Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідачів. Позивач [PERSON] звернувся 18.12.2020 до Кіцманського районного суду Чернівецької області із позовом до Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно (а.с.1-21). Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його дядько [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно: два житлових будинки (будинковолодіння) з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Вказує, що він є єдиним спадкоємцем майна за заповітом, після смерті дядька. Інших спадкоємців та утриманців померлого, передбачених законом немає. Також позивач зазначає, що в установлений законом строк вступив в управління спадковим майном, однак в нотаріальній конторі відмовлено в оформленні спадщини, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будівлі. За таких обставин, просить визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті його дядька - [PERSON] . Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Заяви, клопотання учасників справи інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2020 року було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 25 січня 2021 року (а.с.23). У підготовче засідання позивач не прибув, однак скерував 18.12.2020 до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив розглядати справу без його участі. Представник відповідача Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області сільський голова Катрюк Н. у судове засідання також не прибула, однак на адресу суду 27.01.2021 надійшла її заява у якій вона визнала позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Вказала, що наслідки визнання позову їм відомі та зрозумілі. Просить суд справу розглянути без участі представника Мамаївської сільської ради. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що згідно наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області 03.06.2020 року, [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №9 (а.с.10). Згідно заповіту посвідченого секретарем Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області Савюк О.В. 23.08.2017 року за №45, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , житель с. Дубівці, Кіцманського району Чернівецької області, заповів усе своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, що буде належати йому на день смерті [PERSON] , [INFO] . За наявними відомостями у виконавчому комітеті, даний заповіт не скасовувався та не змінювався. (а.с. 24). Згідно даних\~довідки №290\~виданої виконавчим\~комітетом Дубівецької\~сільської ради Кіцманського\~району Чернівецької\~області від 02.07.2020 року, померлий [INFO] [PERSON] , проживав по [ADDRESS] з дня народження до дня смерті. Спадкоємцем майна за заповітом, після його смерті, являється [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] з 2003 року по даний час (а.с.9). Відповідно до даних технічного паспорту на будинок та довідки-характеристики Кіцманського районного бюро технічної інвентаризації №820 від 30.06.2020 року на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що останній складається з: житловий будинок літ. «А-І» до 1940 року будівництва, житловий будинок літ. «Б-І» 1975 року будівництва, комора літ. «В», вбиральня літ. «Г», колонка №1, огорожа №2-3 (а.с.13,15-21). Згідно висновку про вартість майна, розташованого по [ADDRESS] , проведеного оцінювачем [PERSON] 14.12.2020 року, дійсна (ринкова) вартість об`єкту оцінки житлових будинків з належними до них господарськими будівлями та спорудами становить 103846 гривень. (а.с. 25) Відповідно до відповід і, наданої державним нотаріусом Беженар А.М. 30.12.2020 року, на запит Кіцманського районного суду Чернівецької області, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за даними Кіцманської державної нотаріальної контори заводилась 18.06.2020 року за заявою спадкоємця [PERSON] . Постановою від 11.12.2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння, що розташовані по [ADDRESS] , так як відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно. Норми права, які застосував суд. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, у відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Як передбачено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, статтею 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом, а спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (стаття 1274 ЦК України). Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Враховуючи вищезазначені норми Закону, беручи до уваги те, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, після смерті його дядька [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] , фактично прийняв спадщину, і протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї, а Мамаївська сільська рада визнала позов, тобто не претендує на спадкове майно, враховуючи при цьому те, що матеріали справи не містять будь-яких даних щодо наявності інших спадкоємців після смерті [PERSON] й відповідно сторонами докази на підтвердження їх існування суду не надано, суд вважає, що за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на спадкове майно, а саме: два житлових будинки (будинковолодіння) з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Крім того, суд зважає і на те, що у відповідності до роз`яснення ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). За таких обставин, позивач спадщину прийняв, однак позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно через відсутність у нього оригіналів правовстановлюючих документів на житлові будинки. Таким чином судом встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. Тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, беручи наявність відповідні положення Цивільного кодексу України, та відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на спадкування в іншому порядку, а також враховуючи при цьому те, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі ст.ст. 328, 346, 392, 1216-1218, 1220-1221, 1223,1258, 1261, 1268, 1273, 1274ЦК України та

Outcome: approved