Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі «ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу кредитором спадкодавця в сумі 9270,72 грн. В обрунтування позовних вимог заначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 07.04.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку , зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору . [INFO] року [PERSON] помер. 16.03.2017 року банком отримано відповідь з П,ятої ХДНК, в якій зазначено, що спадкоємці померлого із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця заведена на підставі претензії ПАТ «КБ «ПриватБанк». Спадкоємцями ,які постійно проживали разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачі . 04 жовтня 2017 року на адресу відповідачів направлено лист-претензію щодо сплати заборгованості за кредитним договором, що був укладений з позичальником. На час розгляду справи заборгованість за договором не сплачена, станом на дату смерті заборгованість становить 9270372 грн. , яка складається з : 6128,29 грн. - тіло кредиту;2521,73 грн. - процентів.;620,70 грн. - заборгованість з комісії та пені. В судове засідання представник позивача не з,явився, надав заяву, в якій просить суд справу розглянути в його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з,явилися, про день та час слухання справи повідомлялися своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи, що в судове засідання не з,явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи неявку належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання відповідачів, які не повідомили про причини неявки та не подали відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 07.04.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку , зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору . Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов,язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов,язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов,язку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов,язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов,язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов,язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 2.1.1.7.6 встановлено, що у разі порушення строків платежів, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов,язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Одним із видів порушення зобов,язання є прострочення невиконання зобов,язання в обумовлений сторонами строк. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов,язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому вказаним договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов,язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов,язання. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов,язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов,язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкова реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , [PERSON] помер [INFO] року, про що складений актовий запис №16719. Згідно з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 07.04.2010 року, станом на дату смерті [PERSON] числиться заборгованість в сумі 9270,72 грн. яка складається з: - 6128,29 грн. -тіло кредиту, - 2521,73грн. - відсотки за користування кредитом, - 620,70 грн. заборгованість по комісії та пені. ПАТ КБ «ПриватБанк» 02 серпня 2014 року направило до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори письмову претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України . Відповідно до довідки №596/02-14 від 03 березня 2017 року, виданої П,ятою Харківською державною нотаріальною конторою , зміст претензії пред,явленої банком про оформленні спадщини спадкоємцям повідомлена . 24 вересня 2017 року позивачем на адресу відповідачів було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред,явив свої вимоги про стягнення заборгованості . З відповідей на запит суду наданими Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області від 12.04.2018 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованими не значаться. Ну думку позивача, відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять у тому числі, кредитні зобов,язання померлого [PERSON] Спадкування відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовилася від спадщини у встановлений чинним законодавством строк. Однак, суд з даною позицією позивача не погоджується та з цього приводу зазначає наступне. [PERSON] уклав із позивачем кредитний договір б/н 07.04.2010 року. Проте, суд дійшов до висновку, що дані про те, що відповідачі у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті боржника [PERSON] відсутні, а тому вони і не мають відповідати за кредитним договором, який був укладений останнім за його життя. Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Однак, позивачем не надано суду доказів обсягу спадкової маси після померлого [PERSON] а також доказів того, що спадкова маса більша, ніж невиконані зобов,язання відповідача. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов,язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених УПК України. . Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи . Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Підстав для звільнення від доказування в даному випадку судом не вбачається. Однак, позивачем не надано суду доказів обсягу спадкової маси після померлого [PERSON] а також доказів того, що спадкова маса більша, ніж невиконані зобов,язання відповідача. Отже, в порушення зазначених вимог закону, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обстави , на які він посилається, як на підставу для задоволення позову. Відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed