Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 08.04.2019 та уточнено 18.04.2019, [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «ГК Євро-Стандарт» про захист прав споживача, визнання договору купівлі-продажу недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, просить визнати договір купівлі-продажу недійсним та стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в розмірі 75 000 грн., оскільки умови договору не виконані. У відповідності до ЗУ «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору. Вказує, що у березні 2019 за допомогою ресурсу Інтернет, він знайшов оголошення щодо продажу автомобілю Renault Duster, 2015 року, без пробігу, за ціною 149 999 грн. Зателефонувавши за номером телефону, зазначеному в оголошенні, йому повідомили, що даний автомобіль реалізується компанією ТОВ «ГК Євро-Стандарт», офіс представництва якої знаходиться по вул. Коблевська, 40 у м. Одеса, куди йому було запропоновано приїхати та укласти договір на придбання автомобілю. 28.04.2019, приїхавши до офісу відповідача, він уклав з ТОВ «ГК Євро-Стандарт» договір купівлі-продажу товару з розстроченням платежу № 1549 від 28.04.2019. Невід`ємною частиною договору є Специфікація (Додаток 4) та Графік сплати другого періодичного платежу (Додаток 3), інших додатків він не підписував і не отримував, також йому було повідомлено телефони працівників відповідача, які відповідальні за постачання товару. Того ж дня, 28.04.2019, ним було сплачено 75 000 грн. (50% вартості автомобілю) на рахунок відповідача, але ні повідомлення про дату отримання автомобіля, ні самого автомобіля, він так і не отримав. Офісне приміщення ТОВ «ГК Євро-Стандарт» у [ADDRESS] . Одеса по [ADDRESS] зачинене, а надані йому телефони працівників відповідача не працюють. Вважає, що вказаний договір підлягає визнанню недійсним, оскільки договір містить несправедливі умови, що є порушенням ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», та просить стягнути 75 000 грн. майнової шкоди. Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час, місце і дату розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач представник ТОВ «ГК Євро-Стандарт» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно повернутих за закінченням терміну зберігання поштових повідомлень, а.с. 29, 36-37,причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзив на позов до суду не надавав. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.04.2019 позовну заяву залишено без руху, так як подана до суду позовна заява має недоліки. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 11-30 год. 05.06.2019, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 05.06.2019 постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 11:00 год. 04.07.2019, у зв`язку із неявкою відповідача, який про час, місце і дату розгляду справи повідомлений належним чином. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, 04.07.2019 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, оскільки існує сукупність умов, передбачених нормами ч.1 ст. 280 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 28.04.2019 між ТОВ «ГК Євро-Стандарт» (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено Договір купівлі-продажу товару з розстроченням платежу № 1549, предметом якого є відповідно до п.1.2 загальний асортимент, номенклатура, ціна товару, який поставляється, на умовах Договору визначається в Специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору, а саме автомобіль «Renault Duster» 1.5D Privilege 2015 р. (коричневий), новий, без пробігу, що відповідно до п.4.1 Договору (а.с. 4-5). Відповідно до умов Договору купівлі-продажу товару з розстроченням платежу № 1549, продавець зобов`язується поставити і передати, а покупець прийняти і оплатити товар, в термін та на умовах цього Договору. «Renault Duster» 1.5D Privilege 2015 р. (коричневий), новий, без пробігу, передається в користування, та у власність покупцю протягом строку, який становить від одного до десяти робочих днів з моменту сплати покупцем на рахунок продавця, платежу за передачу товару, а також в залежності від специфікації товару, який вказаний у Додатку № 3. Місцем передачі товару по даному Договору є м. Кривий Ріг, вул. 10 Гв. Дивізії, 5/15, яке встановлене згідно акту приймання-передачі та узгоджене сторонами, що передбачено пунктами 1.1., 4.1 Договору (а.с. 4-6). Зі змісту Договору вбачається, що Додатки є невід`ємною частиною Договору, які складаються з: Додаток № 1 - місцезнаходження, реквізити, Додаток № 2 - графік сплати другого періодичного платежу; Додаток № 3 - специфікація; Додаток № 4 - квитанція сплати початкового внеску згідно Договору (а.с. 4-7). Вартість предмета купівлі-продажу відповідно до Додатку № 4 специфікація становить 149 999 грн. (а.с.6 зворот). Пунктом 2.2 Договору визначено, що покупець проводить оплату за товар згідно виставленого рахунку продавцем. Оплата проводиться шляхом перерахування передоплати в розмірі 50% (від вартості транспортного засобу, який є предметом договору і зазначено в розділі специфікації) визначеному в порядку, передбаченому п. 2.1. Договору, на поточний рахунок продавця (а.с. 4). Згідно квитанції № 21 від 28.03.2019, [PERSON] сплатив 75 000 грн. у відділенні 10015/559 Ощадбанку, на рахунок ТОВ «ГК Євро-Стандарт», тобто 50% вартості автомобіля, та виконав вимоги п.2.2. Договору, (а.с. 7). