Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

стислий виклад позиції позивача У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 06.07.2019р. між ним та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг за яким відповідач отримала кредит в розмірі 20000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Станом на 02.05.2020р. прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу сягнуло понад 90 днів, а тому вся заборгованість стала простроченою. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором, яка виникла станом на 24.06.2020р. у розмірі 28325, 62 грн та судовий збір 2102,00 грн. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 21.10.2020р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження (а.с.126). Позиції учасників судового провадження У судове засідання сторони не з`явилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача позов підтримав в повному обсязі, відповідач позов визнала (а.с. 132-133). Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Суд, дослідивши докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 06.07.2019 р. між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] підписана Анкета-заява до договору про надання банківських послуг з логотипом monobank, згідно п.2 якої вона разом з Умовами і правила надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (а.с. 10, 12-108). За п.3 Анкети-заяви відповідач отримала вказані примірники документів у мобільному додатку та повідомила про відкритий ключ, який буде використовуватися для накладення електронного підпису у мобільному додатку. Крім того, сторони погодили, що банк на свій розсуд збільшує або зменшує кредитний ліміт про що повідомляє позичальника у мобільному додатку. Згідно Паспорту споживчого кредиту «Картка monobank» строк кредитування становить 5 років з правом автоматичного продовження за яким платежі вносяться щомісячно у розмірі 5% від заборгованості, але не менше 100 грн та не більше залишку заборгованості (а.с. 56-57). З наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що станом на 24.06.2010р. відповідач має заборгованість за даним кредитним договором перед банком у розмірі 28325, 62 грн, що складається з залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с.11). Мотиви суду За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно з ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором про надання банківських послуг в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти, на що він розраховував при укладенні договору, визнання відповідачем позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 28325, 62 грн за договором від 06.07.2019р., яка виникла станом на 24.06.2020р., що складається з тіла кредиту. Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, оскільки відповідач позов визнала до початку розгляду справи по суті, а відтак позивачу слід повернути Ѕ частки сплаченого судового збору з державного бюджету, що становить 1051 грн Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір за виключення Ѕ частки повернутої судом в розмірі 1051 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved