Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 08 липня 2015 року у справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Промекономбанк» про повернення вкладу задоволені частково. В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Промеконобанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладників фізичних осіб», який регулює дї уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників на ліквідацію в ПАТ «КБ»ПРОМЕКОНОМБАНК» не встановлено переліку винятків, які б встановлювали поважні причини пропуску строку подання заяви на визнання кредитором. Крім того, судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що спір про зобов'язання уповноваженої особи зареєструвати і внести відповідача до реєстру кредиторів не належить до розгляду у порядку цивільного судочинства. В судовому засіданні апеляційного суду позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив суд її відхилити. В судове засідання апеляційного суду апелянт не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Так, задовольняючи позов, суд, виходив із того, що банк порушив умови договору, тим самим позбавив позивача права вільно володіти та користуватися належними їй грошовими коштами. Проте повністю з такими висновками судів погодитись не можна. Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 08.01.2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ КБ «Промекономбанк» був укладений договір банківського вкладу №55266, відповідно до якого вкладник вносить готівкою в касу чи перераховує на рахунок банку одноразово кошти в сумі 10000 доларів США. Термін зберігання внеску 370 днів з 08.01.2014 року по 13.01.2015 року. Банк зобовязується видати банківський вклад по закінченню строку зберігання та нараховані проценти. Банк зобовязується щомісячно, починаючи з 08 числа виплачувати вкладнику відсотки, нараховані на поточний залишок внеску, у розмірі 8,05 % річних. (а.с.4) Відповідно до копії квитанції №5879 від 08.01.2014 року відповідач отримав від позивача вклад у розмірі 10000 доларів США на підставі договору №55266 (а.с.5). Відповідно додаткової угоди від 08.01.2014 року до договору банківського вкладу №55266 від 08.01.2014 року, банк зобовязується з 08.02.2014 року виплачувати вкладнику відсотки, нараховані на поточний залишок внеску, у розмірі 12,4 % річних (а.с.6). Також, 13.01.2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ КБ «Промекономбанк» був укладений договір банківського вкладу №55964, відповідно до якого вкладник вносить готівкою в касу чи перераховує на рахунок банку одноразово кошти в сумі 10000 доларів США. Термін зберігання внеску 370 днів з 13.01.2014 року по 18.01.2015 року. Банк зобовязується видати банківський вклад по закінченню строку зберігання та нараховані проценти. Банк зобовязується щомісячно, починаючи з 13 числа виплачувати вкладнику відсотки, нараховані на поточний залишок внеску, у розмірі 8,05 % річних (а.с.7). Відповідно до копії квитанції №13572 від 13.01.2014 року відповідач отримав від позивача вклад у розмірі 10000 доларів США на підставі договору № 55964 (а.с.8). Відповідно додаткової угоди від 13.01.2014 року до договору банківського вкладу №55964 від 13.01.2014 року, банк зобовязується з 13.02.2014 року виплачувати вкладнику відсотки, нараховані на поточний залишок внеску, у розмірі 12,4 % річних (а.с.9). З копій поштових квитанцій вбачається, що позивач письмово звертався 20.09.2014 року до Національного Банку України, 21.02.2015 року та 31.03.2015 року до Фонду гарантування вкладів, 31.03.2015 року до відповідача ПАТ КБ «Промекономбанк» (а.с.14). Відповідно до листа Національного Банку України від 02.10.2014 року, звернення позивача було надіслано до Фонду гарантування вкладів (а.с.10). З листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.05.2015 року вбачається, що звернення позивача було зареєстровано Фондом 06.04.2015 року №Г-9636/15, та надано відповідь про наступне: «відповідно до постанови Правління Національного Банку України від 05.09.2014 року №552 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Промекономбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 08.09.2014 року №86 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Промекономбанк» строком на 1 рік з 08.09.2014 по 08.09.2015 включно». Кошти позивача, що знаходяться на рахунку в ПАТ КБ «Промекономбанк», заблоковано. Уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ КБ «Промекономбанк» здійснює перевірку правових підстав розміщення зазначеного вкладу в банку. Для вирішення питання позивача, йому необхідно звернутися безпосередньо до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ КБ «Промекономбанк»» (а.с.11, 12). З листа уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ КБ «Промекономбанк» Гулей О.І. вбачається, що відповідно до постанови Правління Національного Банку України від 05.09.2014 року №552 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Промекономбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 08.09.2014 року №86 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Промекономбанк» строком на 1 рік з 08.09.2014 по 08.09.2015 рік включно». Зазначені вище обставини підтверджуються матеріалами справи та не оспорюються сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом. Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини. Згідно з п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п.6 ст.2 цього Закону, ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Статтею 36 Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з пп.1, 2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Відповідно до ч.2 ст.46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції зазначених виморг Закону не врахував, не дав оцінки той обставині, що постановою Правління Національного банку України 05 вересня 2014 року №552 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Промекономбанк». На виконання якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб також прийнято рішення від 08.09.2014 року №86 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Промекономбанк» строком на 1 рік з 08.09.2014 по 08.09.2015 включно. З цього часу ПАТ КБ «Промекономбанк» не має права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, тобто фактично позбавлений права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів, в тому числі здійснювати будь-які перерахування з рахунку відкритого на ім'я позивача. Крім того, з наданих відповідачем апеляційному суду копій документів вбачається, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 31.08.15р. за №160, вирішено продовжити строки здійснення процедури ліквідації ПАТ КБ «Промекономбанк» до 08.09.2016р. (а.с.76) Також судом встановлено, що на виконання рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ КБ «Промекономбанк» було підписано з ПАТ «Фідобанк» договір про передачу частини активів та зобовязань ПАТ КБ «Промекономбанк». Відповідно до вказаного договору ПАТ «Фідобанк» набув усіх прав та обовязків боржника перед вкладниками ПАТ КБ «Промекономбанк», щодо повернення грошових коштів вкладників, залучених ПАТ КБ «Промекономбанк», і сплати відсотків за договорами банківського рахунку/вкладу (у тому числі за іменними ощадними сертифікатами), укладеними ПАТ КБ «Промекономбанк», у межах 200 тисяч гривень. З дня підписання договору про передачу частини активів та зобовязань ПАТ КБ «Промекономбанк» виконання ПАТ «Фідобанк» зобовязань перед вкладниками здійснюватиметься на тих самих умовах, що існували на момент переходу таких зобовязань. З матеріалів справи вбачається, та не заперечувалось позивачем в судовому засіданні, що між ним та ПАТ КБ «Промекономбанк» 11 березня 2013 року було укладені два депозитні договора №39802-156, №309803-156, за якими останній отримав в ПАТ «Фідобанк» гарантовану Законом сумму. Таким чином, доводи апеляційної скарги про неможливість задоволення вимог позивача поза межами ліквідаціонної процедури заслуговують на увагу і скарга в цій частині підлягає задоволенню. Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, оскільки стосуються тієї частини позовних вимог, в задоволенні яких судом відмовлено. З урахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції не можна визнати законним та обґрунтованим, тому відповідно до п.п.,3 4 ч.1 ст.309 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed