Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 02.09.2015 року позов у вищезазначеній справі був задоволений, а саме було ухвалено: визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири № 3 в будинку № 33 на вул. академіка Патона в м. Львові; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобіля марки AUDI, модель 86.2.2, 1996 року випуску, № кузова WAUZZZ4АZBN106313, реєстраційний номер [NUMBER]. Представник позивача подав до суду заяву про винесення додаткового рішення суду, вказуючи на те, однієї зі заявлених вимог була стягнення з відповідача судових витрат в розмірі 3654 гр. 00 коп., проте, це питання не було вирішено при ухвалені рішення суду. У судовому засіданні представник позивача заяву підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить заяву задовольнити. Суд ухвалив розглядати заяву по суті без участі відповідача, яка у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце судового засідання, про що свідчить її письмове заперечення на заяву, яке вона подала до суду через загальну канцелярію суду, а її неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви по суті. Також, суд ухвалив відмовити відповідачу в задоволенні письмового клопотання щодо розгляду заяви про виправлення описок після розгляду її апеляційної скарги на рішення суду від 02.09.2015 року, оскільки, як раз не розгляд зазначеної заяви може призвести до унеможливлення розгляду апеляційної скарги по суті та до повернення справи до суду першої інстанції, що лише призведе до затягування розгляду справи в цілому. Суд, заслухавши представника позивача, оглянувши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем за подання позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 3654 грн. 00 коп., що підтверджується оригіналом квитанції від 10.03.2015 року № 150 /а.с.5/. Беручи до уваги, що позов [PERSON] до [PERSON] було задоволено в повному обємі, то на користь позивача підлягають стягненню з відповідача всі судові витрати, а саме: витрати на сплату судового збору в розмірі 3654 грн. 00 коп. Проте, при ухваленні рішення суду від 02.09.2015 року питання щодо розподілу судових витрат не будо вирішено. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи наведене, беручи до уваги, що судом при винесенні рішення від 02.09.2015 року не було вирішено питання про судові витрати, суд приходить до висновку, що заява про винесення додаткового рішення підлягає задоволенню, і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір в силу вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved