Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі ПАТ «ПУМБ») звернулося до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 22.08.2008 року між ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ» був укладений кредитний договір №4 на підставі якого [PERSON] отримала кредит в сумі 36 400,00 доларів США строком повернення 21.08.2028 року. 22.08.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №4/2, відповідно до якого останні поручилися перед позивачем за виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором. У порушення ст.ст.526,527,530 ЦК України та умов договору відповідачка зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] позивач просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь заборгованість по кредиту в загальному розмірі 58 324,71 долари США, пеню в сумі 17 831,50 грн. та судовий збір в сумі 3441 грн.00 коп. У судовому засіданні представник позивача ПАТ «ПУМБ» присутній не був, надав заяву, у котрій просив справу розглянути у його відсутність, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судовому засіданні також присутні не були з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідачів чи про відкладення розгляду справи від відповідачів до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідачів за наявними в справі доказами. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Відповідно до ст. 6 Конвенції Ради Європи «Про захист прав людини та основних свобод» від 04.11.1950 року, ратифікованою згідно із Законом України від 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і відкритий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановлений законом. Згідно із статтею 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов ПАТ «ПУМБ» підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 22.08.2008 року між ЗАТ «Донгорбанк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №4, згідно з яким відповідачці наданий кредит в сумі 36 400,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,5 % на рік строком повернення 21.08.2028 року (а.с.15-16). 22.08.2008 року між ЗАТ «Донгорбанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №4/2, відповідно до якого поручитель поручився перед позивачем за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №4 від 22.08.2008 року (а.с.33). Відповідно до статуту ПАТ «ПУМБ», погодженого Національним банком України 07.06.2013 року ПАТ «ПУМБ» є правонаступником ЗАТ «Донгорбанк» (а.с.40-42). Позичальником - відповідачкою [PERSON] були порушені умови кредитного договору щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тобто порушені вимоги ст.1049 ч.1 ЦК України та умови кредитного договору. Відповідно до п.4.1 кредитного договору №4 від 22.08.2008 року забезпеченням зобов'язань відповідача за даним договором є договори іпотеки відповідно до договору іпотеки №4/1; фінансова порука [PERSON] Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСС від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526,599. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну ) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідачів на його користь суми заборгованості за кредитним договором. Також суд погоджується із правильністю розрахунку позивачем сум заборгованості, які містяться в позовній заяві (а.с.10-14). При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3 441 грн. 00 коп. Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача сплачені ним судові витрати, оскільки вони підтверджені документально (а.с.3).

Outcome: approved