Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 10 червня 2021 року позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», треті особи: Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено в повному обсязі; визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка Віктора Станіславовича від 24 січня 2019 р., зареєстрований в реєстрі за № 75, щодо звернення стягнення з [PERSON] ( [INFO] ; зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) заборгованості за кредитним договором в розмірі 67 924,39 грн.; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» (місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 28/12; код ЄДРПОУ 40888017) на користь [PERSON] ( [INFO] ; зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) судовий збір у розмірі 1152,60 грн. (одна тисяча сто п`ятдесят дві грн. 60 коп.). 29 червня 2021 року від представника позивача - адвоката - Лихопьок Д.П. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заяви, адвокат позивача зазначив, що розподіл судових витрат має бути здійснений судом з урахуванням наданої правової допомоги та сплати за неї, згідно належних документів. 16.07.2021 р. стороною відповідача на адресу суду надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, з огляду на ненадання стороною позивача належних та допустимих доказів оплати таких послуг. Відповідно до ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, 29.06.2021 року представник позивача подав до суду «копію Договору № 71-19 про надання правничої допомоги від 13.05.2019 р., тарифи щодо надання правової допомоги; акт надання послуг - правової допомоги до Договору № 71-19 від 13.05.2019 р. від 24.06.2021 р., та меморіальні ордери. Учасники справи у судове засідання не викликались. Дослідивши заяву та подані до неї документи, суд дійшов до такого висновку. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За правилами ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, згідно наданих меморіальних ордерів, поданих додатком до заяви про ухвалення додаткового рішення, сума, яка сплачена позивачем за надані послуги становить 8500,00 грн. (7000,00 грн. +1500,00 грн.). Зазначає про попередню оплату позивачем його послуг, а відтак просив стягнути 13 500 грн. з відповідача на правничу допомогу. Інших доказів оплати послуг суду не надано. Водночас, у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 сформульовано правовий висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У Постанові Верховного Суду у справі №915/237/18 від 01 серпня 2019 року вказано, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката. Крім того, наведені представником Позивача розрахунки не містять інформації щодо витраченого часу на виконання дій, пов`язаних із розглядом справи. При цьому, витрати на правову допомогу повинні бути співмірними, зокрема, з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом виконаних робіт (наданих послуг). Оцінюючи співмірність розміру здійснених сторонок витрат із часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, необхідно враховував витрачений адвокатом час на виконання конкретного виду робіт, а саме: скільки час\ адвокат витратив на юридичний аналіз, збір доказів, підготовку документів тощо. Представник позивача не надав детального опису витраченого часу на виконанні дій, пов`язаних із розглядом справи, не підтвердив це належними та допустимими доказами, тому оцінити об`єктивність розрахунку судових витрат на професійну правову допомогу адвоката є неможливим. Позовна заява про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є малозначною. Крім того, представником позивача першочергово було подано позовну заяву до Дніпровського районного суду м.Києва, який, застосовуючи правила підсудності, направив справу до Подільського районного суду м.Києва, а відтак, подання первісно позову до неналежного суду вже спричинило затягування розгляду справи малозначної справи. Крім того, незрозуміло скільки часу витрачено адвокатом на написання документів, що є важливим критерієм при вирішенні питанні про відшкодування судових витрат. Сам розгляд справи не передбачає виклику свідків, призначена експертизи, залучення спеціаліста або перекладача, вчинення інших додаткових процесуальних дій. Всі судові засідання були відкладні, з огляду на неявку сторони відповідача, єдиний раз адвокат прийняв участь у судовому засіданні - це 21.01.2020 р., яке тривало 3 хвилини, що ним оцінено в 1000 грн., в подальшому направляв заяви про розгляд справи без участі сторони позивача та клопотання про участь у режимі відеоконференції, вартість написання яких (2000 грн.), до речі, значно завищена. А відтак, розрахунок судових витрат на правову допомогу є неспівмірним із складністю виконаних завдань та повинен бути зменшений. У справі №915/1654/18 Верховний Суд застосував критерій необґрунтованості та не співмірності заявленої до стягнення суми витрат із реальністю таких витрат, вказавши, зокрема, на незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи. З огляду на те, що позивач не надав належні та допустимі докази, які підтверджують здійснення відповідних витрат на правничу допомогу адвоката, враховуючі необґрунтованість обсягу робіт і часу, витраченого на виконання дій, пов`язаних і розглядом справи, наявність клопотання сторони відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку, що заявлені адвокатом позивача витрати на правову допомогу підлягають зменшенню до суми 4000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial