Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28.03.2018 року у задоволені позову [PERSON] до [PERSON] про поділ житлового будинку, господарських будівель і споруд в натурі було відмовлено. 02.05.2018 року до суду надійшла заява від представника відповідача про постановлення додаткового рішення у вказаній справі. Посилається на те, що судом при ухваленні рішення від 28.03.2018 року не було вирішено питання про судові витрати, зокрема витрати на правничу допомогу, обґрунтування яких вичерпно було зазначено у відзиві на позовну заяву. Також, до відзиву додавались докази понесення судових витрат відповідачем. На підставі викладеного просив заяву задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвали рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Оскільки рішення було ухвалено в спрощеному позовному провадженні, сторони в судове засідання не викликались. Вивчивши та дослідивши заяву та матеріали справи, суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28.03.2018 року у задоволені позову [PERSON] до [PERSON] про поділ житлового будинку, господарських будівель і споруд в натурі було відмовлено. Встановлено, що при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про судові витрати, зокрема витрати на правничу допомогу, які поніс відповідач в сумі 5000,00 грн. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвали рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем на підтвердження надання йому правничої допомоги на суму 5000,00 грн., надано ордер адвоката серії КВ №079749 від 12.03.2018 року, акт виконаних робіт від 12.03.2018 року та копію квитанції про сплату витрат за правничу допомогу на суму 5000,00 грн. Згідно акту виконаних робіт від 12.03.2018 року адвокатом проведені наступні дії: перша зустріч з клієнтом 05.03.2018 року якого відвідав адвокат на власному транспорті враховуючи стан здоров'я клієнта - витрачений загальний час близько 4-х годин; аналіз документів в тому числі судових та архівних (повний робочий день); повторний виїзд за місцем проживання клієнта, огляд на місці об'єкту спору, візуальне встановлення самочинних будівництв (4 години); пошук та відвідування архівної установи київської універсальної біржі; аналіз зібраних матеріалів, узгодження правової позиції з клієнтом; моніторинг законодавства відповідно до узгодженої правової позиції; робота у святкові та вихідні дні у зв'язку з обмеженням часу встановленим процесуальними строками; підготовка та надсилання відзиву з урахуванням узгодженої правової позиції. Сплачений гонорар включає в себе оплату додаткових та процесуальних дій, які необхідно буде вчиняти в майбутньому до проголошення рішення суду по суті справи та під час розгляду справу в апеляційному порядку. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність постановлення додаткового рішення по справі.

Outcome: approved