Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивач) подав до суду позов до [PERSON] (відповідачка), в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 08.12.2017 на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з ј до 1/6 частини зі всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; визнати виконавчий лист, який виданий на підставі цього рішення таким, що не підлягає виконанню з моменту набрання законної сили новим рішенням та відкликати його; зобов`язати Тростянецький районний відділ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області виконати нове судове рішення в разі його задоволення; стягнути з відповідачки судові витрати. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що на його утриманні знаходиться малолітній син [PERSON] , 2012р.н.. Він працює на постійній основі з 10.10.2018 на посаді мийника-прибиральника рухомого складу з окладом 5\~000,00 грн. Із зарплати з нього стягують аліменти у розмірі ј частини. Крім цього, щодня він витрачає на проїзд до роботи і додому 200,00 грн, сплачує комунальні послуги в середньому 900,00 грн, щомісяця платить за оренду житла 600,00 грн. Крім цього, він купує продукти харчування, одяг, речі першої необхідності, особисті речі, дрова на опалення будинку, вартість яких становить 10\~000,00 грн. У нього відсутній на праві приватної власності будинок, квартира, однак він має дві земельні ділянки. Оскільки у нього на утриманні є ще одна дитина, то діти знаходяться не в рівних умовах. Він зобов`язаний утримувати та забезпечувати належне матеріальне становище обох дітей і утримувати їх в рівних умовах, а, відповідно, сплата аліментів у встановленому судом розмірі є неможливою. Відповідачка 15.10.2020 подала до суду відзив на позовну заяву (а.с.58-63), в обґрунтування якого покликаючись на те, що позивач не надав доказів на доведення тих обставин, про існування яких заявляє у позовній заяві. Їхня дитина часто хворіє і має серйозні захворювання, які потребують лікування, а також посиленого дієтичного харчування, що потребує значних коштів. Позивач має нормальний стан здоров`я, є працездатним. Позивач приховує реальні доходи, оскільки здає земельні ділянки в оренду. Аліменти він нікому не платить, інших стягнень по виконавчих листах з нього не проводиться. Наявність у позивача другої дитини не впливає на розмір присуджених їй аліментів, оскільки виходячи з розміру його заробітної плати, з нього стягуватиметься визначений законом мінімальний розмір аліментів. Позивачу належать чотири земельні ділянки, які здаються ним в оренду. Позовні вимоги вважає необґрунтованим та безпідставними. Позивачем 30.10.2020 подано до суду відповідь на відзив, в обґрунтування якого покликаючись на те, що підстави, на які покликається відповідачка щодо продовження встановленого судом строку для подання відзиву, не є поважними. На заперечення відповідачкою не надано жодного доказу про свій дохід, не надано доказів наявності у неї іншого майна у власності. Також, нею не надано документ, який підтверджує потреби дитини в системному лікуванні. З дня подання позову у нього погіршився матеріальний стан і він може залишитись без роботи у зв`язку з корона вірусом. Позивач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, проти задоволення позовних вимог заперечила з наведених у відзиві мотивів. Заяви, клопотання учасників справи. Позивачем подана заява/клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.53). Відповідачкою подано заяву про продовження встановленого судом строку (а.с.64). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 27.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.47-48). Суд, заслухавши пояснення позивачки, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Рішеннями Жидачівського районного суду Львівської області від 13.09.2011 та 08.12.2017 розірвано між сторонами шлюб та ухвалено стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.10.2017 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.15, 66). Відповідно до постанови державного виконавця від 16.10.2018 звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у ПАТ «Миронівський хлібопродукт» (а.с.8). Згідно з свідоцтвом про народження від 12.10.2012 та довідкою виконкомом Глибочанської сільської ради Тростянецького району Вінницької області від 25.09.2018 №428 [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на його утриманні (а.с.12, 13). Довідка військової частини польова пошта [NUMBER] від 15.07.2016 встановлює, що [PERSON] безпосередньо брав участь у антитерористичній операції в районі с. Прохорівка Волноваського району Донецької області (а.с.14). Відповідно до довідки Агроіндустріального холдингу МХП №54 від 08.02.2019 та розрахункових листків [PERSON] постійно працює з 10.10.2018 на посаді мийник-прибиральник рухомого складу у ПАТ «Миронівський хлібопродукт» і дохід за останні шість місяців становив: жовтень 2018 р. 6\~315,22 грн, листопад 2018 р. 7\~818,18 грн, грудень 2018 р. 8\~914,7 грн, січень 2019 р. 8\~470,44 грн. Всього нараховано за цей період 31\~518,54 грн, всього утримано за цей період 6\~146,12 грн (а.с.16, 17-20). Витяг з амбулаторної карти дитини [PERSON] , [INFO] , підтверджує наявність у дитини захворювання та рекомендації лікаря щодо його лікування (а.с.68). Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованого 11.09.2020, та Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку [PERSON] на праві приватної власності належать чотири земельні ділянки, три з яких він здає в оренду (а.с.70-72, 73-76). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із поданням позивачем позову до суду про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду, через зміну його сімейного стану. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства». Так, утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України та стаття 180 СК України). Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Положеннями статті 181 СК України передбачено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 3 статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Крім цього, суд враховує норми статей 8, 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» (26 квітня 2001 року № 2402-III), які передбачають право дітей на достатній життєвий рівень, рівність батьків у правах та обов`язках щодо дитини та права, обов`язки і відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, суд бере до уваги роз`яснення, викладені у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з якими розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивач є батьком [PERSON] , [INFO] , і за рішенням суду з нього стягуються щомісячно аліменти на утримання цієї дитини у розмірі ј частини усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач також є батьком [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на його утриманні. Надаючи оцінку аргументам сторін суд вважає за необхідне зазначити таке. З системного аналізу статей 181 та 192 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім цього, аналіз статті 192 СК України дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Суд зазначає, що сторони в силу приписів статей 12, 77, 78, 81 ЦПК України повинні довести належними доказами обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд повинен оцінити ці докази за своїм внутрішнім переконанням і ухвалити у справі законне і обґрунтоване рішення. Суд зауважує, що наявність у позивача іншої дитини [PERSON] , [INFO] , не є безумовною та достатньою підставою для зміни розміру аліментів, а також автоматично не породжує обов`язку зменшити розмір аліментів, що з нього стягується за рішенням суду на першу дитину. Крім цього, позивачем не надано жодного доказу витрат, які він несе, та погіршення його матеріального становища, у тому числі у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Суд звертає увагу на докази, надані позивачем, а саме: довідку Агроіндустріального холдингу МХП №54 від 08.02.2019 та розрахункові листки (а.с.16, 17-20), з яких вбачається, що заробітна плата позивача за період з жовтня 2018 року по січень 2019 року тільки збільшувалася. Крім цього, суд бере до увагу те, що позивачем на час подання позову в його обґрунтування надано інформацію про належність йому двох земельних ділянок. Однак на даний час згідно з дослідженими судом доказами встановлено належність позивачу на праві приватної власності чотирьох земельних ділянок, три з яких він здає в оренду та отримує від цього дохід, що є додатковим свідченням покращення його матеріального становища. Суд констатує, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Встановлений рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 08.12.2017 розмір аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з наявністю у позивача на утриманні іншої малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини [PERSON] , [INFO] , та суперечитиме її інтересам. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та зважаючи на недоведеність позивачем підстав позову про зменшення розміру аліментів, визначених судовим рішенням, тому суд вважає, що у позові слід відмовити повністю. Розподіл між сторонами судових витрат. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у виді судового збору слід залишити за позивачем. На підставі статей 180, 182, 192 Сімейного кодексу України та

Outcome: dismissed