Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Заявниця подала до суду заяву, заінтересованою особою у якій зазначено Жидачівську міську раду Стрийського району Львівської області, про встановлення факту постійного проживання разом з [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Іванівці Жидачівського району Львівської області. В обґрунтування заяви покликається на те, що після смерті її бабці [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна частка (пай), згідно сертифікату серії РН №628734, який належав її чоловікові [PERSON] , що помер [INFO] . Вона проживала разом з бабусею без реєстрації до дня її смерті. Однак звернувшись до нотаріуса з метою юридичного оформлення спадщини їй було відмовлено у вчинені нотаріальних дій у зв`язку з пропуском піврічного терміну для подання заяви про прийняття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна Заінтересована особа правом на подання відзиву не скористалася. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала повністю та просить суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав. Заяв та клопотань учасниками справи не подано. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 14.05.2021 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження (а.с.22-23). Суд, заслухавши пояснення заявниці, з`ясувавши обставини, на які вона посилається як на підставу заявлених вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що заява підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження від 29.09.1962 (а.с.7). Згідно з свідоцтвом про шлюб від 11.02.1967, [PERSON] та [PERSON] одружились 11.02.1967 у Вільхівецькій сільській раді Жидачівського району, актовий запис №2 (а.с.9). Відповідно до свідоцтв про смерть від 27.07.1998, 04.02.2006 та 29.08.2016, [PERSON] помер [INFO] у с. Іванівці Жидачівського району Львівської області, [PERSON] померла [INFO] у с. Іванівці Жидачівського району Львівської області, [PERSON] померла [INFO] у с. Іванівці Жидачівського району Львівської області (а.с.10, 11, 13). Відповідно до свідоцтва про шлюб Серія І-СГ від 06.11.2014, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.05.1985 у виконавчому комітеті Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області. Дружині після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] » Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 17.11.2020 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 01.07.1961 у виконавчому комітеті Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, актовий запис №4. Після реєстрації шлюбу дружині змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с.12). Згідно з Сертифікатом на право на земельну частку (пай) РН №628734, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССП «Світанок» розміром 1,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Сертифікат зареєстровано 16.11.2020 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №226 (а.с.17). Відповідно до довідок Жидачівської міської ради Львівської області від 17.03.2021 №567 та 23.04.2021 №872, [PERSON] був постійно прописаний і проживав в [ADDRESS] до дня смерті, яка наступила [INFO] . Заборони та арешту на земельну ділянку по даних виконкому немає. Заповіт у виконкомі Вільховецької сільської ради не складався та не посвідчувався. До дня смерті та на день смерті [PERSON] в господарстві в [ADDRESS] проживала та була зареєстрована [PERSON] - дружина, яка померла [INFO] . [PERSON] була постійно приписана і проживала до дня смерті, яка наступила [INFO] . Заповіт у виконкомі Вільховецької сільської ради складався та посвідчувався 17.08.1995, який скасовано 10.10.1995. До дня смерті та на день смерті [PERSON] в господарстві в [ADDRESS] ніхто не був зареєстрований. Фактично постійно проживала без реєстрації її внучка [PERSON] , яка вела спільне господарство (а.с.14,15). Постановою завідувача Жидачівської ДНК від 15.04.2021, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті баби [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона пропустила піврічний термін, передбачений цивільним законодавством на подання заяви (а.с.16). Свідок [PERSON] надала суду показання, за змістом яких вона є сусідкою бабусі заявниці. Остання проживала разом з бабцею, доглядала її, допомагала по господарству, займалася її похоронами. Свідок [PERSON] надала суду аналогічні показання. Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання заявниці разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим заявниця позбавлена можливості юридично оформити право на спадщину після смерті баби у позасудовому порядку. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту. Водночас, нормою частини 2 цієї статті ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення факту, яке має юридичне значення, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, окрім застосованих до вказаних правовідносин вищезазначених норм, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. Так, в пункті 1 постанови звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 16 постанови роз`яснено, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] померла [INFO] у с. Іванівці Жидачівського району Львівської області. За життя і до смерті вона постійно проживала у с.Іванівці Жидачівського району Львівської області. Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Водночас, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт постійного проживання заявниці [PERSON] разом з бабою [PERSON] на час смерті останньої повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами (письмовими доказами та показаннями свідків), які узгоджуються між собою, доповнюють один одного, є логічними, послідовними і відповідають критеріям належності та допустимості, у своїй сукупності є достатніми та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Таким чином, суд доходить обґрунтованого переконання про наявність достатніх підстав вважати доведеність факту постійного спільного проживання заявниці з бабою [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] в с. Іванівці Жидачівського району Львівської області. Суд зазначає, що встановлення цього факту породжує для заявниці юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в одержанні нею у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після смерті баби [PERSON] . Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що заяву слід задовольнити повністю.

Outcome: approved