Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади села Лучани в особі Ходорівської міської ради (відповідач), в якій просить: встановити факт постійного проживання [PERSON] [INFO] разом із [PERSON] в с.Лучани Жидачівського району Львівської області на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] ; визнати за [PERSON] [INFO] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 1,4183 гектари згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №093151 від 29.12.2012; визнати за [PERSON] [INFO] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 0.1023 гектари згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №093152 від 29.12.2012. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входили земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорноострівської сільської ради, що належали померлій, згідно Державних актів на право приватної власності на землю серії ЛВ №093151 від 29.12.2012 та серії ЛВ №093152 від 29.12.2012. На випадок смерті [PERSON] у виконкомі Чорноострівської сільської ради склала заповіт від 17.01.2011 за реєстром №2 в користь [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] була сліпою і потребувала постійного догляду. Саме тому позивачка взяла її до себе на постійне місце проживання, де вона жила аж до своєї смерті. Оскільки позивачка постійно проживала із [PERSON] на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, то на підставі ч. 3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила. При зверненні до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] їй було відмовлено у цьому через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що належали померлій і є спадковим майном. Відповідач Ходорівська міська рада подала відзив на позовну заяву (а.с.30), в якому зазначили про відсутність на час розгляду даної справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення або невизнання позовних вимог. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просить суд позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак у поданому відзиві просить справу розглядати за його відсутності. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано клопотання про розгляд підготовчого засідання за відсутності його і позивачки та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.32), заяву про виклик свідків (35). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 27.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.26-27). Ухвалою від 18.10.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.33-34). Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 17.01.2011 [PERSON] в с. Чорний Острів склала заповіт, згідно з яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с.12). Відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку Серії ЛВ №098151 від 29.12.2012 та серії ЛВ №093152 від 29.12.2012, [PERSON] є власником земельних ділянок площею 0,1023 га та 1,4183 га на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акти зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №462150001008994 і №462150001008995 (а.с.19, 20). [PERSON] померла [INFO] у селі Лучани Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.02.2017 (а.с.9). Згідно з довідкою ВК Ходорівської міської ради №53 від 01.02.2017, [PERSON] дійсно займалася організацією похоронів тітки [PERSON] , яка померла [INFO] та була зареєстрована в [ADDRESS] . До дня смерті проживали разом та вели спільне господарство (а.с.11). Довідкою ВК Ходорівської міської ради №63 від 31.01.2018 встановлено, що [PERSON] дійсно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] до дня смерті, яка наступила [INFO] . В Чорноострівській сільській раді заповіт [PERSON] посвідчувався в користь [PERSON] , зареєстровано в реєстрі №2 від 17.01.2011. На день смерті [PERSON] в даному господарстві вона була прописана одна (а.с.10). Витягами зі Спадкового реєстру №64366927, №64366914 від 15.04.2021 встановлено, що від імені [PERSON] посвідчено заповіт, який зареєстрований у Спадковому реєстрі за номером №52879800. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.13-16, 17). Згідно з довідкою відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 19.04.2021, на [PERSON] зареєстровані Державні акти на право приватної власності на земельну ділянку серії ЛВ №093151 від 29.12.2012, реєстраційний номер 462150001008994, площа земельної ділянки 1,4183 га, кадастровий номер 4621589100:03:000:0164, та серії ЛВ №093152 від 29.12.2012, реєстраційний номер 462150001008995, площа земельної ділянки 0,1023 га, кадастровий номер 4621589100:04:000:0672 (а.с.18). Постановою приватного нотаріуса від 21.04.2021, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.23). Свідок [PERSON] надала суду показання, за змістом яких вона є сусідкою позивачки. [PERSON] проживала в с. Лучани і разом з нею до смерті проживала тітка сестра бабусі [PERSON] .. Позивачка похоронила тітку, встановила їй пам`ятник. [PERSON] працювала в колгоспі і їй виділили землю. За життя [PERSON] склала заповіт на користь внучки сестри (позивачки). Свідок [PERSON] надала суду показання, за змістом яких вона є односельчанкою позивачки. [PERSON] проживала в с. Лучани з [PERSON] в хаті останньої до смерті. [PERSON] похоронила [PERSON] . Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання позивачки разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості у позасудовому порядку юридично оформити спадщину після її смерті. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права власності на майно у порядку спадкування за заповітом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через невизнання цього права нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, а саме: встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з приписами частини 1 статті 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Положеннями частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] постійно проживала із [PERSON] у с. Лучани Жидачівського району Львівської області до дня смерті останньої, яка наступила [INFO] . Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні письмовими доказами та показаннями свідків, які узгоджуються між собою, доповнюють один одного, не викликають сумнівів у своїй належності та допустимості, а у сукупності є достатніми для встановлення факту їх спільного проживання на час відкриття спадщини. Суд зазначає, що встановлення зазначеного факту породжує для\~позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації нею права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Також, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки площею 1,4183 гектари згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №093151 від 29.12.2012 та площею 0,1023 гектари згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №093152 від 29.12.2012, які розташовані на території Чорноострівської сільської ради. За життя [PERSON] зробила особисте розпорядження, склавши 17.01.2011 заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також все те, що належатиме їй на день її смерті і на що вона за законом буде мати право заповіла [PERSON] . Спадкодавиця [PERSON] померла [INFO] , відтак спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України. Позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом і оскільки судом встановлено факт її спільного проживання з [PERSON] на час відкриття спадщини, а також беручи до уваги те, що [PERSON] не заявляла про відмову від спадщини, тому в силу приписів частини 3 статті 1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла цю спадщину. Таким чином, [PERSON] має обґрунтоване право власності на земельні ділянки площею 1,4183 га та 0,1023 га, яке набула у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1254, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved