Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Рух справи 21 жовтня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про розірвання шлюбу під час вагітності та визнання батьківства зачатої дитини іншою особою. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 жовтня 2021 року вищевказану цивільну справу передано в провадження судді Карасави І.О. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 листопада 2021 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, по справі призначено підготовче засідання. 20 грудня 2021 року позивачем [PERSON] було подано заяву про зменшення позовних вимог, яка була прийнята судом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 грудня 2021 року підготовче провадження у справи було закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовну заяву та просила її задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Третя особа, яка не заявляє вимоги на предмет спору - [PERSON] у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Встановлені фактичні обставини, застосовані норми права та мотиви суду [PERSON] (далі- позивач) звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі-відповідач) про розірвання шлюбу під час вагітності, визнання батьківства зачатої дитини іншої особою (а.с. 3-5). 20 грудня 2021 року, шляхом подання відповідної заяви, позивач [PERSON] відмовилася від вимог щодо визнання батьківства за [PERSON] . У позовній заяві просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 06 червня 2013 року Виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, за актовим записом №54. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06 червня 2013 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, за актовим записом №54. Позивач зазначає, що від шлюбу позивач та відповідач мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя та обов`язки. Шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують понад два роки. На теперішній час позивач перебуває у фактично шлюбних відносинах з [PERSON] та є вагітна від нього. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. З свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 06 червня 2013 року Виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, за актовим записом №54 вбачається, що сторони перебувають у шлюбі (а.с. 20). З свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , відповідно до якого мати [PERSON] , батько [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до акту наданого депутатом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області вбачається, що [PERSON] не проживає разом із [PERSON] з березня 2020 року (а.с. 16). З копії обмінної картки пологового будинку Комунального некомерціного підприємства «Зміївська центральна районна лікарня» на ім`я [PERSON] вбачається, що [PERSON] станом на 30 червня 2021 року перебувала на 12 тижні вагітності (а.с. 17-18). Відповідно до нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 15 жовтня 2021 року (а.с. 14) вбачається, що [PERSON] визнає батьківство до народженої дитини [PERSON] , яка зачата під час перебування [PERSON] у шлюбі з [PERSON] . За змістом положень частини 1\~статті \~24 Сімейного кодексу України(далі -\~СК\~України) та статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ статті 56 СК України\~ передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 110 СК України чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Згідно статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно положення частини 2 статті\~36\~та статті\~51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені\~Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Під час судового розгляду судом встановлено, що сторони проживають окремо за взаємною згодою, що не пов`язано з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми чи інших поважних причин. Позивач, відповідач та третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] на сьогоднішній день, хоча і має законного чоловіка [PERSON] , але є вагітна від [PERSON] . У судовому засіданні [PERSON] також підтвердив, що є батьком зачатої дитини, мати якої є позивачка [PERSON] . Вищевказані доводи також знайшли своє підтвердження у нотаріально оформленої заяви про визнання батьківства до народження дитини(а.с.14). За таких обставинах, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, сімейне життя\~позивача та відповідача не склалось у зв`язку з тим, що вони не зійшлися характерами та у позивачки існують стосунки з іншим чоловіком, від якого вона чекає дитину. Сумісне проживання та збереження сім`ї є неможливим. Згідно пункту 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сім`я розпалась остаточно і поновити шлюбні відносини між позивачем та відповідачем неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до положень частини 1\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, позивач перебуває у фактично шлюбних відносинах з іншим чоловіком та вагітна від іншої особи, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, фактично живуть окремо, тому суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства, тому позов\~\~ [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Оскільки позивач [PERSON] у своїй заяві не виявила бажання змінити прізвище на дошлюбне, суд після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишає без змін. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 908,00 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved