Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Спрямованою до суду заявою позивач просив суд винести рішення, яким стягнути на його користь з відповідача інфляційні втрати у розмірі 24 480,28 гривень та 3% річних в сумі 1 486,87 гривень у зв'язку з невиконання останнім зобов'язання по поверненню боргу, а всього 25 967,15 гривень. Сторони в судове засідання не з'явились, проте від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, а також останній не заперечував проти заочного розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне його сповіщення про розгляд справи, та беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 17 січня 2014 року (а.с.7) з [PERSON], тобто відповідача у даній справі, на користь [PERSON] - позивача за даним позовом, присуджено до стягнення 31 934,00 гривні боргу за розпискою, а також 319,34 гривень понесених позивачем судових витрат. В ході примусового виконання зазначеного рішення суду, 18 серпня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.15). Згідно розрахунку ціни позову, що був наданий позивачем (а.с.13), інфляційні втрати за період з грудня 2014 року по травень 2015 року складають 24 480,28 гривень, 3% річних, за той же період часу, - 1 486,87 гривень. Правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі, регулюються та відповідають наступним нормам матеріального права. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Кодексу). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 Кодексу). Встановлені судом фактичні обставин справи, а також норми закону, що їх регулюють дають підстави для часткового задоволення позову зважаючи на таке. Розраховуючи ціну позову [PERSON] остання була визначена ним у сумі 32 253,34 гривні, яка, в свою чергу, складається з: 31 934 гривні - сума боргу за розпискою; 319,34 гривень - судові витрати за розгляд справи про стягненння боргу. Виходячи з цього інфляційні втрати та 3% річних були розраховані заявником не лише із суми боргу за розпискою але й з суми стягнутих судом за розгляд справи судових витрат. Однак, з таким розрахунком позивача погодитись неможливо, оскільки положення ст. 625 ЦК України передбачають відповідальність боржника за порушення грошового зобов'язання за певним договором, угодою тощо, і не можуть застосовуватись до нарахування заборгованості по судовим витратам, які, в свою чергу, не є наслідком прострочення боржником зобов'язання, і їх стягнення є лише процесуальним інструментом повернення затрачених стороною при розгляді справи коштів. Також, таблиця-розрахунок, що була надана позивачем (а.с.13), містить помилку, яка вплинула на розрахунок, адже при його проведенні, в частині інфляційних втрат, при обрахуванні сукупного індексу інфляції за період з січня 2014 року по травень 2015 року, позивачем двічі було враховано показники за грудень 2014 року, які при цьому мають різний індекс інфляції 100,50 % та 103,00 %. Отже, з урахуванням наведеного, до стягнення з відповідача підлягає 24 425,08 гривень. -- інфляційні втрати - 23 950,00 гривень. Розрахунок проводився за формулою Iv = (S x I /100 - S), де S - сума заборгованості; I - індекс інфляції; 100 - 100%. 31 934,00 (сума боргу присуджена за рішенням суду) / 100 x 175,00 (індекс інфляції за період грудень 2014 року - травень 2015 року) - 31 934 = 23 950,50 гривень. -- 3% річних - 1 475,08 гривень. Розрахунок проводився за формулою 3% річних = 3% x C x K / 365, де S - сума боргу; К - кількість прострочених днів; 365 - кількість днів у році. 3% х 31 934,00 х 562 / 365 = 1 475,08 гривень. Загалом до стягнення з відповідача підлягає сума у розмірі 25 425,08 гривень (23 950,00 гривень + 1 475,08 гривень). Окрім зазначеного, оскільки заява підлягає до часткового задоволення, на підставі положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог, які складаються із судового збору в розмірі 254,25 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial