Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивачка) подала до суду позов до [PERSON] (відповідачка), в якому просить стягнути з відповідачки на її користь завдану їй неправомірними діями моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн, а також судові витрати у виді сплати судового збору в сумі 840,80 грн та за послуги адвоката в розмірі 600 грн. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що вона проживає по сусідству із відповідачкою, яка постійно створює конфліктні ситуації то з нею, то з іншими сусідами, ображає їхніх дітей. Вони фактично бояться її, тому що вона постійно ображає всіх, обзиває, принижує. Це триває вже не один рік. Відповідачка своїми образами постійно принижує її людську гідність та честь. [PERSON] неодноразово зверталася в орган опіки та піклування Жидачівської райдержадміністрації з усними заявами відносно того, що вона погана мати, не займається вихованням своєї дитини. У зв`язку з цим до неї двічі приходила комісія з працівників опікунської ради з перевіркою. Вони перевіряли стан будинку, хододильник, опитували сусідів, що також вплинуло на її стан здоров`я. Також відповідачка безпричинно чіпляється до її дочки, погрожує, що її заберуть в дитячий будинок, бо вона погана мати, що негативно вплинуло на дитину і травмувало її психіку. Відповідачка своїми незаконними діями принизила людську гідність та честь, що негативно впливає на її здоров`я. Кожен виклик комісії, кожна скарга відповідачки - для неї нервовий стрес, а їй не можна хвилюватися, нервувати, оскільки вона вагітна. Відповідачка подала відзив на позовну заяву (а.с.28-30), в обґрунтування якого покликаючись на те, що вона не ображала позивачку та її дитину, а просто хотіла, щоб позивачка почала більше приділяти уваги своїй дитині, а не друзям. Вона неодноразово робила зауваження позивачці щодо неналежного виховання доньки. Позивачка по відношенню до неї і її матері неодноразово без будь-якої підстави вчиняла сварки, під час якої штовхнула її матір, у зв`язку із чим нею було написано заяву до правоохоронних органів. Вона хоче, щоб позивачка більше приділяла уваги дитині, що стало підставою для її звернення в орган опіки та піклування, і не вчинила жодних неправомірних дій по відношенню до позивачки чи її малолітньої дитини. Також позивачкою не додано жодного доказу, який підтверджує глибину і тривалість морального страждання, приниження її гідності та честі. Нею не вчинялося жодних дій для того, щоб спаплюжити честь чи гідність позивача, крім того у неї не було жодного умислу в нанесенні моральних страждань позивачці. Позивачкою подано відповідь на відзив (а.с.33), в обґрунтування якого покликаючись на те, що відповідачка зводить наклепи, оскільки її дочка ніколи не знаходиться без її нагляду. Коли прийшли до неї подруги і вони були на дворі, відповідачці це не сподобалося і вона почала їх ображати нецензурною лайкою, тобто безпричинно ображала їх у нецензурній формі, не звертаючи увагу на присутність неповнолітньої дитини. Дочка боїться її, бо вона часто зачіпає дитину, лякає її тим, що все зробить для того, щоб дочку забрали у дитбудинок, тому дочка ніколи не виходить одна на подвір`я. На підставі брехливих даних відповідачки, до неї приходила комісія з органу опіки та піклування, які перевіряли житло та побутові умови проживання її дитини, розпитували сусідів про те, яка вона мати і як ставиться до дитини, чи не зловживає спиртними напоями, за що їй було соромно перед сусідами і боляче, через що вона плакала. Працівники органу опіки та піклування отримали від відповідачки [PERSON] письмову заяву, в якій вона опорочила її честь та гідність, тобто розповсюдила брехливі чутки про її спосіб життя та безпідставно писала скарги в поліцію, тобто умисними заявами опорочила її честь і гідність, що було для неї моральними стражданнями, так як вона перебуває в стані вагітності У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, суду пояснила, що відповідачка написала заяву у Опікунську раду, у зв`язку з чим до неї приходила комісія. Відповідачка також нападала на її дитину. Представник позивачки позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у позові та відповіді на відзив обставини, суду зазначив, що відповідачка постійно ображає позивачку, обзиває її нецензурними словами, нападає на її дитину. Також, відповідачка