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Правовідносини, з яких виник спір регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України щодо правочинів та нормами Закону України «Про захист прав споживачів», які є спеціальними. Розділом 3 Договору обов`язки продавця обмежені повідомленням покупця про дату отримання ним товару; передачею товару у строки, передбачені пунктами 3.5, 4.1; наданням на вимогу покупця сертифікатів якості товару, що зазначається у п. 3.3 Договору (а.с. 4). В той же час, до обов`язків покупця віднесено оплату товару в терміни та з дотриманням порядку, передбаченому пунктом 2.1, 3.6; отримання товару не пізніше 1 календарного дня з моменту отримання повідомлення від продавця; оплату вартості товару протягом 24 місяців з моменту укладення договору; сплату пені в розмірі 0, 14 % з простроченої суми за кожен день прострочення (а.с. 4). Аналізуючи положення розділу 3 Договору, а саме зобов`язання сторін вбачається, що, встановивши обов`язки покупця, які в тому числі залежать від виконання самим продавцем своїх зобов`язань (пункт 3.5 Договору), останній звільнив себе від будь-якої відповідальності за непостачання товару, а також не визначив жодних юридичних наслідків в частині отриманої від покупця передплати. Положеннями ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця; надання можливості продавцю не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі, коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача договір може бути визнаним недійсним у цілому. Перевіряючи зміст договору на відповідність вимогам статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», суд звертає увагу на таке. Частиною 1 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», нечесну підприємницьку практику заборонено. Згідно з п.14 ст.1 вказаного Закону, нечесна підприємницька практика - будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції Нечесна підприємницька практика включає, зокрема, будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману. Якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно основних характеристик продукції, таких як: її наявність, метод і дата виготовлення або надання, поставка, специфікація, географічне або інше походження, що передбачено п. 1 ч. 2 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів». Частиною 3 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняються як такі, що вводять в оману: пропонування для реалізації продукції за визначеною ціною, якщо існують підстави вважати, що продавець або виконавець не зможе надати таку продукцію за такою ціною або у таких обсягах, що можна передбачити з огляду на пропоновану ціну та характеристики продукції; відмова від пред`явлення споживачу товару, що пропонується, та прийняття замовлення або ненадання товару протягом розумного строку. Частиною 6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, що встановлено ч. 5 ст. 203 ЦК. Недодержання в момент вчинення правочину стороною зазначених вимог є, відповідно до ч. 1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину. Відповідно до аналізу положень Закону України «Про захист прав споживачів» та Цивільного кодексу України можна дійти висновку, що невідповідність змісту договору вимогам спеціального закону може мати наслідком визнання правочину недійсним із застосуванням наслідків його недійсності відповідно до положень ст.216 ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів». Оскільки зміст укладеного договору купівлі-продажу товару з розстроченням платежу № 1549 від 28.04.2019 не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», містить несправедливі умови, створює істотний дисбаланс прав та обов`язків на шкоду споживача, а дії продавця свідчать про застосування нечесної підприємницької практики, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову про визнання такого договору недійсним. Вирішуючи позов в частині вимог про застосування наслідків недійсності правочину, суд виходить з наступного. У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» (надалі - Постанова Пленуму Верховного Суду України №9) роз`яснено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК, суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Згідно з ч. 9 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо в результаті застосування умов договору, що обмежують права споживача, споживачеві завдано збитків, вони повинні відшкодовуватися винною особою у повному обсязі. Частиною 2 ст.215 ЦК України визначено, що якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Оскільки позивачем сплачено передоплату у розмірі 75 000 грн., що відповідає 50 % від вартості автомобілю, судом визнано договір купівлі-продажу товару з розстроченням платежу № 1549 від 28.04.2019 недійсним, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 75 000 грн., сплачені на виконання договору. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позивач при зверненні до суду з вказаним позовом звільнений, на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Пунктом 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. За подання додаткових заяв, у яких збільшується розмір позовних вимог, недоплачена сума судового збору також підлягає сплаті. Тому, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позовних вимог та звільненням позивача від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1536,80 грн. ( за вимоги немайнового характеру з приводу визнання договору недійсним 768,40 грн.; за вимогами майнового характеру з приводу стягнення грошових коштів 768,40 грн.). На підставі ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, ст.ст. 3, 18, 19, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved