Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія « Універсальна», звернулося в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди», яку позивач зазнав внаслідок виплат по договору страхування (Каско) № 3014/200/000720 від 08.11.2010 року укладеного між позивачем та власником пошкодженого автомобіля «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER]. Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 99311,36грн. матеріальних збитків, та 993,11грн. судового збору, понесених позивачем по виплаті страхового відшкодування у зв'язку з настанням страхового випадку у дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 05.05.2011 року, за участю транспортного засобу відповідача «Москвич-2140», реєстраційний номер 37730ЛВ та транспортного автомобіля «Мерседес», який належав ПАТ « Концерн Галнафтогаз». 10.10.2014 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог. Оскільки до справи у якості відповідача залучено, ВАТ НАСК «Оранта», яка застрахувала цивільно правову відповідальність [PERSON] згідно полісу № АА 2183246, просить стягнути з [PERSON] на користь позивача матеріальні збитки в розмірі 49821,36 грн., стягнути з ВАТ НАСК «Оранта» на користь позивача матеріальні збитки в розмірі 49490,00 грн., та стягнути з відповідачів понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача, згідно довіреності № 4482/D2016 від 20.09.2016 року, [PERSON] позов підтримав повністю, просить задоволити. [PERSON] проти позову заперечив, оскільки сума відшкодування є значною, він пенсіонер, онкохворий, потребує постійних витрат на лікування, також отримав тілесні ушкодження внаслідок дорожньо- транспортної пригоди від 05.05.2011 року, поніс витрати по ремонту автомобіля. Представник [PERSON], згідно договору № 11-фз про надання правової допомоги від 06.09.2013 року [PERSON], просить суд при визначенні розміру відшкодування [PERSON], не враховувати вартість заміни ліхтаря заднього та рульової рейки, визнати дане ДТП страховим випадком та зобовязати НАСК «Оранта» виконати умови договору страхового полісу, врахувати майновий стан його довірителя та стан здоровя. Представник ПАТ «НАСК «Оранта», згідно довіреності від 20.10.2016 року, [PERSON] проти позову заперечила повністю, посилаючись на те, що має право не виплачувати страхове відшкодування, оскільки [PERSON] не повідомив письмово свого страховика в триденний термін про ДТП, як цього вимагає ст. 33.1.4. Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вислухавши пояснення представників сторін, відповідача, перевіривши інші докази, зібрані в справі, зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ч. 1 ст. 60 та ч. 3 ст. 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 05.05.2011 року о 11 год. 30 хв., в м. Буськ, по вул. Січових Стрільців, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Москвич-2140», ДНЗ З7730ЛВ, під керуванням [PERSON]. та транспортного засобу «Мерседес», ДНЗ ВС0007СВ, що належить ПАТ «Концерн Галнафтогаз», під керуванням [PERSON]. В результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у Публічному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Універсальна», транспортний засіб марки «Мерседес», ДНЗ ВС0007СВ, що належить ПАТ «Концерн Галнафтогаз» на праві приватної власності. 23.10.2012 р. Страхувальник звернувся до ПАТ «СК «Універсальна» з заявою про виплату страхового відшкодування у звязку з настанням страхового випадку. Розмір страхового відшкодування визначено на підставі звіту про оцінку автомобіля № 493/11та аварійного сертифікату. Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком, та остання виплатила страхувальнику страхове відшкодування, у розмірі 198622,71 грн. (сто девяносто вісім тисяч шістсот двадцять дві гривні 71 коп.), що підтверджується платіжними дорученнями від 28,11,2012 р., 29,11,2012 р., 30,11,2012 р, 03,12,2012 р., 04,12,2012 р., 05,12,2012 р., 06,12,2012 р.. Відповідно до постанови Буського районного суду Львівської області у справі № 3-501/2011 від 31.05.2011 р. [PERSON] визнано винним у вчинені даного ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. До позивача перейшло право вимоги до відповідальної за заподіяння збитків особи у межах виплаченого страхового відшкодування на підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, відповідно до яких, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Встановлено що дорожньо транспортна пригода трапилась з вини обох водіїв. Останнє підтверджується висновком судово авто технічної експертизи обставин ДТП № 4091 від 06.03.2014 року, та вбачається, з технічної точки зору невідповідність дій водіїв [PERSON] та [PERSON] вимогам ПДР України. На цій підставі позивач заявив позовні вимоги у розмірі 50 % виплаченого страхового відшкодування. Розмір виплаченого страхового відшкодування визначено на підставі звіту про оцінку автомобіля № 493/11 та аварійного сертифікату, розмір матеріального збитку складає 198622,71 гривень. Ухвалою Буського районного суду від 04.11.2013 року призначено комплексну судову авто технічну та автотоварознавчу експертизу для визначення розміру завданого збитку внаслідок ДТП. Згідно висновку експерта № 4085 від 30.05.2014 року, вартість шкоди склала 222426,57 гривень, що підтверджує обґрунтованість суми виплаченого страхового відшкодування. Так, згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема за п. 3 цієї частини за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування здійснюється страховиком, який при настанні страхового випадку виплачує страхове відшкодування відповідно до норм чинного законодавства та договору страхування. Згідно з ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Цивільно-правової відповідальність [PERSON] була застрахована на підставі полісу АА 2183296 виданого ВАТ НАСК «ОРАНТА». Та передбачено ліміт відповідальності: за шкоду, заподіяну життю і здоровю в розмірі 100000,00 гривень, за шкоду, заподіяну майну 50000,00 гривень, франшиза складає 510,00 гривень. Заперечення ВАТ НАСК «ОРАНТА», які ґрунтуються на тому, що страховик має право не виплачувати страхове відшкодування, оскільки [PERSON] не повідомив письмово в триденний термін про ДТП не відповідає чинному законодавству. Стаття 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон) передбачає вичерпний перелік підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування. П. 37.1.3. ст. 37 Закону передбачає наступну підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування: «Невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди;» Таким чином Законом передбачено підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування у разі не виконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обовязків, а не виконання винною особою - страхувальником свого обовязку повідомлення страховика про ДТП є тільки підставою для звернення до нього з регресною вимогою у порядку передбаченому ст. 38 Закону після виплати відшкодування страховою компанією і не може бути підставою для відмови у виплаті. Крім цього Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції яка діяла станом на момент вчинення ДТП не містив вимоги про обовязок подати саме письмове повідомлення страховика. Так відповідно до п. 33.1.2. ст. 33 цього Закону в редакція, яка діяла на момент ДТП, учасники дорожньо-транспортної пригоди зобовязані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально. Також суд бере до уваги те, що відповідно до медичної карти стаціонарного хворого № 1666, [PERSON] 05.05.2011 року, відразу після ДТП був госпіталізований та виписаний з медичного закладу тільки 18.05.2011 року, що свідчить про неможливість відповідача виконати вимоги ст. 33 Закону. При змішаній формі вини ступінь вини кожного із володільців транспортних засобів суд визначає самостійно з урахуванням тяжкості допущених порушень Правил дорожнього руху, інших обставин, що мають значення для вирішення справи. Самостійного способу захисту порушеного права як визначення ступеню вини без вирішення питання про право на відшкодування шкоди цивільним законодавством не передбачено. Дане питання вирішується при розгляді спору про відшкодування шкоди, незалежно від того чи заявлено таку вимогу як самостійну. Саме з вимогою про відшкодування шкоди і звернувся позивач. А тому суд встановивши, що шкоду було заподіяно обома водіями, самостійно визначає ступінь вини кожного з учасників ДТП та в залежності від цього вирішує питання про розмір шкоди, який підлягає стягненню. Суд не приймає до уваги доводи представника НАСК «Оранта» про те, що за відсутності письмового повідомлення про страховий випадок страховика на протязі 3-х днів з часу скоєння ДТП, відмовила визнати дане ДТП за участі застрахованого нею автомобіля страховим випадком, що не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам редакції Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» яка діяла на час ДТП за участі відповідача, тому на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 50000, 00 гривень. Виходячи з наведеного, враховуючи ступінь вини [PERSON], суд враховує що останній є пенсіонером, дохід його згідно довідки Управління ПФ в Буському районі № 3288 від 26.10.2016 року, за період з квітня по вересень 2016 року становить 11380,08 гривень, іншого доходу не має, перебуває на обліку в Львівському державному онкологічному регіональному лікувально діагностичному центрі, автомобіль останнього після ДТП ремонту не підлягає, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 40000,00 гривень. Судовий збір підлягає стягненню з відповідачів пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial