Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Служба у справах дітей органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернулася до суду з цивільним позовом до [PERSON] про відібрання [PERSON], [INFO], від матері без позбавлення її батьківських прав, накладення заборони на житло дитини за адресою: [ADDRESS]. У якості органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, до участі у справі залучено прокуратуру м. Івано-Франківська. Представник позивача служби у справах дітей органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Суду пояснила, що дитина в даний час перебуває у хресної матері [PERSON], оскільки умови проживання дитини в матері незадовільні. Просила суд позов задовольнити. Представник прокуратури у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява відповідача, в якій вона просила проводити розгляд справи в суді за її відсутності. Однак відсутність відповідача не позбавляє її права на учать у справі, і за змісту її заяви не зрозуміло чи повністю визнає вона позов, а тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, та того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, надіславши відповідачу копію заочного рішення для забезпечення можливості подання заяви про його перегляд. Заслухавши пояснення осіб, які взяли участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про належну обґрунтованість позовних вимог у зв'язку з наступним. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Зібраними у справі доказами встановлено, що мати дівчинки [PERSON] є одинокою матірю, не піклується про свою дитину та не проживає з нею, а батька дитини немає. Згідно частини 1 статті 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Оскільки позивач просить передати дитину йому, суд вважає, що дитину слід передати органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, беручи до уваги висновок комісії з питань захисту прав дитини, у рішенні № 365 від 09.12.2015 року фактично вважає за доцільне відібрання малолітньої [PERSON] Адріани-Йордани, [INFO], від матері [PERSON], оскільки рекомендував звернутися з позовом про це до суду (а.с. 17). Враховуючи встановлену частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини норму про приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини,

Outcome: approved