції, що бачила, як невідомі затягнули онуку в машину, но потім подружка також зникла. Після цього більше нічого про онуку невідомо. Згідно з ч.1 ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості. Відповідно до імперативних положень ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. При розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ № 72641734). Отже, з урахуванням сукупності вищевикладеного та аналізу наявних у справі доказів в сукупності з показаннями допитаного свідка, з огляду на практику Верховного Суду щодо розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою, суд дійшов висновку, що за таких обставин, коли визнання фізичної особи безвісно відсутньою необхідне заявнику для можливості реалізації отримання додаткових соціальних пільг на онуку, відомості з місця проживання [PERSON] відсутні більше року та те, що фактичне місце її перебування невідоме, заяву [PERSON] слід задовольнити. Враховуючи наявні матеріали справи, пояснення заявника [PERSON] , останнім днем отримання відомостей про місце перебування [PERSON] є квітень 2015 року, відповідно, початком безвісної відсутності [PERSON] слід вважати дату - 01 травня 2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved