Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 16 березня 2021 року надійшла позовна заява [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії за життя, в якій просила суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на її користь грошові кошти у вигляді недотриманої пенсії за життя [PERSON] у розмірі відповідно до наданої на запит суду інформації. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з грошових виплат у вигляді недоотриманої пенсії. 17 грудня 2020 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Слащевим А.Г. позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, яке складається з недоотриманої пенсії у розмірі 102\~677, 37 грн. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 01 грудня 2020 року № 0400-010502-8/11473 приватному нотаріусу щодо суми виплати недоотриманої пенсії [PERSON] було надано відповідь, у якій зазначено, що відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Позивач вважає обмеження відповідачем суми недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини, трирічним терміном, неправомірним, у зв`язку з чим і звернулася до суду (а.с.1-4). Від представника відповідача 03 червня 2021 року надійшов відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , посилаючись на те, що позивач не зверталася до відповідача для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю її тітки [PERSON] , відповідних документів протягом шести місяців після відкриття спадщини не надавала. Отже, у зв`язку з чим відповідно до встановленого порядку для отримання недоотриманої пенсії надаються документ, що посвідчує особу, свідоцтво про смерть та свідоцтво про право на спадщину. Так, 01 грудня 2020 року відділом опрацювання пенсійної документації № 2 з питань виплати пенсій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у відповідь на запит приватного нотаріуса листом повідомлено, що недоотримана сума пенсії за життя [PERSON] , яка померла [INFO] складає 102\~677, 37 грн. за період з 19 листопада 2017 року по 30 червня 2020 року. 17 грудня 2020 року приватним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Враховуючи норми статті 46 Закону № 1058-ІVта вимоги п. 1.7 Розділу І Порядку, позивач має право на недоотриману пенсію [PERSON] за період з 19 листопада 2017 року по 30 червня 2020 року. Проте отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом позивач до управління з заявою щодо виплати недоотриманої пенсії не зверталася. ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зазначило, що відповідачем жодним чином не порушено право позивача на отримання недоотриманої суми пенсії та у разі звернення із відповідною заявою недоотримана сума пенсії, яка увійшла до складу спадщини буде виплачена спадкоємцеві (а.с.36-38). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 16 березня 2021 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.18). Ухвалою судді від 22 березня 2021 року позовну заяву було залишено без руху з наданням\~строку для\~усунення зазначених\~у ній\~недоліків.\~Увстановлений судом строк недоліки вищевказаної позовної заяви були усунуті позивачем (а.с.19-20). Ухвалою судді\~від 16\~квітня 2021\~року відкрито\~провадження у\~цивільній справі\~за позовом\~ [PERSON] до\~Головного управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Дніпропетровській області\~про стягнення\~грошових коштів\~у вигляді\~недоотриманої пенсії\~за життя (а.с. 25-26). Також указаною ухвалою було витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відомості щодо розміру пенсії [PERSON] , [INFO] , за період з 01 січня 2014 року по 16 червня 2020 року помісячно із обов`язковим зазначенням даних про нарахування, виплату або невиплату сум пенсії, а також правових підстав припинення нарахування чи виплати пенсії останній. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.48-49). Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність в порядку спрощеного позовного провадження, на задоволенні позовних вимог заперечував. Від представника відповідача 14 липня 2021 року до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання без його участі за наявними у справі матеріалами, відзив на позовну заяву підтримав в повному обсязі, у задоволенні позову просив відмовити (а.с.45). Суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом Судом встановлено, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з пенсії, яку вона не отримала за життя. Приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Слащевим А.Г. 17 грудня 2020 року [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, що складається з недоотриманої пенсії в розмірі 102\~677, 37 грн., що підтверджується листом Відділу опрацювання пенсійної документації № 2 управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 01 грудня 2020 року за № 04000010502-8/114173 (а.с.10). Позивач не погоджується з розміром недоотриманої пенсії, що був зазначений у листі, на яку у подальшому було видане свідоцтво про право на спадщину, а тому просила витребувати від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відомості щодо розміру пенсії [PERSON] за період з 01 січня 2014 року по 16 червня 2020 року щомісячно із обов`язковим зазначенням даних про нарахування, виплату або не виплату сум пенсії, а також правових підстав припинення нарахування чи виплати пенсії останній. На виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було надано довідку про нарахований та фактично виплачений розмір пенсії за період з січня 2014 року по червень 2020 року, відповідно до якої за указаний період було призначено пенсію у розмірі 191\~243, 01 грн., фактично виплачено 88\~656, 64 грн., різниця 102\~677, 37 грн. (а.с.39-40). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Конституцією України\~(ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до\~Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у\~частині другій\~статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до ст.\~1227\~ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно зі ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд звертає увагу на те, що\~ЦК України\~не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46 цього Закону. В даному випадку судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті тітки, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, відповідно до якого розмір недоотриманої пенсії складає 102\~677, 37 грн. Такий же розмір недоотриманої пенсії зазначений у довідці Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, наданий на виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. Інших даних про нараховану, але не виплачену пенсію [PERSON] , окрім тієї, що зазначена у свідоцтві про право на спадщину, в матеріалах справи немає та позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених обставин. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов не підлягає задоволенню а ні повністю, а ні частково. Не може суд прийняти до уваги наполягання позивача на своїх позовних вимогах, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~При таких обставинах суд вважає за необхідне [PERSON] в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону і не знайшли свого об`єктивного підтвердження вході судового засідання. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.\~Таким\~чином, питання, чи виконав суд свій\~обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed