Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 08 грудня 2020 року цивільний позов ПП «Агрохім» до [PERSON] , ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ПАТ «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково та стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Провідна» (код ЄДРПОУ 23510137, Повітрянофлотський проспект, б. 25 в м. Київ) на користь ПП «Агрохім» (код ЄДРПОУ 23694198, вул. Комарова, б. 74 в м. Кропивницький) відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП в сумі 28704 грн.64 коп.. В решті позовних вимог відмовлено. 16.12.2020 року до Кам`янського районного суду Черкаської області від директора [PERSON] , який здійснював самопредставництво ПП «Агрохім» в суді, надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. Вимоги своєї заяви мотивував тим, що під час ухвалення рішення, суд не вирішив питання про судові витрати, які він просив стягнути субсидіарно з відповідачів по справі. Також подав детальний розрахунок судових витрат, які як ним було зазначено у позові він подасть у ході судового розгляду справи. В судовому засіданні представник ПП «Агрохім» вимоги своєї заяви підтримав, просив їх задоволити. Представник ПАТ«НАСК«Оранта» в судове засідання не з`явився. Від начальника відділу правового та кадрового забезпечення даного товариства до суду надійшла заява, в якій він просить суд, розгляд справи провести без їхньої участі. З`ясувавши думку присутніх сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, докази якими підтверджені понесені судові вирати сторною по справі, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З матеріалів справи, а саме з позову вбачається, що витрати які сторона позивача очікувала понести у зв`язку із розглядом справи, та які просила стягнути з відповідачів по справі складаються з судового збору 2102,00 грн., витрат по здійсненню оцінки вартості збитків 3000,00 грн., транспортних витрат 1500,00 грн., добових відряджень з розрахунку на дві особи 1200,00 грн., витрат на поштовий обіг 280,00 грн., а всього судових витрат до стягнення 8082,00 грн.. Як зазначено у позові позивачем по справі, підтвердження щодо судових витрат він зобов`язувався подати у ході судового розгляду. В заяві про ухвалення додаткового рішення, позивач частково змінив розмір судових витрат, та просив стягнути з відповідача ПАТ СК «Провідна» на користь ПП «Агрохім» судовий збір у сумі 2102,00 грн., витрати по здійсненню оцінки вартості збитків у сумі 3000,00 грн., витрати на представництво в суді в сумі 4695,47 грн. та витрати на поштовий обіг у сумі 190,24 грн., а всього судових витрат у сумі 9987,71 грн.. У підтвердження заявлених до стягнення витрат до заяви додав копію технічного паспорта на автомобіль який належить ПП «Агрохім» м.Кропивницький, додаток до договору ЛЗЮ-2017-1591 №1 про технічні характеристики даного транспортного засобу, кошторис(розрахунок) витрат на представництво в суді, довідку про доходи [PERSON] , роздруківка Google карти з маршрутом від місця знаходження ПП «Агрохім» у м.Кропивницький до Кам`янського районного суду Черкаської області із зазначенням відстані та часу перебування у дорозі, а також накладні та фіскальні чеки поштових відправлень. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. ч. 1,2, 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно ст.7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року складав 2102 грн. Позивач за подання до суду вказаної позовної заяви сплатив судовий збір в сумі 2102 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 17640 (а.с.54), а тому з урахуванням задоволення майнової вимоги у повному обсязі, сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню з відповідача по справі ПАТ СК «Провідна». Частиною шостою статті 139 КПК України встановлено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплата робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Враховуючи, що визначення вартості збитків у даній справі було доцільним, та що відповідач ПАТ СК «Провідна» даного доказу або його аналогу не подав, тому витрати на проведення експертизи ініційовані позивачем по справі в сумі 3000 грн. є виправданими, підтверджені належними доказами: договором на виконання експертної оцінки майна від 26.03.2020 року та оплаченим платіжним документом за виставленим експертом рахунком (а.с.31-33), а тому підлягають розподілу та стягненню з відповідача по справі ПАТ СК «Провідна». Що стосується інших витрат пов`язаних з розглядом справи, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», згідно з додатком до якої витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла, - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, її представникові, не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження. В свою чергу, питання, пов`язані з відшкодуванням витрат на відрядження унормовані постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року № 98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів» та Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1988 року № 59. За змістом пунктів 7, 9 постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року № 98 державним службовцям, а також іншим особам, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок коштів бюджетів, за наявності підтвердних документів відшкодовуються, окрім іншого, витрати на проїзд (у тому числі на перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад, а також за місцем відрядження (у тому числі на орендованому транспорті). Витрати на проїзд державних службовців, а також інших осіб, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів, у м`якому вагоні, суднами морського та річкового транспорту, повітряним транспортом за квитками 1 класу та бізнес-класу, фактичні витрати, що перевищують граничні суми витрат на найм житлового приміщення та на перевезення багажу понад вагу, вартість перевезення якого входить до вартості квитка того виду транспорту, яким користується працівник, відшкодовуються з дозволу керівника згідно з підтвердними документами. Відповідно до пунктів 6, 7 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1988 року № 59 витрати на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад відшкодовуються в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) з урахуванням усіх витрат, пов`язаних із придбанням проїзних квитків і користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на транспорті. Пунктом 14 розділу І Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1988 року № 59 визначено, що підтвердними документами, що засвідчують вартість понесених у зв`язку з відрядженням витрат, є розрахункові документи відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Податкового кодексу України. У абзаці сімнадцятому статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну. В той же час, як пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року № 98, так і пунктом 12 розділу ІІІ Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1988 року № 59 передбачено, що у разі відрядження за кордон на службовому автомобілі витрати на пально-мастильні матеріали відшкодовуються з урахуванням встановлених норм за 1 кілометр пробігу відповідно до затвердженого маршруту. Таким чином, сторона, яка не є суб`єктом владних повноважень і на користь якої ухвалене судове рішення, має право на компенсацію здійснених нею та підтверджених документально витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, які не можуть перевищувати встановлені законодавством, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року № 98 та Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1988 року № 59. Водночас, вищевказані нормативно-правові акти органів виконавчої влади передбачають можливість відшкодування витрат на проїзд в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі), або ж витрат на пально-мастильні матеріали, які відшкодовуються з урахуванням встановлених норм за 1 кілометр пробігу відповідно до затвердженого маршруту. Отже, вирішуючи питання про відшкодування витрат стороні, пов`язаних із прибуттям до суду, необхідно виходити з конкретних обставин справи, зважаючи на вид транспорту, яким скористалась особа, а також документи, подані нею на підтвердження здійснення цих витрат. Якщо на підтвердження здійснених стороною витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, подано документи щодо проїзду транспортом загального користування, то такі витрати повинні бути відшкодовані у розмірі вартості квитка, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством. Такі витрати також можуть бути відшкодовані у розмірі витрат на пально-мастильні матеріали, з урахуванням встановлених норм за 1 кілометр пробігу, якщо вони підтверджені документально. Норми витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті затверджено наказом Міністерства транспорту України від 10 лютого 1998 року № 43 і призначені для планування потреби підприємств, організацій та установ в паливно-мастильних матеріалах і контролю за їх витратами, ведення звітності, запровадження режиму економії і раціонального використання нафтопродуктів, а також можуть застосовуватись для розроблення питомих норм витрат палива. Судом встановлено, що місце знаходження позивача ПП «Агрохім» є м.Кропивницький Кіровоградської області . Позивачем було надано суду попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи ( а.с. 3), в якому зазначив, що відстань від місця знаходження підприємства до суду, в обидві сторони, становить 150 км, а затрати на пальне за одну поїздку - орієнтовно складає 500 грн.. В той же час позивач не надав суду належних та допустимих доказів того яким саме службовим автомобілем він користувався для прибуття до суду та які всановлені норми витрат палива за 1 кілометр пробігу для даного автомобіля, яка марка пального та по якій ціні при цьому було використано (первинних документів- подорожнього листа службового легкового автомобіля (типова форма № 3) касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, товаро-транспортна накладна постачальника, на вартість палива). Також позивач просив стягнути з відповідача добові на відрядження двох осіб з розрахунку 200,00 грн. на одну особу за кожне прибуття в судове засідання ( водій і повноважний представник підприємства). Приписами статті 121 КЗпП України передбачено, що працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Направлення працівника Підприємства у відрядження здійснюється керівником Підприємства або його заступником і оформлюється наказом (розпорядженням) із зазначенням: пункту призначення, найменування підприємства, куди відряджений працівник, строку й мети відрядження. Між тим, добові витрати передбачають витрати за кожну добу перебування в іншому населеному пункті. В обсязі встановлених в цій справі обставин, відсутністі в матеріалах справи наказу(розпорядження про відрядження) не дає підстав суду вважати, що позивач та його водій у зв`язку з судовим розглядом справи за його позовом у Кам`янському районному суді був змушений перебувати в місті Кам`янка Черкаської області цілу добу і більше, а також те, що таке перебування зумовлено об`єктивними причинами. Аналізуючи наведене правове регулювання в площині спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що сам факт переїзду на відстань в одну сторону 75 км. з одного населеного пункту до іншого (в якому розташований суд) не може бути достатньою підставою для стягнення з відповідача на користь позивача добових. Щодо витрат в сумі 190,24 грн. на поштові відправлення пов`язані з вчиненням процесуальних дій, які підтверджені квитанцієми АТ «Укрпошта», суд вважає за можливе віднести їх на рахунок відповідача та стягнути на користь позивача. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, та відсутності підстав для зменшення розміру задоволених таких витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з із ПАТ «Страхова компанія «Провідна» (код ЄДРПОУ 23510137, Повітрянофлотський проспект, б. 25 в м. Київ) на користь ПП «Агрохім» (код ЄДРПОУ 23694198, вул. Комарова, б. 74 в м. Кропивницький) витрати судового збору у розмірі 2102 грн. та витрати пов`язані із розглядом справи судом в розмірі 3190 грн. 24 коп., а всього 5 292 грн.24 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial