Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 серпня 2018 року, ухваленого по вищевказаній справі, позов [PERSON] задоволено частково. Визнано незаконними та скасовано накази директора Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» Кужавського М.С. від 17.08.2017 р. № 500/Н, від 31.08.2017 р. № 525/Н, від 13.11.2017 р. № 651/Н та від 12.12.2017 р. № 697/Н про застосування щодо [PERSON] дисциплінарних стягнень у вигляді доган, визнати незаконними та скасувати накази від 19.02.2018 р. № 85/Н та від 21.02.2018 р. № НОК-144/ОС про застосування щодо позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, поновлено [PERSON] на посаді та стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», на користь [PERSON], середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22 лютого 2018 року по 18 липня 2018 року в сумі 59476 гривень 20 коп. та моральну шкоду в сумі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 коп. Стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» на користь [PERSON] судовий збір в сумі 704 гривні 80 коп. та на користь держави судовий збір 2114 гривень 40 коп. В іншій частині в задоволені вимог відмовлено. Ухвалою суду від 29 серпня 2018 року виправлено арифметичну помилку, допущену в рішенні Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 серпня 2018 року (вступна та резолютивна частина та повне рішення) у справі № 211/925/18, вказавши у восьмому абзаці резолютивної частини рішення правильною суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 22 лютого 2018 року по 18 липня 2018 року як 60083 гривні 10 коп. До суду надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що в своїй уточненій позовній заяві в редакції від 18 липня 2018 року він просив враховувати при винесенні рішення додаткову суму на момент винесення судом рішення по справі, оскільки йому була не відома дата ухвалення судового рішення, натомість судом було стягнуто суму середнього заробітку лише станом на 18 липня 2018 року, а не на момент розгляду справи, тобто вимоги в частині стягнення заробітку за період з 18 липня 2018 року по 21 серпня 2018 року взагалі не вирішувалась. Крім того, згідно описової частини судового рішення,н им не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Однак вказаний акт було надіслано суду кур'єрською службою доставки 21 серпня 2018 року о 10-00 годині, тому на підставі ч. 8 ст. 141 та ч. 6 ст. 124 ЦПК України вважає, що судом повинно бути вирішено питання про розподіл витрат на правничу допомогу. Просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 липня 2018 р. по 21 серпня 2018 р. в сумі 14565,60 грн. та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. Відповідно до положень частини 4 статті 270 ЦПК України суд не вбачає необхідності викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання, тому розглядає заяву у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Так, згідно пункту 1 частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Так, як вбачається з тексту уточненої позовної заяви, в пункті 8 прохальної частини позивач просив стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, тобто за період з 21 лютого 2018 року по 18 липня 2018 року у розмірі 86394,00 грн. та додаткової суми з урахуванням розрахунку на момент винесення судом рішення у справі. Відповідно до статті 235 КЗпП України в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Однак судом прийнято рішення про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу лише по 18 липня 2018 року включно та не вирішено вимогу щодо стягнення середнього заробітку по дату винесення судового рішення, тобто до 21 серпня 2018 року, однак вказаний період теж відноситься до часу вимушеного прогулу. Виходячи із довідки КСП «Криворізька дирекція залізничних перевезень» ДП «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 04.05.2018 р. № 349, середньомісячний заробіток позивача складає: 12441 грн. 54 коп., середньоденна заробітна плата складає 606 грн. 90 коп. (а.с.74). Кількість днів вимушеного прогулу за період з 19 липня 2018 року (оскільки судом стягнуто заробіток по 18 липня 2018 р. включно) по 21 серпня 2018 року (включно) складає: 24 робочих дні. Середній заробіток за час вимушеного прогулу за вказаний період становитиме суму у розмірі: 606,90 грн.* 24 робочих днів = 14565,60 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, в частині відшкодування витрат на правничу допомогу, то суд зазначає, що на момент винесення рішення акт наданих юридичних послуг в матеріалах справи не містився, згідно вхідного штампу він надійшов до суду 27.08.2018 р. Частина 8 статті 141 ЦПК України встановлює, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Однак ні позивачем, ні представником позивача, які були присутні в судовому засіданні 21.08.2018 р. (дата винесення рішення) ні на стадії заявлення клопотань, ні до закінчення судових дебатів, не було зроблено заяви про подання доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, тому суд вважає, що умова, передбачена абзацом 2 частини 8 статті 141 ЦПК України, позивачем та його представником не виконана, а тому заява про винесення додаткового рішення в цій частині задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: approved