Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом (з урахуванням уточнень від 15.03.2017 року), в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] збитки в розмірі 53 292,35 грн., з яких: збитки у вигляді оплати послуг з газопостачання - 11 152,27 грн., збитки у вигляді оплати послуг енергопостачання - 3500,08 грн., збитки у вигляді оплати послуг водозабезпечення - 1140,00 грн., упущена вигода у вигляді неотриманої орендної плати за 15 місяців - 37 500,00 грн.; моральну шкоду в розмірі 1500,00 грн.; судові витрати у вигляді судового збору 551,21 грн. та витрат на правову допомогу, розмір яких буде уточнений в ході спору актом про надання послуг адвокатом. На обґрунтування уточнених позовних вимог посилалася на те, що 24.06.2015 року вона отримала спадщину за заповітом після смерті свого батька [PERSON], спадщина складається з 63/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. У вказаному будинку батько проживав разом з її сестрою, відповідачем по справі [PERSON], чоловіком та сином останньої, однак мав з нею гострі конфліктні відносини. Після того, як батька побив чоловік сестри та він потрапив до лікарні, відповідач добровільно виїхала з будинку разом з сім'єю, щоб батько відмовився в поліції від своєї заяви. Проте після смерті батька відповідачка знову вселилися в будинок з чоловіком та сином, не приймая до уваги зміст заповіту померлого на користь позивачки. Після оформлення спадщини позивачка пропонувала відповідачці продати будинок та за рахунок отриманих грошей забезпечити її житлом, проте [PERSON] від вказаної пропозиції відмовилася, продовжила протиправно займати будинок, від укладення з позивачкою договору найму житла ухиляється. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.08.2016 року [PERSON] виселено з дітьми зі спірного будинку. Також вказаним рішенням встановлений факт самовільно без згоди позивача вселення і проживання в будинку відповідача з її дітьми. За рішенням суду відкрито виконавче провадження, проте рішення суду не виконується відповідачем і вона продовжує безоплатно користуватися її власністю. За час користування будинком відповідачкою утворилися борги з оплати житлово-комунальних послуг, які були оплачені за власний рахунок позивачки. 01.09.2015 року позивачка направила відповідачу письмову пропозицію укласти договір оренди. З часу направлення такої пропозиції минуло 15 місяців. Середня орендна плата за найм аналогічного житла в аналогічному районі становить приблизно 2500 грн. Отже, на погляд позивачки, упущена вигода становить у вигляді неотриманої орендної плати становить 37500,00 грн. з розрахунку множення місячної орендної плати 2500 грн. на 15 місяців. Спричинену моральну шкоду позивач оцінює в 1500,00 грн. Моральна шкода полягає в тому, що, порушуючи права позивача як власника, відповідач призвела до зміни звичайного укладу її життя, вона вимушена заробляти гроші для оплати житла та позбавлена можливості отримувати додатковий дохід у вигляді орендної плати за свій будинок. Через нервове напруження позивач погано спить, приймає заспокійливі медикаменти, має регулярний головний біль, переживає, що комунальні підприємства звернуться до неї з позовами про стягнення заборгованості за комунальні послуги за адресою її будинку, в якому вона не проживає. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 14.02.2017 року, викладені вище обгрунтування позову в судовому засіданні підтримали. 15.02.2018 року у судовому засіданні представником позивача - адвокатом [PERSON], було заявлено клопотання про відмову від позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] збитків у вигляді оплати послуг енергопостачання у розмірі 3500,08 грн., яке було підтримано самою позивачкою [PERSON] Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання 15.02.2018 року не з'явилися, про день та час слухання справи сповіщалися своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомили. До початку вказаного судового засідання представник позивача [PERSON] надав письмову заяву про відкладення слухання справи у зв'язку із зайнятістю у розгляді інших справах однак на підтвердження вказаного клопотання та поважності причини неявки в судове засідання не надав жодних підтверджень. В матеріалах справи містяться письмові заперечення відповідача проти позову (з урахуванням уточнень від 10.04.2017 року), в яких представник відповідача посилається на те, що відносно заборгованості з оплати газопостачання нібито за час проживання відповідача у спірному будинку у розмірі 11152,27 грн. не можливо визначити за який період утворилася вищевказана заборгованість. Відповідачу не зрозуміло чому саме вона повинна сплачувати всю заборгованість за газопостачання у розмірі 11152,27 грн. у повному обсязі та де докази нарахування заборгованості з газопостачання та за який період, докази її сплати за рахунок позивача. Вказує, що ні якої письмової пропозиції від 01.09.2015 року позивача про укладення договору не отримувала. Також не зрозуміло з яких саме міркувань позивач вказує на те, що середня орендна плата за найм аналогічного житла в аналогічному районі становить приблизно 2500 грн. та чому вона вважає це упущеною вигодою у вигляді недоотриманої орендної плати. Крім того, вказує, що позивачем не доведено наявність моральної шкоди, негативні наслідки, яких вона зазнала внаслідок цієї шкоди та причинно-наслідковий зв'язок між моральною шкодою та негативними наслідками, які настали. Тому у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі. 17.02.2017 року на адресу суду надійшло письмове клопотання позивача [PERSON] про виклик свідків [PERSON], [PERSON] 17.02.2017 року на адресу надійшла заява позивача [PERSON] про залучення в якості письмових доказів копій платіжних документів про оплату позивачем вказаної в позові заборгованості за газопостачання, документи щодо проведення фактичного виселення відповідача та стосовно середньої вартості оренди нерухомості. 17.02.2017 року на адресу суду надійшло письмове клопотання представника відповідача [PERSON] про виклик свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та витребування з ПАТ «Харківміськгаз» роздруківки виникнення заборгованості по місячно станом на 01.07.2016 року. 15.03.2017 року надійшла заява позивача [PERSON] про залучення до матеріалів справи відомостей нарахувань за послуги з газозабезпечення, а також звіт про середню вартість оренди житла, копію акту відключення від газопостачання, підписаний відповідачем. 10.04.2017 року надійшла заява представника відповідача [PERSON] про витребування з ТОВ «Харківміськгаз» розрахунку виникнення заборгованості щомісячно (нарахування та сплати) за послуги газопостачання станом на 21.02.2017 року за особистим рахунком [NUMBER], відкритий на ім'я [PERSON] 15.02.2018 року у судовому засіданні представником позивача - адвокатом [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 14.02.2017 року, заявлено клопотання про відмову від частини позовних вимог, а саме стягнення з відповідача [PERSON] збитків у вигляді оплати послуг енергопостачання у розмірі 3500,08 грн. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.02.2018 року закрито провадження в частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] збитків у вигляді оплати послуг енергопостачання у розмірі 3500 грн. 08 коп. Встановлені судом обставини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 24.06.2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Жамойда Г.М., зареєстрованого в реєстрі за № 878, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], який помер [INFO], є [PERSON] Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з 63/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці за цією же адресою. Житловий будинок літ.А-І має житлову площу 93,9 кв..м, загальну 171,7 кв.м. При будинку є надвірні будівлі: гараж - літ.Л, льох - літ.М, льох - літ.Х, вбиральня - літ.Р, вбиральня - літ. Ф, душ - літ. Т, сарай - літ.У, лавіс - літ.Ц, огорожа - № 1,6-10, водопровод - №11, зливна яма - №12,13, а.с. 21. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 24.06.2015 року, власником 63/100 часток житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] Положеннями ч.4 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Із змісту рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.08.2016 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення першкод у здійснені права власності. Виселення та зняття з реєстраційного обліку, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення сервітуту, визнання права постійного проживання та користування житловим приміщенням, встановлено, що після смерті [PERSON] в будинку [ADDRESS] проживала його дочка [PERSON], яка у вказаному будинку зареєструвала своїх неповнолітніх дітей. З метою досудового врегулювання 01.09.2015 року [PERSON] направляла на ім'я [PERSON] письмову пропозицію укласти нотаріально посвідчений договір найму житла строком на 6 місяців, в якому мали бути врегульовані питання щодо оплати комунальних послуг та орендної плати, проте відповідачка ухилилась від укладення такого договору та у визначений час 05.10.2015 року о 16 год. 30 хв. до нотаріуса [PERSON] не прибула. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.08.2016 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності, виселення та зняття з реєстраційного обліку були задоволені частково, [PERSON], [PERSON]., [INFO], [PERSON], [INFO], визнано такими, що втратили право користування 63/100 частинами житлового будинку [ADDRESS], виселено [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], із 63/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення. У задоволенні іншої частини позовних вимог [PERSON] відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1038 грн. 41 коп., на користь держави - 63 грн. 99 коп. У задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] про встановлення сервітуту, визнання права постійного проживання та користування житловим приміщенням відмовлено, а.с. 10-12. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10.10.2016 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.08.2016 року змінено, скасувано рішення в частині визнання [PERSON], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловими приміщеннями 63/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою.: [ADDRESS], і в задоволенні позову в цій частині [PERSON] відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін, а.с. 13-19. У зв'язку із виконанням рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.08.2016 року Фрунзенським відділом державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрито виконавче провадження № 52994580. Постановою головного державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Комар Г.В. закінчене виконавче провадження № 52994580 у зв'язку із виконанням боржником у повному обсязі рішення суду. Виведено в окреме провадження постанову № 52994580 від 31.01.2017 року про стягнення з боржників витрат виконавчого провадження в розмірі 65,00 грн., а.с. 47- 48. При цьому з акту головного державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Комар Г.В. встановлено, що фактичне виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.08.2016 року в частині виселення [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], із 63/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення, відбулося 26.12.2016 року, а.с.31. З наданих ПАТ «Харківміськгаз» даних щодо нарахувань та оплати за газопостачання вбачається, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], проводилися нарахування за користування газопостачанням. Заборгованість за газопостачання станом на 30.12.2016 року, тобто за період після смерті [PERSON] та до виселення в примусовому порядку [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], становить 11 152,27 грн., а.с. 122-123. На підтвердження сплати вказаної заборгованості за власний рахунок з боку позивачки [PERSON] суду надано відповідну платіжну квітанцію від 20.01.2017 року, а.с.47. Відповідно до зведеної картки абонента [PERSON] за адресою споживання послуг водопостачання та водовідведення: [ADDRESS], заборгованість за водопостачання та водовідведення за період після смерті [PERSON] та до виселення в примусовому порядку [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], становить 1062,04 грн., а.с. 69. На підтвердження погашення заборгованості за власний рахунок з боку позивачки [PERSON] суду надано відповідну платіжну квітанцію від 21.02.2017 року, а.с. 68. Норми права, що підлягають застосуванню. З пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 13 наведеного Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно із статтею 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін (частина перша). Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги (частина друга). Відповідно до п.2 ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у разі порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з ч.1-2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування завданої внаслідок порушення її прав моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях у зв'язку з ушкодженням здоров'я та у душевних стражданнях у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до п. 3 роз'яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Як передбачено ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (далі - Закон). Згідно зі ст. 1 Закону розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У п. 47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позиція суду. ПАТ «Харківміськгаз» надано дані про нарахування та оплату за газопостачання в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], за період з 2014-2017 роки. З вказаної довідки вбачається, що після смерті [PERSON] [INFO] в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], здійснювалося використання природного газу влаштованим гзовим обладнанням : АГВ, котел, ПГ-2, ПГ-4, лічільник. Заборгованість за газопостачання станом на 30.12.2016 року становить 11 152,27 грн., а.с. 122-123. На підтвердження сплати вказаної заборгованості за власний рахунок з боку позивачки [PERSON] суду надано відповідну платіжну квітанцію від 20.01.2017 року, а.с.47. З врахуванням того, що за наслідками судового розгляду справи встановлено, що після смерті [PERSON] [INFO], позивачка [PERSON] фактично не користувалася житловим приміщеням за адресою: [ADDRESS], в якому мешкала відповідачка по справі [PERSON] аж до часу її виселення в примусовому порядку органами державної виконавчої служби 26.12.2016 року, витрати позивачки за спожитий відповідачкою природний газ 11 152,27 грн. підлягают стягненню у зазначеному розмірі. Відповідно до зведеної картки абонента [PERSON] за адресою споживання послуг водопостачання та водовідведення: [ADDRESS], заборгованість за водопостачання та водовідведення станом на 31.12.2016 року становить 1 062,04 грн. На підтвердження погашення заборгованості за власний рахунок з боку позивачки [PERSON] суду надано відповідну платіжну квітанцію від 21.02.2017 року, а.с. 68. З мотивів, зазначених судом вище, а саме, що після смерті [PERSON] [INFO], позивачка [PERSON] фактично не користувалася житловим приміщеням за адресою: [ADDRESS], в будинку без її згоди мешкала відповідачка аж до часу її виселення в примусовому порядку органами державної виконавчої служби 26.12.2016 року, витрати позивачки за спожиті послуги водопостачання та водовідведення відповідачкою підлягают стягненню у сумі 1 062,04 грн. В задоволенні позовних вимог про стягнення витрат за послуги водопостачання та водовідведення після 01.01.2017 року суд відмовляє, тому що твердження [PERSON] щодо наступного неправомірного вселення [PERSON] у житловий будинок після виселення органами державної виконавчої служби не знайшли свого належного підтвердження в ході судового розгляду справи. Вирішуючи питання обгрунтованості позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] упущеної вигоди у вигляді неотриманої орендної плати суд зазначає наступне. При обчисленні (визначенні) розміру упущеної вигоди першочергове значення має визначення достовірності (реальності) тих доходів, які потерпіла особа передбачала отримати за звичайних умов цивільного обороту. Обов'язок щодо доведення розміру тих доходів, яких особа отримала б у випадку непосягання на її право, покладається на позивача. Під час розгляду справи позивачем суду не було надано доказів, які б свідчили про її можливість реально одержати доходи від здачі житлового приміщення в оренду. Доказів стосовно того, що позивачем, як власником спірного будинку, з кимось укладався договір оренди цього житлового приміщення, ними визначалась якась конкретна сума орендної плати, суду не надавалось, у зв'язку з чим відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 37500,00 грн. Крім того, суд приймає до уваги, що позивачкою взагалі не доведено факту заподіяння їй моральної шкоди, зокрема, завдання фізичного болю або душевних страждань (за змістом ст. 23 ЦК України), не доведено наявності причинно-наслідкового зв'язку між діями або бездіяльністю відповідача та настанням у неї фізичних або душевних страждань, тобто не надано належних та допустимих доказів завдання їй моральної шкоди і саме діями або бездіяльністю відповідача. Висновки суду за результатами розгляду справи. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за послуги з газопостачання у розмірі 11 152,27 грн. та заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 1062,04 грн. В частині стягнення з відповідача упущеної вигоди у розмірі 37500,00 грн. та моральної шкоди суд приходить до висновку про необхідність відмовити в цій частині. Судові витрати. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Згідно квитанцій позивачем сплачений судовий збір у розмірі 641,21 грн. Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження витрат на правову допомогу, не вказану сума витрат на правову допомогу, яку необхідно стягнути з відповідача, тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: partial