Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивач) подав до суду позов до [PERSON] (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Новороздільської міської ради Львівської області, в якому просить зобов`язати [PERSON] не чинити йому перешкод як батьку в спілкуванні та побаченнях з неповнолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , та встановити наступний порядок його участі у вихованні доньки, шляхом надання систематичних побачень та можливості вільного спілкування з нею згідно встановленого органом опіки та піклування графіку (порядку) побачень: кожну першу та третю п`ятницю місяця забирати з 14 год 00 хв. та повертати кожну першу та третю неділю місяця до 19 год 00 хв.; кожен понеділок та середу тижня з 14 год. 00 хв до 19 год. 00 хв; один місяць під час літніх канікул для оздоровлення дитини (з можливістю поїздки на море, в гори тощо); можливість бачити дитину у день її народження протягом трьох годин; зобов`язати відповідача завчасно повідомляти про зміну місця проживання та будь-які інші обставини, що мають суттєве значення для належного та своєчасного виконання даного графіку та стягнути із відповідачки в його користь понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що з 13.01.2009 по 17.05.2018 він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 17.05.2018 розірваний. За час шлюбу в них народилася донька [PERSON] , [INFO] , котра після розірвання шлюбу фактично проживає разом з матір`ю. На підставі рішення Миколаївського районного суду Львівської області він сплачує аліменти на користь відповідачки на утримання доньки в розмірі ј частки від його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.03.2018. За повний календарний рік він сплатив аліменти в розмірі 39\~149,34 грн. Колишня дружина постійно чинить йому перешкоди у будь-яких намаганнях бачитися з донькою, спілкуватися з нею, можливості брати участь у її вихованні. Ці дії мають систематичний характер, продовжуються незважаючи на рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області, як органу опіки та піклування №109 від 15.05.2018 «Про встановлення порядку побачень [PERSON] із [PERSON] ». Він неодноразово звертався до поліції та органу опіки та піклування, однак реальних повноважень щодо виконання цього рішення орган опіки та піклування не мають. Відповідачка правом на подання відзиву не скористалася. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю. Представник позивача позов підтримала повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просить суд його задовольнити. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Заяви, клопотання учасників справи. Представником третьої особи подано клопотання про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову (а.с.50-51, 64-65). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 31.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.43-44). Ухвалою підготовчого засідання від 23.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.55-56). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/973/19 відповідачки [PERSON] (а.с.71, 72). Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 17.05.2018 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.9). Згідно з розрахунком заборгованості від 19.04.2019 по ВП №56893128, боржнику [PERSON] нарахована заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , станом на 01.04.2019 у сумі 40\~668,08 грн, з якої ним сплачено 39\~149,34 грн. Заборгованість боржника [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01.04.2019 становить 1\~518,74 грн (а.с.10-11). Рішенням Новороздільської міської ради Львівської області №109 від 15.05.2018 встановлено порядок побачень [PERSON] з його донькою [PERSON] : кожну першу та третю п`ятницю місяця забирати з 14 год 00 хв. та повертати кожну першу та третю неділю місяця до 19 год 00 хв.; кожен понеділок та середу тижня з 14 год. 00 хв до 19 год. 00 хв; один місяць під час літніх канікул для оздоровлення дитини (з можливістю поїздки на море, в гори тощо); можливість бачити дитину у день її народження протягом трьох годин (а.с.12). Заяви [PERSON] та лист Новороздільського ВП ГУ НП у Львівській області свідчать про його звернення до Начальника служби у справах дітей та начальника Новороздільського ВП ГУ НП у Львівській області щодо перешкод, які чиняться йому [PERSON] в побаченнях та спілкуванні з його дитиною [PERSON] (а.с.13, 14). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з перешкодами, які чинить матір, з якою проживає дитина, батькові у спілкуванні з дитиною та її вихованні, ухиляючись від виконання рішення органу опіки та піклування. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України (далі СК України), Закону України «Про охорону дитинства» (далі Закон №2402-III) та Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року. Так, частинами 1 та 3 статті 51 Конституції України встановлено, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з приписами частин 1 та 2 статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Статтею 15 Закону №2402-III визначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Зважаючи на приписи частини 2 статті 10 ЦПК України, суд враховує норми Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі Конвенція). Так, статтею 18 Конвенції визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з статтею 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Положеннями статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. З огляду на приписи частини 4 статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд враховує практику Європейського суду з прав людини як джерело права (далі ЄСПЛ). Так, ЄСПЛ зауважує, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним («Mamchur v. Ukraine» («Мамчур проти України») (Заява № 10383/09), №10383/09, §100, Страсбург, від 16 липня 2015 року). Також, ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків («Hunt v. Ukraine» («Хант проти України») Заява N 31111/04, §54, Страсбург, від 07 грудня 2006 року). Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом матір`ю. Шлюб між сторонами розірвано і вони проживають окремо. Рішенням Виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області №109 від 15.05.2018 встановлено порядок побачень [PERSON] з його донькою [PERSON] , [INFO] , згідно визначеного у цьому рішенні графіка. Суд зазначає, що системний аналіз застосованих ним міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України дає підстави вважати, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Такий висновок повністю узгоджується з правовими висновками Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі №487/2621/17-ц та від 03 лютого 2021 року у справі №140/1984/19. Надаючи оцінку аргументам позивача суд зауважує, що наявні у матеріалах справи безпосередньо досліджені судом докази (заяви та лист Новороздільського відділення поліції) дають підстави дійти висновку про наявність у позивача перешкод у побаченнях та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , які чиняться матір`ю дитини [PERSON] . У свою чергу такі дії зі сторони відповідачки свідчать про ухилення нею від виконання зазначеного вище рішення органу опіки та піклування. Також, суд звертає увагу на те, що [PERSON] виконує обов`язки щодо утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , сплачуючи аліменти (заборгованість по сплаті аліментів, з огляду на сплачену ним суму, є незначною) і судом не здобуто фактичних даних, які б свідчили про незадовільний стан психічного здоров`я батька, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами чи про наявність інших обставин, які б могли негативно вплинути на дитину. Проаналізувавши рішення Виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області №109 від 15.05.2018 суд зазначає, що встановлений у ньому графік побачень батька з дитиною не порушує принципу рівності прав батьків щодо дитини і, на переконання суду, відповідає якнайкращим інтересам дитини. Надати оцінку аргументам відповідачки суд позбавлений можливості, оскільки такі нею не наведені. Зважаючи на викладене, суд доходить переконання, що право батька дитини на побачення і спілкування з нею порушується відповідачкою, оскільки останньою чиняться позивачу перешкоди у цьому, тому позов в частині зобов`язання [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] в спілкуванні та побаченнях з неповнолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , шляхом надання систематичних побачень та можливості вільного спілкування з нею згідно встановленого органом опіки та піклування графіку побачень (кожну першу та третю п`ятницю місяця забирати з 14 год 00 хв та повертати кожну першу та третю неділю місяця до 19 год 00 хв; кожен понеділок та середу тижня з 14 год 00 хв до 19 год 00 хв; один місяць під час літніх канікул для оздоровлення дитини (з можливістю поїздки на море, в гори тощо); можливість бачити дитину у день її народження протягом трьох годин) підлягає задоволенню повністю. Водночас, суд зазначає, що позовна вимога про зобов`язання відповідачку завчасно повідомляти про зміну місця проживання та будь-які інші обставини, що мають суттєве значення для належного та своєчасного виконання даного графіку не ґрунтується на вимогах закону і покладає на відповідачку додатковий (надмірний) тягар вчинення дій, які не передбачені нормативно-правовими актами. Суд звертає увагу на те, що у разі набрання цим рішенням законної сили, такий обов`язок випливатиме з однієї з основних засад цивільного судочинства, а саме: обов`язковості судового рішення, згідно з якою рішення суду, яке набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України (стаття 18 ЦПК України). З огляду на викладене зазначена позовна вимога задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб батьки не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати, насамперед, її інтересам. На підставі статті 51 Конституції України, статей 7, 19, 141, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України, статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» та

Outcome: partial