overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 02.12.2014 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. В судове засідання сторони по справі не з'явились. В зв'язку з чим, у відповідності до ст.197, ч.3 ст.220 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити питання про ухвалення додаткового рішення у відсутності останніх та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В поданій до суду письмовій заяві позивач [PERSON] просила відновити їй дошлюбне прізвище на «[PERSON]». Разом з тим, вказане питання судом у відповідності до ст.113 Сімейного кодексу України вирішено не було. В зв'язку з цим, суд вважає за необхідне ухвалити по справі додаткове рішення в цій частині. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

рішенням Франківського районного суду м. Львова від 07.10.2020 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних міркувань. Як вбачається з мотивувальної частини рішення Франківського районного суду м. Львова від 07.10.2020 року, винесеного у справі №465/2879/20, питання судових витрат вирішувалось, і судом було вказано: «Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 гривень», однак у резолютивній частині рішення цього не відображено. Так як, при ухваленні вказаного рішення судом в резолютивній частині не вирішено питання про стягнення судових витрат, а згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд вважає за доцільне усунути такі недоліки. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2013р. позов [PERSON] до [PERSON] задоволено частково. Зобовязано відповідача [PERSON] привести до попереднього стану квартиру №92 та технічний поверх у будинку №63 по вул..Кн.Ольги у м.Львові до попереднього стану, що був до реконструкції квартири та технічного поверху. Водночас, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до пунктів першого, четвертого частини першої статті 220 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України), суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; судом не вирішено питання про судові витрати. За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що в матеріалах справи наявні квитанції, які свідчать про те, що під час розгляду справи, позивачем [PERSON] сплачено судовий збір за подачу позовної заяви - 77,30 грн. (а.с.3); за подачу апеляційної скарги - 107,30 грн. ( а.с.26); за подачу касаційної скарги - 107,30 грн. ( а.с.39). Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності. За змістом статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп. Відповідно до частини 2 статті 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що понесені [PERSON] судові витрати слід стягнути з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15.09.2015 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. В судове засідання сторони по справі не з'явились. В зв'язку з чим, у відповідності до ст.197, ч.3 ст.220 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити питання про ухвалення додаткового рішення у відсутності останніх та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В поданій до суду письмовій заяві позивач [PERSON] просила відновити їй дошлюбне прізвище на «Котис». Разом з тим, вказане питання судом у відповідності до ст.113 Сімейного кодексу України вирішено не було. В зв'язку з цим, суд вважає за необхідне ухвалити по справі додаткове рішення в цій частині. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15.11.2016 року \~позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з участю третіх осіб Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Затишне», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності, - задоволено. Визнано за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право власності на реконструйовану за рахунок горища квартиру [ADDRESS], загальною площею 111,82 кв.м. Визначено солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] мито у розмірі 51 гривню та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 14 грудня 2017 року на вищевказане рішення суду подано апеляційну скаргу [PERSON]. 22 жовтня 2018 року Львівський апеляційний суд виніс ухвалу про повернення до Франківським районним судом м. Львова справи №465/5950/14-ц для винесення додаткового рішення з метою вирішення питання щодо зустрічного позову [PERSON] про зобовязання відповідача привести приміщення горища будинку №26 по вул. Сахарова у м. Львові до попереднього стану; зобовязати відповідача провести капітальний ремонт вищевказаного горища. Відповідно до ч.3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Судом встановлено, що приймаючи рішення 15.11.2016 року \~у справі №465/5950/14-ц судом не вирішено питання щодо заявленого зустрічного позову [PERSON] про зобовязання відповідача привести приміщення горища будинку №26 по вул. Сахарова у м. Львові до попереднього стану; зобовязати відповідача провести капітальний ремонт вищевказаного горища та повернути судові витрати. На підставі вищевикладеного, та враховуючи те, що Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15.11.2016 року \~визнано за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право власності на реконструйовану за рахунок горища квартиру [ADDRESS], загальною площею 111,82 кв.м., суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, згідно якого в задоволенні зустрічного позову [PERSON] щодо зобовязання [PERSON] привести приміщення горища будинку №26 по вул. Сахарова у м. Львові до попереднього стану; зобовязання [PERSON] провести капітальний ремонт вищевказаного горища, та сплати судових витрат -відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

рішенням Франківського районного суду м Львова від 23 березня 2016 року відмовлено ПАТ «ВІЕс Банк» в задоволенні позову до [PERSON], [PERSON] за участю третьої особи Органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міськоїради про звернення стягнення на предмет іпотеки. 04 квітня 2016 року ПАТ «ВіЕс Банк» подано апеляційну скаргу на дане рішення. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15 квітня 2016 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ПАТ «ВіЕс Банк» на рішення Франківського районного суду міста Львова від 23 березня 2016 року. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 02 червня 2016 року\~справу за позовом ПАТ «ВіЕс Банк» до [PERSON], [PERSON] за участю третьої особи- Органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки знято з апеляційного розгляду та повернено до Франківського\~\~районного суду м. Львова для вирішення питання ухвалення додаткового рішення, у звязку з тим, що при розгляді справи судом першої інстанції не була вирішена позовна вимога про виселення [PERSON], [PERSON]. \~Згідно з п. 1 ч.1.\~ст. 220 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 03.04.2017 р. у повному обсязі задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м.Харків, вул.Танкова, б. 2-Б. При ухваленні вказаного рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, повязаних з оплатою судового збору. Представник позивача [PERSON] звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 551,20 грн. та вирішити вказане питання без їх участі, що суд вважає можливим. Відповідач в судовому засіданні проти ухвалення додаткового рішення заперечувала, посилаючись на свій важкий матеріальний стан. Відповідно до п.2 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Перевіривши матеріали справи, враховуючи, що при поданні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 551,20 грн., позовні вимоги задоволено в повному обсязі, враховуючи відсутність підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору, суд ухвалює додаткове рішення про стягнення сплаченого судового збору з відповідача на користь позивача, відповідно до положень ст.88 ЦПК України,.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05.02.2014 р. частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності та відмовлено у задоволенні позову [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 73/100 частин квартири [ADDRESS], виходячи з їх вкладу у придбання спірної квартири у розмірі 151 500 грн. При ухваленні вказаного рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, згідно ст.88 ЦПК України. Відповідно до п.2 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Перевіривши матеріали справи, враховуючи, що ухвалою суду від 06.11.2013 р. при прийнятті позову [PERSON], [PERSON] їм було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, суд ухвалює додаткове рішення про стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь держави судового збору у розмірі 1515 грн. Крім того, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 229,40 грн., відповідно до частини вимог, які задоволено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05.05.2016 р. частково задоволені позовні вимоги [PERSON] [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS], у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. При ухваленні вказаного судового рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат, повязаних з оплатою судового збору. Відповідно до п.2 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання сторони та треті особи не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Перевіркою матеріалів справи встановлено, що за весь час розгляду справи по суті позивачем був сплачений судовий збір щодо вимоги майнового характеру у загальному розмірі 1244,32 грн. (621,80+3030,52+319). Судовий збір щодо вимоги не майнового характеру позивачем при поданні позову не був сплачений. Відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи № 10085 від 23.12.2015 р., вартість спірної ? частини квартири [ADDRESS] становить 186820 грн. (373640 : 2). Відтак, при поданні позову про визнання права власності на ? частину спірної квартири мав бути сплачений судовий збір у розмірі 1868,20 грн. (1% від 186820 грн.), проте ціна позову була встановлена пізніше. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог про припинення права власності відповідачів на ? частку квартири, визнання права власності за позивачем - відмовлено, суд стягує з позивача на користь держави недосплачений судовий збір у розмірі 623,78 грн. (1868,20 1244.32). Крім того, суд ухвалює додаткове рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. щодо позовної вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яка була задоволена судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.06.2016 року задоволено позовні вимоги Банку в повному обсязі та звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові будівлі: літ. «АЕ-4», загальною площею 1687,20 кв.м. та літ. «АЖ-1», загальною площею 59,50 кв.м., розташовані в місті Харкові по проспекту Московському, 259 (двісті пятдесят девять), РНОНМ: 851350063101, що належить на праві приватної спільної часткової власності: [PERSON] (реєстраційний номер: [NUMBER]) та [PERSON] (реєстраційний номер: [NUMBER]), за іпотечним договором нерухомого майна № 10/4 від 26 липня 2011 року, посвідченим 26 липня 2011 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], за реєстровим № 1418, та договорами про зміну його умов: договором № 1 від 24 грудня 2012 року, посвідченим 24 грудня 2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], за реєстровим № 2273, та договором № 2 від 23 квітня 2014 року, посвідченим 23 квітня 2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], за реєстровим № 389, шляхом визнання права власності на цей предмет іпотеки за Публічним акціонерним товариством «СХІДНО-УКРАЇНСЬКИЙ БАНК «ГРАНТ» (код ЄДРПОУ: 14070197, місцезнаходження: місто Харків, вулиця Данилевського, 19) за вартістю, визначеною на підставі оцінки предметів іпотеки субєктом оціночної діяльності на момент набуття права власності, в рахунок погашення заборгованості фізичної особи-підприємця [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «СХІДНО-УКРАЇНСЬКИЙ БАНК «ГРАНТ» за кредитним договором № 10 від 30 червня 2010 року з додатковими угодами до нього: № 1 від 04 липня 2011 року, № 2 від 24 грудня 2012 року, № 3 від 27 грудня 2013 року, в частині кредитної заборгованості за основою сумою кредиту, а саме: в розмірі 1\~200\~000,00 доларів США (один мільйон двісті тисяч доларів США 00 центів). Проте, не вирішено питання про судовий збір. В судове засідання для вирішення питання про судовий збір сторони не зявилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, у звязку з чим, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. При зверненні до суду Банком сплачено судовий збір в сумі 1 378 грн. меморіальний ордер № 12 від 18.04.2016 року та 458 550,76 грн. меморіальний ордер № 11 від 18.04.2016 року. Враховуючи, що позовні вимоги ПАТ «Східно [PERSON] «Грант» задоволено у повному обсязі, питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідачів сплачений позивачем судовий збір у розмірі 459\~928,76 грн. в рівних частках з кожного, тобто по 229\~964,38 грн. з кожного (459\~928,76 грн. : 2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.06.2016 р. задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто солідарно заборгованість за договором позики від 08.09.2014 року у розмірі 1\~509\~618,15 грн. та вирішено питання про стягнення судового збору з відповідача [PERSON] При ухваленні вказаного судового рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат, повязаних з оплатою судового збору, стосовно позовної вимоги про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON], яка була задоволена судом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання сторони не зявились, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», при поданні позову майнового характеру позивач фізична особа має сплатити судовий збір у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Матеріали справи свідчать про те, що позивачем щодо вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором від 08.09.2014 р. у розмірі 1\~509\~618,15 грн. сплачений судовий збір у максимальному розмірі, передбаченому ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у сумі 6890,00 грн. Враховуючи, що вказана позовна вимога задоволена у повному обсязі, сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частках з кожного. Таким чином, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3445,00 грн. (6890,00 : 2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 11.09.2015 р. відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості, та визнано припиненим договір поруки № SR-705/169/2008 від 10.04.2008 р., укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] При розгляді вказаної справи судом не було ухвалено рішення стосовної позовної вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до п.2 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не ухвалено рішення стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення. Перевіривши матеріали справи, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення про задоволення позовної вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості, з приводу якої позивач подавав докази та надавав пояснення, та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 479 318,89 грн. З підстав, передбачених ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позщтвача сплачени й ним судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

Outcome: approved