Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30.03.2021 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької церкви про скасування наказу про звільнення із займаної посади, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку. 02.04.2021 року до суду надійшла заява від представника відповідача [PERSON] щодо ухвалення додаткового судового рішення, відповідно до якого просив вирішити питання про стягнення з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 15000,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення даної заяви, просив відмовити в задоволенні такої, вважає, що зазначена представником відповідача сума судових витрат є завищеною, не відповідає затраченому адвокатом часу та складності справи, робота представником відповідача виконана, на його думку в межах 5000,00 грн. Окрім цього, надав пояснення щодо проведеної почеркознавчої експертизи за заявою адвоката Працьовитого А.В., вважає, що питання, які ставились на вирішення експерту щодо належності підпису на посадовій інструкції [PERSON] жодного відношення до даної справи не мають. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав подану ним заяву про стягнення з позивача понесених судових витрат на правову допомогу, а також стягнути з позивача витрати на проведення судово-почеркознавчого дослідження від 15.02.2021 в розмірі 4086,00 грн.. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників справи, приходить до наступного висновку. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30.03.2021 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької церкви про скасування наказу про звільнення із займаної посади, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку. Як вбачається з матеріалів справи, 18.03.2020 року між Курією Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької Церкви та адвокатом Працьовитим Андрієм Володимировичем укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 35). Відповідно до акту про надання правової допомоги від 31.03.2021 року адвокатом Працьовитим А.В. надано Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької церкви правову допомогу, а саме: - ознайомлення з позовною заявою [PERSON] про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку та надання правових роз`яснень і консультацій щодо розгляду справи №465/1278/20 вартістю 2000,00 грн.; - підготовка відзиву на позовну заяву у цивільній справі №465/1278/20 для подачі у Франківський районний суд м.Львова вартістю 5000,00 грн.; представлення інтересів відповідача у Франківському районному суді м.Львова у цивільній справі №465/1278/20 вартістю 8000,00 грн. Загальна вартість правової допомоги, наданої адвокатом 15000,00 грн. Згідно ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1\~ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч.2\~ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3\~ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги-це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону). Відповідно до ч. 1 ст. 81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір. Щодо стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на проведення судово-почеркознавчого дослідження, суд зазначає наступне. Відповідно до висновку експерта №557 від 15.02.2021 року за результатами проведення судово-почеркознавчого дослідження, підпис від імені [PERSON] , розташований перед рукописним записом його прізвища та ініціалів на зворотній стороні посадової інструкції документознавця Канцелярії Курії ЛА УГКЦ від 02.12.2019 року виконаний самим [PERSON] . Разом з тим, суд не бере до уваги твердження представника відповідача про стягнення з позивача вартості проведення такого дослідження, адже питання, які ставились експерту на вирішення не стосувались предмета спору в даній справі, оскільки вирішено було питання про те, хто здійснював підпис на посадовій інструкції документознавця Канцелярії Курії ЛА УГКЦ від 02.12.2019, однак не досліджено моменту здійснення такого. Окрім цього, проведення вищевказаного судово-почеркознавчого дослідження не призначалось судом за клопотанням представника відповідача, таке було проведено з ініціативи представника відповідача. Відтак, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги представника відповідача в частині стягнення судових витрат на проведення судово-почеркознавчого дослідження від 15.02.2021 року слід відмовити. Щодо зазначення представником відповідача суми стягнення з позивача судових витрат на правову допомогу, суд враховує, зокрема складність справи та час, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягу наданих послуг. Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, відзив на позовну заяву підписано головою Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької церкви Ігорем Возьняком, яким, окрім цього, також і завірювались копії додатків до відзиву на позовну заяву, а не адвокатом. Разом з тим, враховуючи те, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30.03.2021 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької церкви, відповідач поніс судові витрати на правову допомогу, що підтверджено представником відповідача належними засобами доказування, при ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення з позивача витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу, що становить суму в розмірі 5000,00 гривень, що відповідає принципу розумності та реальності розміру витрат на правову допомогу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved