Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 18.09.2020 року ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звернулося до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19 липня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №R52120354996В від 19.11.2012 року, у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 60 368 гривень зі строком повернення кредитних коштів до 19.11.2017 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 20,99% річних (п. 3.3.1. Кредитного договору). В якості забезпечення виконання зобов`язань з приводу повернення кредитних коштів (п. 3.8. Кредитного договору) Відповідачем було укладено договір застави №R52120354996B-Z1 від 19.11.2012 року, згідно якого надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки ЗАЗ, модель - ТF698К ЗНГ, тип - легковий сєдан, 2012 року випуску, колір - бежевий, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі - [NUMBER] , що належить Відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого ВРЕВ №1 м. Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 16.11.2012 року. 22.06.2015 року між ПАТ ВТБ Банк та ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №220615зн, відповідно до якого ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги за договорами застави №220615зн, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги до Відповідача за договором застави № R52120354996B-Z1 від 19.11.2012 року на предмет застави. В подальшому, 29.01.2019 року між ТОВ ФК Довіра та Гарантів та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором №R52120354996В-Z1 від 19.11.2012 року. 14.03.2019 року між ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами застави до договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, за яким ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло права вимоги до відповідача за договором застави №R52120354996B-Z1 від 19.11.2012 року на предмет застави: автомобіль марки ЗАЗ, модель - ТF698К ЗНГ, тип - легковий сєдан, 2012 року випуску, колір - бежевий, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі - [NUMBER] . В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 150570,68 грн., а саме: загальної заборгованості за кредитом, яка складає 58202,33 грн., а також урахування індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, що станом на 10.07.2020 року становить 92 368,35 грн. На підставі вищезазначених договорів між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс», 15.02.2019р. до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна №58412544 було внесено зміни, згідно яких вилучено обтяжувача ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» і додано обтяжувача ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс». Просить суд звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості [PERSON] в розмірі 150 570,68 грн. перед товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» за кредитним договором №R52120354996В від 19.11.2012 року, а саме: автомобіль марки ЗАЗ, модель - ТF698К ЗНГ, тип - легковий сєдан, 2012 року випуску, колір - бежевий, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі - [NUMBER] , що належить [PERSON] , шляхом надання дозволу ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на укладення договору купівлі-продажу предмету застави з вчиненням подальших дій, пов`язаних з переоформленням даного транспортного засобу в Регіональному сервісному центрі МВС в м. Києві, наділивши товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» правом зняття з обліку та постановленням на облік транспортного засобу, правом отримати дублікати правовстановлюючих документів, зокрема Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Зобов`язати відповідача передати ТОВ «ФК «Прайм Альянс» предмет застави з комплектами ключів, Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Просить, також, стягнути з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору в сумі 2 258,56 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відзив, заперечення до позовної заяви суду не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання представник позивача Барандич О.А., який діє на підставі наказу №5-к від 20.03.2019 року, не з`явився, справу просив розглянути за своєї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку заочного провадження, оскільки існують всі умови для ухвалення заочного рішення, передбачені ч.1 ст. 280 ЦПК України. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії по справі не проводились. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, суд встановив, що 19 липня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №R52120354996В від 19.11.2012 року, у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 60368,00 гривень зі строком повернення кредитних коштів до 19.11.2017 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 20,99% річних (п. 3.3.1. Кредитного договору). В якості забезпечення виконання зобов`язань з приводу повернення кредитних коштів (п. 3.8. Кредитного договору) Відповідачем було укладено договір застави №R52120354996B-Z1 від 19.11.2012 року, згідно якого надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки ЗАЗ, модель - ТF698К ЗНГ, тип - легковий сєдан, 2012 року випуску, колір - бежевий, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі - [NUMBER] , що належить Відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого ВРЕВ №1 м. Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 16.11.2012 року. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги за договорами застави №R52120354996B-Z1, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги до Відповідача за договором застави №R52120354996B-Z1 від 19.11.2012 року на предмет застави. 14.03.2019 року між ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами застави до договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, за яким ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло права вимоги до відповідача за договором застави №R52120354996B-Z1 від 19.11.2012 року на предмет застави: автомобіль марки ЗАЗ, модель - ТF698К ЗНГ, тип - легковий сєдан, 2012 року випуску, колір - бежевий, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі - [NUMBER] . На підставі вищезазначених договорів між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс», 15.02.2019р. до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна №58412544 було внесено зміни, згідно яких вилучено обтяжувача ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» і додано обтяжувача ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс». V. Оцінка Суду. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Згідно ст. 1 Закону України «Про заставу» та ст. 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань, у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором - надав відповідачу у передбачений кредитним договором спосіб грошові кошти за кредитним договором, що підтверджується копією меморіального ордеру №55200 від 19.11.2012 року. В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі у розмірі 150570,68 грн., а саме: загальної заборгованості за кредитом, яка складає 58202,33 грн., а також урахування індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, що станом на 10.07.2020 року становить 92 368,35 грн. У листі Верховного суду України від 01.07.2014 р. Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві зазначено, що неустойка має подвійну правову природу. До настання строку виконання зобов`язання неустойка є способом його забезпечення, а в разі невиконання зобов`язання перетворюється на відповідальність, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов`язання боржником. Водночас формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 року у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 року у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями (неустойкою, пенею) (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі №6-42цс11). Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про заставу» передбачено, що застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що умови кредитного договору не виконані, в результаті чого утворилася заборгованість в сумі у 150 570,68 грн. Згідно з ч.1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Частиною 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про заставу» реалізація заставленого майна здійснюється шляхом його продажу на аукціонах (публічних торгах), у тому числі у формі електронних торгів, якщо інше не передбачено договором, а державних підприємств та відкритих акціонерних товариств, створених у процесі корпоратизації, всі акції яких перебувають у державній власності, - виключно з аукціонів (публічних торгів). Якщо перший аукціон (публічні торги) оголошено таким, що не відбувся, проводиться наступний аукціон. Початковою ціною другого і наступних аукціонів вважається ціна, зменшена на 30 відсотків по відношенню до початкової ціни попереднього аукціону. Якщо другий і наступні аукціони (публічні торги) оголошені такими, що не відбулися, заставодержатель має право залишити заставлене майно за собою за початковою ціною, яка була запропонована на останньому аукціоні (публічних торгах). У разі якщо заставодержатель відмовився залишити заставлене майно за собою, це майно реалізується у встановленому порядку, якщо інше не передбачено договором. Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Нормами ч.1 та ч.2 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 6.1, 6.2 договору застави, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у випадках, обумовлених кредитним договором, цим договором та нормами чинного законодавства України. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється в порядку та на умовах, встановлених чинним законодавством України та може бути здійснено на підставі рішення суду або в позасудовому порядку. При цьому виконання позасудових способів не позбавляє заставодержателя права звернутись до суду. Відповідно до абз. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та забезпечення реєстрації обтяжень», зі змінами та доповненнями, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно з цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяжування. Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за заявою позивача Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстровано звернення стягнення відносно предмету застави. Відповідно до п.4 абз. ст. 25 цього ж Закону, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур передбачених статтею 26 цього Закону. В свою чергу, п.1 ст. 26 передбачає, продаж обтяжувачем предмета, забезпечувального обтяження шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що звернення стягнення відбувається відповідно до вимог закону або договору. Приймаючи до уваги, що ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заявлено позов про звернення стягнення на предмет застави шляхом передачі рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання, виконання рішення суду - неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володінні ТОВ «ФК «Прайм Альянс». Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Виходячи з наведеного, суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави обґрунтовані і підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. При зверненні до суду з позовом ТОВ «ФК «Прайм Альянс» сплатило судовий збір у сумі 2258 грн. 56 коп. (а.с.1), а тому, враховуючи задоволення позовних вимог останнього та вимоги ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору. На підставі, викладеного,

Outcome: approved