Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 лютого 2018 року в задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.04.2018 року справу за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк», третя особа: [PERSON] про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії та позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги до предмета спору [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк», третя особа: [PERSON] про визнання дій банку неправомірними було повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. Згідно ч.1 ст. 270ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти ухвалення додаткового судового рішення з посиланням на те, що його довіритель звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів». Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вирішення питання про ухвалення додаткового рішення поклав на розсуд суду. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції на час подання позовної заяви) за подання позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у зв'язку з тим, що при постановленні рішення не було вирішено питання про судові витрати, слід з даного питання постановити додаткове рішення. Враховуючи, що рішенням суду від 22.02.2018 року у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено, а позивачем при пред'явленні позову не сплачено судовий збір з посиланням на положення ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», проте згідно ст.11 вищевказаний Закон застосовується виключно до відносин споживчого кредитування, а позивач [PERSON] за договором поруки укладеного між ним та ВАТ АБ «Укргазбанк» від 18.01.2008 року виступає в ролі поручителя, який за змістом договору не є споживачем послуг банку з кредитування, а є особою, яка своєю відповідальністю забезпечує відповідальність боржника у договорі споживчого кредиту,а тому у цих правовідносинах на нього не поширюється дія закону України «Про захист прав споживачів», отже, враховуючи положення ст.141 ЦПК України слід стягнути з позивача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved