Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про зміну способу стягнення аліментів та прохає змінити спосіб стягнення аліментів стягнутих за рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23.08.2012 року у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн щомісячно, шляхом зміни способу стягнення на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 11.12.2009 року по 16.08.2012 року. Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 серпня 2012 року шлюб розірвано. Від сумісного життя з відповідачем вона народила доньку [PERSON] . У свідоцтві про народження дитини відповідач вказаний батьком. Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23.08.2012 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. на місяць. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів в 2012 році розмір витрат на утримання доньки значно зріс і 800 грн на місяць у 2020 році не достатні для у тримання дитини. З 2012 року вже неодноразово змінювались прожитковий мінімум, заробітна плата, ціни на продукти харчування та одяг. Враховуючи потреби дитини на її утримання, суд вважає, що відповідач повинен платити аліменти у частці від свого доходу, а саме по 1/4, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 жовтня 2020 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] відповідно до вимог п.4) ч.8 ст. 128 ЦПК України повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. 24.11.2020 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 серпня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 6). Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 серпня 2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 800 грн щомісячно до її повноліття, починаючи стягнення з 17 липня 2012 року (а. с. 7). 02 вересня 2016 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Згідно довідки про склад сім`ї з місця реєстрації виданої виконавчим комітетом В`язівської сільської ради Конотопського району Сумської області від 18.08.2020 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею зареєстровані: чоловік - [PERSON] , донька [PERSON] , 2010 р.н,. та донька [PERSON] , 2019 р.н. (а. с. 8). Норми права. Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 цієї статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст. 181,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінка суду. Суд оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для часткового задоволення позову. Позивачем, доведено, що дитина проживає разом з матір`ю, потреби на утримання дитини зросли, змінився матеріальний стан позивача, яка у 2019 році народила доньку [PERSON] . З урахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини, пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язку відповідача утримувати дитину до досягнення нею повноліття, принципу законності та, враховуючи, що обов`язок матеріально утримувати дитину є як у батька, так і у матері, є підстави для збільшення розміру аліментів, а тому, з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня вступу рішення у законну силу і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів є розумним, законним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання дитини. Проте, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині обмеження стягнення розміру аліментів не більше десяти прожиткових мінімумів, яке за приписами ст. 183 СК України стосується стягнення аліментів в наказному провадженні. Розподіл судових витрат. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А, тому у зв`язку із повним задоволенням позову на користь держави підлягає стягненню з відповідача 840 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved