Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Вимоги позивача обґрунтовані тим, що 19.11.2019 він скористався послугами ТзОВ «Нова пошта» та передав на відправлення на підставі експрес накладної № 59998086697840 вантаж - 6 місць загальною вагою 459,05 кг., оголошеною вартістю 109700 гривень. Згідно експрес накладної № 59998086697840 від 19.11.2019, ТОВ «Нова пошта», діючи на підставі Публічного договору, взяло на себе зобов`язання надати послугу з організації перевезення відправлення вантажу [PERSON] у місце доставки - відділення № 15 ТОВ «Нова пошта» м. Одеса. Після прибуття вантажу в місце доставки було виявлено, що один вантаж (автомобільна фара) пошкоджена, про що було складено акти приймання-передачі. 26.11.2019 позивач письмово звернувся до ТзОВ «Нова пошта» з претензіями щодо повернення йому оголошеної вартості вантажу за вказаною експрес-накладною. В листі № 19162 від 02.12.2019 ТзОВ «Нова пошта» визнало ту обставину, що автомобільна фара була пошкоджена під час перевезення, що зафіксовано актом приймання-передачі. Водночас, позивачу було відмовлено у відшкодуванні повної (оголошеної) вартості відправлення з посиланням на п.п. 7.2.3 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень та запропоновано компенсацію у розмірі 10% від оголошеної вартості пошкодженого вантажу, що становить 2600 грн. Позивач просить стягнути з ТзОВ «Нова пошта» в його користь вартість вантажу згідно експрес-накладної № 59998086697840 в сумі 26000 гривень. Стислий виклад заперечення відповідача. Відповідач заперечив вимоги позивача тим, що належними доказами спричинення матеріальної шкоди може бути лише документ із назвою, номенклатурою речі, документ про вартість речі, чек, відомості про вартість аналогічної речі, прайс-лист, бланк замовлення, висновок експерта чи відповідного спеціаліста щодо вартості речі чи вартості відновлювальних робіт. Позивач зазначає, що вартість пошкодженої фари складає 26000 гривень, при цьому будь-яких належних та допустимих доказів вартості пошкодженої речі не надає. Позивач невірно стверджує, що відповідач є Перевізником, тоді як згідно договору він є Експедитором. Оскільки позивачем не надано беззаперечних доказів вартості пошкодженої речі, а тому безпідставним є стягнення її вартості. Просив в задоволенні позову відмовити з мотивів його безпідставності. Мотивувальна частина рішення. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до експрес-накладної № 59998086697840 ТОВ «Нова пошта» здійснювало перевезення вантажу [PERSON] вагою 459,06 кг., об`ємом 6 місць та оголошеною вартістю вантажу 109700 грн. Частину зазначеного вище вантажу було пошкоджено під час перевезення, що зафіксовано актом приймання-передачі від 22.11.2019. А саме, була пошкоджена фара (відламана її частина). Вказані обставини підтверджені листом відповідача, направленим на ім`я позивача № 19162 від 02 грудня 2019 року. Згаданий лист є відповіддю відповідача на претензії позивача з приводу пошкодження частини вантажу. У листі відповідач визнав, що частина вантажу була пошкоджена з вини Експедитора - ТзОВ «Нова пошта» і, з посиланням на п.7.2.3 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, умовами якого керуються сторони, позивачу запропоновано компенсацію в розмірі 10% вартості пошкодженої частини вантажу в сумі 2600 грн. Відповідно до п.п.7.2.2, 7.2.3 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень: «7.2.2. У разі повної втрати або пошкодження відправлення з вини Експедитора, останній повертає Замовнику суму, що дорівнює оголошеній вартості відправлення (але не більше, ніж фактичну вартість відправлення), та провізну плату, сплачену Замовником згідно з відповідною експрес-накладною. У разі повної компенсації оголошеної вартості за пошкоджене відправлення Замовник повертає Експедитору відправлення, за яке було отримано компенсацію. 7.2.3. У разі часткової втрати або пошкодження відправлення з вини Експедитора останній відшкодовує Замовнику відповідну частину оголошеної вартості відправлення. Відносини сторін регулюються главою 65 ЦК України «Транспортне експедирування». Згідно ст.934 ЦК України: «1. За порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.» Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.623 ЦК України: «1. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. 2. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. 3. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.» Кредитором у взаємовідносинах сторін є позивач. Отже, саме позивач зобов`язаний довести розмір збитків, завданих пошкодженням частини вантажу. Позивач же спочатку у претензії відповідачу, а потім і у позовній заяві просто голослівно стверджує, що розмір збитків внаслідок пошкодження частини вантажу складає 26000 грн. Вказана сума нічим не пояснена, не доведена і не обґрунтована. Залишилось недоведеним, чи пошкоджена фара до ступеня, коли її ремонт неможливий, яка є залишкова вартість фари з врахуванням зносу, яка вартість ремонту фари, якщо такий ремонт можливий. Взагалі не зазначено, що це за фара, до якого автомобіля, ознаки, за якими її можливо вирізнити серед інших фар і оцінити. Позивач не оголошував окремо вартість фари, оголосив лише вартість вантажу в цілому, він ніяк не обґрунтував чому збитки становлять саме 26000 грн. Позивач довів лише те, що відправлення пошкоджене під час перевезення. Цього не достатньо, закон покладає на позивача обов`язок довести розмір збитків і цей обов`язок позивачем не виконаний. Відповідач у відповідь на претензію позивача і названу у ній суму збитків запропонував позивачу відшкодувати 10 відсотків від суми претензії. Позивач з цим не погодився. Оскільки сторони не досягли згоди по сумі збитків, закон покладає на позивача довести цей розмір збитків. І цей обов`язок позивачем не виконаний. Пункт п.7.2.3 згаданого вище Публічного договору, передбачає відшкодування Замовнику відповідної частини оголошеної вартості відправлення. Яка саме ця частина оголошеної вартості відправлення, позивач, як зазначено вище, не довів, хоча це є його, передбачений ч.2 ст.623 ЦК України, обов`язок. В задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed