Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 01 липня 2020 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (далі - АТ «ТАСКОМБАНК») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5971712212 від 07 березня 2017 року в сумі 95 587,67 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07 березня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») і [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та заяви № 5971712212 від 07 березня 2017 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР». За умовами вказаного кредитного договору відповідач отримала кредит у сумі 25 780,00 грн з цільовим призначенням - на споживчі потреби, на строк 36 місяців, зі сплатою річних процентів у розмірі 0,01%, щомісячних процентів - 3,99% від суми кредиту, щоденної пені - 0,3% від загальної суми прострочення. Одночасно, 07 березня 2017 року відповідача було письмово повідомлено про те, що права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору про відступлення прав вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року. Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, позивач є новим кредитором [PERSON] за кредитним договором № 5971712212 від 07 березня 2017 року з усіма наступними додатками та змінами. ТОВ «ФК «ЦФР» умови договору виконав - надав відповідачу кредит шляхом безготівкового перерахування коштів. [PERSON] не виконала умови кредитного договору, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернула, внаслідок чого станом на 17 січня 2020 року виникла заборгованість у сумі 95 587,67 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) - 22 775,34 грн, заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) - 4,82 грн, заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) - 30 584,60 грн, сума пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості, - 42 222,91 грн. 17 січня 2020 року позивачем було направлено відповідачу повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості, однак заборгованість за кредитним договором не було погашено. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. До суду надійшла заява, згідно якої представник позивача позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала частково - просила суд на підставі ст. 551 ЦК України зменшити суму пені, оскільки вона значно перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Одночасно з пред`явленням позову Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» було подано заяву про забезпечення позову, в задоволенні якої ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 03.07.2020 було відмовлено. 09.07.2020 позовну заяву Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості було прийнято до провадження Балаклійського районного суду Харківської області, відкрито провадження та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 07 березня 2017 року між ТОВ «ФК «ЦФР» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 5971712212 шляхом підписання відповідачем заяви № 5971712212 від 07.03.2017 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» та заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» від 07.03.2017. Підписанням заяви № 5971712212 від 07.03.2017 [PERSON] погодилася, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та нею як позичальником, а також підтвердила, що ознайомилася з кредитним договором до його укладення і згодна з усіма його умовами. У підписаній відповідачем заяві № 5971712212 від 07.03.2017 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» було визначено умови надання кредиту: суму кредиту - 25 780,00 грн; строк, на який надається кредит, - 36 місяців; зобов`язання зі сплати початкового проценту у розмірі 1,50% від суми кредиту, щомісячних процентів - 3,99% від суми кредиту, річних процентів - 0,01% від суми боргу за договором, щоденної пені - 0,3% від загальної суми прострочення. Відповідач зобов'язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та виконати інші грошові зобов'язання у строки і на умовах, передбачених цим договором (а.с. 8-22). Крім того, відповідно до повідомлення про відступлення прав вимог, 07.03.2017 відповідач була письмово повідомлена про те, що права вимоги за кредитним договором № 5971712212 від 07.03.2017, укладеним між нею і ТОВ «ФК «ЦФР», будуть відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 (а.с. 23). Згідно умов Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, укладеним між ПАТ «ТАСКОМБАНК» (новим кредитором) і ТОВ ФК «ЦФР» (первісним кредитором), на умовах, встановлених цим договором, первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, вказаними у відповідних Реєстрах прав вимог (а.с. 24-30). Згідно Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, до АТ «ТАСКОМБАНК» перейшло право вимоги за кредитним договором № 5971712212 від 07.03.2017, укладеним з позичальником [PERSON] (31, 32). Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином відповідно до умов кредитного договору не виконувала. Внаслідок порушення договірних зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку заборгованості станом на 17.01.2020 становить 95 587,67 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) - 22 775,34 грн, заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) - 4,82 грн, заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) - 30 584,60 грн, сума пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості за період з 17.01.2019 по 17.01.2020, - 42 222,91 грн (а.с. 33-35). 17.01.2020 АТ «ТАСКОМБАНК» направило відповідачу повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредитних коштів за договором № 5971712212 від 07.03.2017, укладеним між нею і ТОВ ФК «ЦФР» (а.с. 36-43), яке залишилось без виконання. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Мотиви суду. У судовому засіданні було встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі кредитного договору № 5971712212 від 07.03.2017, укладеного між відповідачем [PERSON] і первісним кредитором - ТОВ «ФК «ЦФР», правонаступником якого є позивач АТ «ТАСКОМБАНК». Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір кредиту, строки та умови повернення кредиту, розміри плати за користування кредитними коштами, пені та інші умови правовідношення. Спір стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитними коштами, щомісячними процентами та пенею. Відповідачем [PERSON] були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, внаслідок чого, станом на 17 січня 2020 року відповідач має заборгованість за вказаним вище кредитним договором у загальному розмірі 95 587,67 грн. Частиною третьою статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та пункту четвертого частини п'ятої статті 12 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, передбачено право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Із розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання. Враховуючи викладене, суд,

Outcome: partial