неодноразово зверталася до Опікунської ради та поліцію, щоб забрали дитину в дитячий будинок. Позивачку перевіряли з приводу звернень, через що вона перенесла моральні страждання, плакала. Перевірки не виявили жодних порушень. З приводу протиправних дій відповідачки до поліції не зверталися. Позивачка перенесла страждання будучи у стані вагітності. Відповідачка позов не визнала повністю, суду пояснила, що проблем з сусідами не мала. Дитину позивачки не зачіпала. Представник відповідачки позов не визнав повністю, покликаючись на викладені у відзиві на позовну заяву обставини, суду вказав, що докази завдання шкоди позивачці відсутні і невідомо, які моральні страждання пережила позивачка. Відповідачка скористалася своїм правом на звернення до державних органів, подавши заяву, у якій вказала оціночні судження. Вина відповідачки позивачкою недоведена. Відповідачка до кримінальної чи адміністративної відповідальності за дії стосовно позивачки не притягалася і жодних непромірних дій стосовно позивачки не вчиняла. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Позивачкою подано заяву про відкладення розгляду справи (а.с.35), заяву про допит свідка (а.с.47). Відповідачкою подано заяву про долучення документів до справи (а.с.20). Представником відповідачки подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.22), клопотання про допит свідка (а.с.46), заяву про відкладення розгляду справи (а.с.61), заяву про розподіл судових витрат (а.с.67) Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 30.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.14-15). Суд, заслухавши аргументи сторін та їх представників, показання свідків, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Листом від 27.04.2020 [PERSON] повідомила голову райдержадміністрації про недогляд [PERSON] своєї дитини та ведення нею неналежного способу життя (а.с.6). Згідно з довідкою ЦРЛ Жидачівської районної ради Львівської області від 25.05.2020, [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку в Жидачівській жіночій консультації . ІІ вагітність (а.с.7). Свідок [PERSON] надала суду показання, за змістом яких ніхто позивачку та її дитину не ображав. До [PERSON] приходять подружки та голосно говорять, чим заважають. Свідок [PERSON] надала суду показання, за змістом яких вона є сусідкою сторін та бачить постійне негативне ставлення відповідачки до позивачки, яка прозиває її, чинить психологічний булінг. Одного разу була свідком сварки між ними, однак хто її розпочав не знає. Під час сварки обоє ображали один одного. Зачіпання відповідачкою дитини позивачки не бачила. Зі слів інших сусідів знає, що приходили представника служби у справах дітей з тих причин, що позивачка нібито не доглядає за дитиною. Дитина позивачки, як і інші діти інколи граються на подвір`ї самі, без батьків. У будинку через недоброзичливість скандальних сусідів важкі умови життя. Свідок [PERSON] надала суду показання, за змістом яких вона є сусідкою сторін. Стосунки між сторонами конфліктні. Бачила, що приходила комісія Служби у справах дітей до позивачки. На конфліктні ситуації приїжджала поліція. Вона перебуває в конфліктних відносинах з відповідачкою. Свідок [PERSON] надав суду показання, за змістом яких він є сусідом відповідачки. Між сторонами стосунки напружені, часто сваряться, зокрема через дитину. Комісія приїжджала і перевіряла позивачку, про що знає зі слів. [PERSON] написала заяву і комісія проводила їхнє опитування. Після приїзду комісії позивачка була знервована, збуджена, плакала. До лікаря після конфліктів не зверталася. Позивачка не спілкується з відповідачкою. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із заподіянням позивачці, на її переконання, відповідачкою моральної шкоди. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини 2 статті 11 ЦК України). Згідно з приписами частин 1 та 2 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до положень частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з приписами частин 1 та 2 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Нормами статті 78 ЦПК України встановлено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Приписами статті 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідачка [PERSON] 27.04.2020 звернулася до державного органу - Жидачівської районної державної адміністрації з листом про неналежний спосіб життя позивачки [PERSON] та неналежне виконання нею батьківських обов`язків. Сторона позивача, аргументуючи обґрунтованість поданого позову, покликається на душевні стражданнях, яких позивачка зазнала у зв`язку із перевіркою її життя представниками державного органу за зверненням відповідачки, а також через чіпляння відповідачки до її дитини, через що та боїться сама виходити у двір. Водночас, сторона відповідача, аргументуючи необґрунтованість поданого позову, покликається на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження протиправності дій відповідачки та понесених позивачкою через дії відповідачки душевних страждань. Надаючи оцінку аргументам сторін, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок по відшкодуванню шкоди. Суд зауважує, що стороною позивача на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, надано лист відповідачки до державного органу та довідку про вагітність позивачки у період скерування цього листа. Водночас, жодних доказів протиправності поведінки відповідачки та зазнання позивачкою, у зв`язку з такими протиправними діями, душевних страждань, матеріали справи не містять. Показання свідків переконливо свідчать про наявність конфлікту між сторонами, а також між свідками і відповідачкою, однак жодним чином не підтверджують того, що позивачка внаслідок протиправних дій відповідачки зазнала душевних страждань. Показання свідка [PERSON] про знервований та збуджений стан позивачки після відвідування її комісією є суб`єктивним баченням ним ситуації і не породжує обґрунтованих підстав для висновку, що вказаний емоційний стан позивачки спричинив у неї душевні страждання такої глибини, щоб стверджувати про завдання їй моральної шкоди. Суд звертає увагу на право, яким наділена відповідачка, щодо звернення до органів державної влади та місцевого самоврядування із заявами, скаргами тощо і ці органи, в силу своїх повноважень, у разі наявності для цього обґрунтованих підстав зобов`язані перевірити викладені у зверненнях обставини. Відповідачка скористалася таким правом, навівши у листі (заяві) до компетентного органу суб`єктивне бачення тих обставин, які, на її думку, мали місце. Компетентний орган провів відповідну перевірку, за наслідками якої не виявив порушень у діях (бездіяльності) позивачки. Таким чином, суд доходить переконання, що у діях відповідачки відсутня протиправність дій стосовно позивачки і докази протилежного судом не здобуто. Також, суду не доведено належними та допустимими доказами того, що позивачка внаслідок дій відповідачки зазнала душевних страждань і що глибина цих страждань була такою, що дає підстави стверджувати про завдання їй моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити повністю. Розподіл між сторонами судових витрат. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову повністю та зважаючи на положення статті 141 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати (витрати на сплату судового збору та професійну правничу допомогу) відшкодуванню за рахунок відповідачки не підлягають. Щодо стягнення з позивачки на користь відповідачки понесених останньою витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500,00 грн суд зазначає таке. Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з частинами 3, 4 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Проаналізувавши надані стороною відповідачки докази на підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить переконання, що такі витрати є належним чином обґрунтовані та підтвердженні належними, допустимими і достатніми доказами, ці витрати співмірні із складністю справи та наданим адвокатом обсягом послуг. Аргументи сторони позивачки щодо відсутності доказів сплати зазначеної суми відповідачкою суд вважає необґрунтованими, оскільки такі спростовуються наданими стороною відповідачки документами, зокрема довідкою-рахунком від 10.11.2021, у якій представник відповідачки ствердив про отримання ним від відповідачки відповідної суми коштів та підстави їх отримання. За наведених обставин, суд вважає заявлені відповідачкою витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500,00 грн обґрунтованими, тому такі підлягають стягненню з позивачки на її користь. На підставі статей 23, 1167 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved