Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 13 липня 2021 у задоволенні позовних вимог [PERSON] до малолітньої [PERSON] в особі матері [PERSON] , приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Гринько Ангеліни Павлівни про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним відмовити повністю. 22 липня 2021 року представником відповідача [PERSON] подана заява про розподіл та стягнення судових витрат. А саме просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в особі законного представника (мати) [PERSON] , судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн. Суд розглядає заяву про ухвалення додаткового рішення у відсутності сторін по справі, що не суперечить ч.4 ст.270 ЦПК України. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. П. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача. Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення, так як при винесенні вказаного рішення, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до Додаткової угоди № 1 до Договору про надання правової допомоги № 20-22/ від 02.04.2020 року; звіту про виконану роботу від 15 липня 2021 року, Рахунку-фактуру № 15 від 15 липня 2021 року; квитанції № ПН6565 від 15.07.2021 року; рахунку-фактури № 16 від 15.07.2021 року, квитанції №6990753 від 15.07.2021 року, рахунку-фактури № 17 від 15.07.2017 року, квитанції № 6994647 від 16.07.2021 року, рахунку-фактури № 13 від 15.07.2021 року, квитанції № ПН3534 від 16.07.2021 року, рахунку-фактури № 12 від 15.07.20217 року, квитанції № 322Т0037ОТ від 16.07.2021 року, рахунку-фактури № 14 від 15.07.2021 року, квитанції № 7007569 від 19.07.2021 року, рахунку-фактури № 11 від 15.07.2021 року, квитанції №ПН6885 від 19.07.2021 року акту № 1 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 19 липня 2021 року, загальна вартість наданих послуг складає 30 000 грн. Суд вважає, що представником відповідача надані належні та допустимі докази, які в сукупності та взаємозв`язку належним чином доводять розмір понесених відповідачем витрат на правову допомогу. Таким чином, оскільки представником відповідача доведені та обґрунтовані судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн., суд приходить до висновку що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved