Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просив витребувати у [PERSON] із незаконного володіння і користування житловий будинок та присадибну земельну ділянку ; усунути перешкоди в користуванні належним йому будинком та присадибною земельною ділянкою шляхом виселення [PERSON] з будинку без надання іншого житлового приміщення . При цьому посилався на те , що рішенням Піщанського районного суду від 10.10.2013 року за ним визнано право власності на житловий будинок та присадибну ділянку по [ADDRESS] . Дане майно ним зареєстровано у встановленому порядку . Після отримання реєстраційних документів він хотів 10.04.2014 року приступити до використання будинку , однак відповідач , відома йому як квартирантка його покійного батька і яка володіє та користується чужим майном , не впустила його . Проживаючи в будинку без законних підстав , відповідачка створює йому перешкоди в його використанні для проживання . Надавати відповідачу частину будинку для проживання , як на умовах найму так і на умовах особистого сервітуту , він не має наміру . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , діючий на підставі довіреності , вимоги позову підтримав в повному обсязі . Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] проти задоволення позову заперечували . При цьому відповідач посилалась на те , що з покійним батьком позивача проживала однією сім*єю 24 роки , разом ремонтували будинок , проводили водогін , робили опалення будинку , користувались земельною ділянкою . Представник відповідача , адвокат [PERSON] , заперечуючи проти позову , посилався на факти , встановлені рішенням Піщанського районного суду від 10.07.2014 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою , що втратила право на проживання в житловому будинку , виселення без надання іншого житла , скасування реєстрації за місцем проживання , яким встановлено , що відповідач вселилась в будинок за згодою власника . Вважав , що спадщина була обтяжена проживанням відповідача в будинку . Посилався на те , що факти , встановлені рішенням суду, набувшим сили , не доказуються при розгляді інших справ , а тому позивач не мав права звертатись до суду з позовом з тих самих підстав і тих саме вимог . Аналізуючи пояснення сторін , наявні матеріали , суд вважає позов підлягаючим задоволенню , виходячи з наступного . Щодо посилань представника відповідача на те , що даний позов заявлено з тих самих підстав , що вже розглядались судом 10.07.2014 року , суд вважає їх надуманими , не відповідаючими дійсності . Дійсно , ч. 3 ст. 61 ЦПК України передбачено , що обставини , встановлені судовим рішенням , що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ , у яких беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлено ці обставини . В рішенніПіщанського районного суду від 10.07.2014 року вказано , що відповідач [PERSON] вселилась в житловий будинок [ADDRESS] за згодою власника і проживає на правах члена сім*ї бувшого власника житла до даного часу . Разом із тим , п. 4 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав « роз*яснено , що під час розгляду справи суд враховує обставини раніше вирішеної справи про право на спірне майно незалежно від того , встановлені вони судовим рішенням , що набрало законної сили , у цивільній ,господарській або адміністративній справі . Якщо суд дійде інших висновків , ніж ті , що містяться в судовому рішенні щодо раніше вирішеної справи , він має навести відповідні мотиви . При цьому суд має виходити з того , що правові висновки суду і встановлені ним обставини не є тотожними поняттями . Висновок ( судження ) суду щодо прав і обов*язків , зроблених на підставі встановлених при розгляді справи обставин , не є преюдиційними . Судом , з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 16819207 від 27.01.2014 року та № 16822498 від 27.01.2014 року , встановлено , що спірний будинок , розташований по [ADDRESS] , належить на праві власності позивачу по справі[PERSON] на підставі рішення суду ,як і земельна ділянка біля нього . Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним . Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права , крім випадків , встановлених законом . З довідки Піщанської селищної ради встановлено , що саме за цією адресою зареєстрована відповідач по справі [PERSON] З показів відповідача по справі встановлено , що вона не зверталась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім*єю з покійним , бувшим власником житла , і не зверталась до держнотконтори за прийняттям спадщини . Не спростувала відповідач , відома позивачу як квартиронаймач , який володіє та користується чужим майном , наведений ним факт не допуску його до власного будинку . Разом з тим , ст. 398 ЦК України встановлено , що право володіння виникає на підставі договору з власником або особою , якій майно було передано власником , а також на інших підставах , встановлених законом . Пунктом 39 вищевказаної постанови члени сім*ї власника житла , які проживають разом з ним , мають право користування цим житлом відповідно до закону ( особистий сервітут , частина 1 ст.405 ЦК України ) . Суди повинні мати на увазі , що таким законом не може бути ЖК УРСР , а застосуванню підлягають норми , передбачені гл. 32 ЦК України . Встановлено , що відповідач не є членом сім*ї позивача , а тому її право на проживання з моменту смерті [PERSON] припинилось . Тому суд виходить з положень п.33 постанови даного Пленуму , що застосовуючи положення ст.391 ЦК України , відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном , навіть якщо вони не пов*язані із позбавленням права володіння , суд має виходити із такого . Відповідно до положень статей 391 , 396 ЦК України позов про усунення порушень права , не пов*язаних із позбавленням володіння , підлягає задоволенню у разі , якщо позивач доведе , що він є власником … і що діями відповідача , не пов*язаними з позбавленням володіння , порушується його право власності чи законного володіння .Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі , коли позивач доведе , що є реальна небезпека порушення його права власності зі сторони відповідача . Згідно ст.ст.401 , 404 , 810 ЦК України правомірне право користування чужим майном виникає на підставі сервітуту , або найму ( оренди ) житла . Відповідач не надала суду жодних доказів правомірності володіння і користування будинком і земельною ділянкою . Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати майно від особи , яка незаконно , без відповідної правової підстави заволоділа ним . Статтею 88 ЦПК України передбачено стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат. На підставі ст.ст.321 , 387 , 391 , 396 , 398 , 401 , 404 , 810 ЦК України ,

Outcome: approved