Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Своїм позовом до суду позивач просила визнати за нею право власності на спадщину за законом після смерті баби [PERSON] , житловий будинок по [ADDRESS] та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шарапанівської сільської ради площею 2,2755 га. Вказала, що [INFO] в [ADDRESS] померла її баба по материнській лінії [PERSON] . Після смерті баби відкрилась спадщина на належне їй на час смерті майно. Спадкоємцем за заповітом на все майно являється її мати [PERSON] , однак відмовилась від прийняття спадщини, подавши у шестимісячний строк заяву. А вона в шестимісячний строк звернулась із заявою про прийняття спадщини. Спадкове майно після смерті спадкодавця складається з цілого житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , право власності на будинок за життя спадкодавця не було зареєстровано і будинок належить спадкодавцю на підставі запису в по господарських книгах Шарапанівської сільської ради та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шарапанівської сільської ради площею 2,2755 га згідно державного акту серія ЯА № 108453 на право власності на земельну ділянку виданого розпорядженням Крижопільської РДА № 84 від 25.04.2005 на ім`я [PERSON] , який втрачено. Відповідно до абзацу 4-го пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої МЮ України 03 березня 2004 року № 20/5, якщо до спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає подання документа, який посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, тобто свідоцтва про право власності. Такий документ на ім`я спадкодавця сільською радою їй видано бути не може на підставі ч. 2 ст. 30 ЦК України, а тому вона відповідно до ст. 16 ЦК України вимушена звернутись до суду, оскільки інакше не може реалізувати своє законне право на спадкове майно. Для оформлення вказаної спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Крижопільського нотаріального округу. Однак оформити нотаріально своє право на спадщину після смерті баби не може в зв`язку з втратою правовстановлюючих документів, тому нотаріусом їй було рекомендовано вирішувати дане питання в судовому порядку, про що нотаріусом була видана довідка від 10.02.2020 № 16/01-16. Таким чином вона була змушена звернутись до суду із даним позовом, оскільки інакшим чином не може реалізувати свої законні права та інтереси. Представник позивача в своїй заяві до суду просив позов задовольнити, справу розглянути в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надіслав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, так як він не заперечує проти задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права чи свободи інших осіб, а тому приймається судом. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню як такий, що доведений свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про смерть, довідкою сільської ради, витягом з погосподарської книги, заявами, заповітом, витягами з відділу Держгеокадастру, копією технічного паспорта на житловий будинок, довідками Крижопільської ДНК, оголошенням в районній газеті, обґрунтований ст.ст. 328, 1216-1218, 1220-1223, 1234, 1268, 1270, 1277 ЦК України. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Outcome: approved