Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просила винести рішення, яким стягувати з [PERSON] аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини від заробітної плати і усіх видів заробітку (доходів), але не менше одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вказала, що з відповідачем проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу. Від даного проживання у них народився неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , батьком якого в свідоцтві записаний відповідач. На даний час дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоч повинен сплачувати кошти на утримання сина. Тому позивачка в своїй заяві до суду просила позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Відповідач, отримавши копію позову та матеріали до нього, не представив суду своїх заперечень і будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач до суду та учасникам справи відзив не надіслала. Розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відповідності із ст.ст. 223, 279, 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Позивач в своїй заяві до суду наполягала на задоволенні своїх вимог і просила про постановлення заочного рішення. Дане клопотання позивача суд задовольнив. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони проживали однією сімєю бз реєстрації шлюбу. Від даного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із позивачем по справі та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має можливість надавати аліменти у зазначеному в позові розмірі. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів суд бере до уваги, стан здоров`я і матеріальне становище дитини, так і стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, який не має інших осіб на утриманні, є працездатним. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн., в зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved