Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», на даний час АТ КБ «ПриватБанк» (далі банк) звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявилась, проте від неї надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує, щодо постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання без поважних причин не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомила. Відповідач відзив на позов не подала. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши наявні у ній докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25 березня 2011 року відповідач отримала кредит в розмірі 300 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] своїм підписом у анкеті-заяві підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті «ПриватБанк» - складає між нею та банком договір. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року по справі №191/5077/16-ц. Таким чином, позичальник дала свою добровільну згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту за даним договором та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Згідно ч.2 ст.509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, зокрема із договорів та інших правочинів. У відповідності із ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Частиною 2\~ст.1050 ЦК\~України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Вимогами ст.629 ЦК України, передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Встановлено, що станом на 31 січня 2018 року заборгованість відповідача за договором складає: - 640 грн. - заборгованість за кредитом; - 25652,60 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, - 3400 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1484,63 грн. - штраф (процентна складова). Всього заборгованість [PERSON] перед акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», по даному кредитному договору становить 31677,23 грн. Крім цього, у відповідності до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України\~ з відповідача на користь позивача, необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме: сплачений при подачі позовної заяви в суд судовий збір в сумі 1762 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved