Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 14 травня 2021 року позивач [PERSON] , звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, відповідно до вимог ст. ст. 91, 180, 181, 184, 191 СК України, ст. ст. 175-177 ЦПК України просить суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття, а саме до [INFO] ; аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн до досягнення дитиною 3-х років, а саме до [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 2016 року вона проживала з відповідачем однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вже майже рік вони не підтримують сімейні відносини, усі обов`язки щодо утримання та виховання сина вона несе самостійно. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку щодо утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона і вимушена звернутися з позовом до суду. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 18 травня 2021 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання надав заяву, відповідно до якої згодний сплачувати аліменти на утримання дитини, однак не згодний з розміром аліментів визначених позивачем у її позові, просить розглядати справу за його відсутність. Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини справи встановлені судом. Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, щодійсно позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] . /а.с. 5/ Позивач у своєму позові зазначає, що з 2016 року вона проживала з відповідачем однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство. Вже майже рік вони не підтримують сімейні відносини, усі обов`язки щодо утримання та виховання сина вона несе самостійно. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку щодо утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач не заперечує щодо сплати аліментів на утримання сина, про що надав суду заяву. Нормативне обґрунтування. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», встановлено з 01 липня 2021 року прожитковий мінімум дітей віком до 6 років становить 2013 грн. Оцінка аргументів сторін, висновки суду. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дітей на обох батьків, виходячи із визначеного чинним законодавством розміру аліментів, прийнявши до уваги матеріальне становище платника аліментів, вікову категорію дитини, її потреби, враховуючи також те, що стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 2013 грн, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 14 травня 2021 року та до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття, тобто до [INFO] включно, а тому позовні вимоги в цій частині є частково обґрунтованими. Стосовно вимог позивача щодо стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, суд приходить до наступного. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, передумовою стягнення аліментів такої категорії є додержання двох умов: проживання дитини у одного з подружжя та можливість другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, працює, спроможний надавати матеріальну допомогу, враховуючи також те, що станом на момент звернення позивача до суду дитині ще не виповнилось три роки, відповідно суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років є обґрунтованими, однак підлягають задоволенню частково у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн, оскільки позивач не надала доказів до суду того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання у визначеному нею розмірі, твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн, що є порушенням вимог ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковою обґрунтованістю позовних вимог позивача, підлягає також стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. Відповідно до ст. 184 ч. 2 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі викладеного,

Outcome: partial