Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Публічно акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (надалі ПАТ «НАСК «Оранта») звернулось з позовом до [PERSON] про відшкодування збитку у порядку регресу та свій позов обґрунтовувало тим, що 31.12.2015 р. близько 22 год. на а/д Чутове Кочубеївка сталась ДТП: [PERSON], який керував автомобілем «Volkswagen transporter», ДНЗ ВІ 2910 СА, в стані алкогольного сп'яніння, допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем «ЗАЗ-110217», ДНЗ ВІ 7802 АМ, який належить [PERSON], та яким керував [PERSON], в наслідок чого останній автомобіль отримав технічні пошкодження. Вина [PERSON] у ДТП підтверджується постановою Чутівського районного суду Полтавської області від 23.02.2016 р. На час ДТП страхувальник [PERSON] забезпечив страхування автомобіля «Volkswagen transporter» в ПАТ «НАСК «Оранта» за страховим полісом № АЕ/3441983. 24.03.2016 р. на виконання договірних зобов'язань за страховим полісом № АС/3441983 ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило 14\~229 грн. 57 коп. [PERSON] Позивач просить стягнути з відповідача 14\~229 грн. 57 коп. в рахунок відшкодування збитку у порядку регресу та судові витрати. В судове засіданні представник позивача надав заяву, в якій позов підтримав і просив його задовольнити, а справу розглянути без участі їх представника, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. 31.12.2015 р. близько 22 год. на а/д Чутове Кочубеївка за участю автомобіля «Volkswagen transporter», ДНЗ ВІ 2910 СА, яким керував [PERSON], що перебував в стані в стані алкогольного сп'яніння, та автомобіля «ЗАЗ-110217», ДНЗ ВІ 7802 АМ, який належить [PERSON], та яким керував [PERSON], сталась дорожньо-транспортна пригода, в наслідок чого останній автомобіль отримав технічні пошкодження. Відповідно до постанови Чутівського районного суду Полтавської області від 23.03.2016 р. [PERSON], якою було встановлено, що [PERSON], керуючи автомобілем «Volkswagen transporter», ДНЗ ВІ 2910 СА, в стані алкогольного сп'яніння, допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем «ЗАЗ-110217», ДНЗ ВІ 7802 АМ, в наслідок ДТП останній автомобіль отримав технічні пошкодження. Станом на 31.12.2015 р. страхувальник [PERSON] забезпечив страхування автомобіля «Volkswagen transporter» в ПАТ «НАСК «Оранта» за страховим полісом № АЕ/3441983. 05.01.2016 р. водій автомобіля «ЗАЗ-110217», ДНЗ ВІ 7802 АМ, [PERSON] письмово повідомив ПАТ «НАСК «Оранта» про ДТП. [PERSON] не повідомив належним чином ПАТ «НАСК «Оранта» про ДТП. Розмір заподіяної шкоди, згідно дослідження № ВІ7802АМ-29.02/5 від 29.02.2016 р., проведеного ТОВ «Гарант-АСІСТАНС», складає 14\~739 грн. 57 коп. 09.03.2016 р. представник [PERSON] (власника автомобіля «ЗАЗ-110217», ДНЗ ВІ 7802 АМ) звернувся із заявою про страхове відшкодування. 24.03.2016 р. ПАТ «НАСК «Оранта» власнику автомобіля «ЗАЗ-110217», ДНЗ ВІ 7802 АМ, [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 14\~229 грн. 57 коп. ПАТ «НАСК «Оранта» зверталось з регресними вимогами від 31.03.2016 р. та 15.06.2016 р., а також з вимогою про відшкодування збитку в порядку регресу від 10.03.2017 р. до [PERSON] з пропозицією відшкодувати в порядку регресу сплачену суму страхового відшкодування в розмірі 14\~229 грн. 57 коп., але дані вимоги задоволені не були. Відповідно до умов ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він не повідомив страховика у визначені строки без поважних на це причин. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1. 2 та 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч. 1). Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2). Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5).\~ Частина 1 ст. 1191 ЦК України визначає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. \~ Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved