Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки заборгованість за договором кредиту №2008/688-ф03.14/22 від 22 липня 2008 року в розмірі 103\~931 (сто три тисячі девятсот тридцять один) долар 96 центів США в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення по справі, в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмети іпотеки, а саме на: двокімнатну квартиру, загальною площею 47,6 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. При цьому представник позивача посилається на те, що 22 липня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №2008/688-ф03.14/22, за умовами якого банк надав позичальнику кошти в сумі 59 000 (пятдесят девять) тисяч доларів США, які відповідач зобовязався повернути в порядку та умовах що визначені договором, з кінцевим терміном повернення всієї заборгованості до 21 січня 2017 року, зі сплатою 14 відсотків річних. 30 червня 2009 року між Банком та відповідачем було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до Договору про надання не відновлювальної кредитної лінії №2008/688-ф03.14/22 від 22 липня 2008 року та 28 жовтня 2010 року між Банком та відповідачем було укладено додаткову угоду №3 про внесення змін до Договору про надання не відновлювальної кредитної лінії №2008/688-ф03.14/22 від 22 липня 2008 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором, 22 липня 2008 року ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачка [PERSON] уклали Іпотечний договір, відповідно до якого остання передала Банку в іпотеку двокімнатну квартиру, загальною площею 47,6 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить Іпотекодацю на праві власності. В звязку з несвоєчасним поверненням кредитних коштів та не сплати відсотків за користування кредитними коштами, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вважає, що вправі вимагати стягнення заборгованості за рахунок предмету іпотеки, а тому вони вимушені звернутися до суду з даним позовом. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 36 331 (тридцять шість тисяч триста тридцять одну) гривну 70 копійок. Представник позивача до судового засідання не зявився, повідомлявся, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 22 липня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №2008/688-ф03.14/22, за умовами якого банк надав позичальнику кошти в сумі 59 000 (пятдесят девять) тисяч доларів США, які відповідач зобовязався повернути в порядку та умовах що визначені договором, з кінцевим терміном повернення всієї заборгованості до 21 січня 2017 року, зі сплатою 14 відсотків річних. 30 червня 2009 року між Банком та відповідачем було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до Договору про надання не відновлювальної кредитної лінії №2008/688-ф03.14/22 від 22 липня 2008 року та 28 жовтня 2010 року між Банком та відповідачем було укладено додаткову угоду №3 про внесення змін до Договору про надання не відновлювальної кредитної лінії №2008/688-ф03.14/22 від 22 липня 2008 року. Згідно п.п.3.3.7., 3.3.8. кредитного договору позичальник зобовязався сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п.1.1.1, 2.4, 2.10 цього Договору та комісії в розмірах та в порядку, передбачених цим Договором та своєчасно і в повному обсязі погашати Транші кредиту із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1., 1.1.1.2., 2.4., 3.3.14 цього договору. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором, 22 липня 2008 року ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачка [PERSON] уклали Іпотечний договір, відповідно до якого остання передала Банку в іпотеку двокімнатну квартиру, загальною площею 47,6 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить Іпотекодавцю на праві власності. Відповідно до п.4.1 Іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем основного зобовязання іпотеко держатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Всупереч умов кредитного договору позичальник не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Згідно розрахунку, станом на 06 квітня 2015 року, позичальник має заборгованість за кредитним договором в розмірі 103\~931 (сто три тисячі девятсот тридцять один) долар 96 центів США, що на день ухвалення рішення (1 долар США дорівнює 23,94 гривні) еквівалентно 2\~488\~131 (два мільйони чотириста вісімдесят вісім гривень сто тридцять одна) гривна, з яких: сума заборгованості за кредитом 56\~562,62 долари США, що еквівалентно 1\~354\~108 (один мільйон триста пятдесят чотири тисячі сто вісім) гривень 64 копійки, сума заборгованості за відсотками 31\~113,41 доларів США, що еквівалентно 744\~855 (сімсот сорок чотири тисячі вісімсот пятдесят пять) гривень 04 копійки, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 7\~410,27 доларів США, що еквівалентно 177\~401 (сто сімдесят сім тисяч чотириста одна) гривна 86 копійок, розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 8\~845,68 доларів США, що еквівалентно 211\~765 (двісті одинадцять тисяч сімсот шістдесят пять) гривень 58 копійок. 14 червня 2010 року було прийнято рішення про зміну найменування Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», яке є правонаступником за всіма правами та обовязками. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, крім того згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимог, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотека є окремим видом застави. Статтею 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк і термін), якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку», суд у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у своєму рішенні зазначає в тому числі спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 цього ж Закону, якою встановлено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, якщо це передбачено в рішенні суду. Згідно п. 9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Положенням абзацу 2 п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних в кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішені спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 7 від 07 лютого 2014 року) встановлено, що суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України «Про іпотеку». Однак, відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року, встановлено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яка вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки). Положенням ст. 217 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. У звязку із чим, суд вважає необхідним виконання рішення суду у частині звернення стягнення на предмет іпотеки відстрочити до закінчення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року. При таких обставинах, суд вважає, що вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору в розмірі 36331,70 гривень також підлягають задоволенню.

Outcome: approved