Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просив винести рішення, яким стягувати з [PERSON] аліменти на його користь в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до закінчення навчання. Вказав, що його батьки [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який розірвано. На даний час йому виповнилось 18 років і його батько [PERSON] припинив виплату аліментів на його утримання. В даний час він навчається на денній формі навчання в Київському Національному транспортному університеті на факультеті менеджменту, логістики та туризму. Самостійних заробітків немає, оскільки весь вільний час віднімає навчання, тому потребує матеріальної допомоги. Основі витрати йдуть на харчування, проживання в гуртожитку та проїзду до місця навчання. Відповідач належної матеріальної допомоги на його утримання не надає, так як він в даний час досяг повноліття. Згідно ст. 199 СК України відповідач зобов`язаний утримувати повнолітнього сина, який навчається, до досягнення ним 23 років. Позивач в своїй заяві до суду просив справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач в своїй заяві позов визнав, просив справу розглянути в його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню, як такий що доведений свідоцтвом про народження, довідками з навчального закладу, обґрунтований вимогами ст.ст. 180-184, 191, 198, 199, 200 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Повнолітній [PERSON] є студентом Київського Національного транспортного університету денної форми навчання, що підтверджується договором від 02.08.2019 № 1624-19 (а.с. 5). В зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки батько після досягнення сином повноліття добровільно матеріальну допомогу не надає. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840, 80 грн.

Outcome: approved