Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Рівненський міський центр зайнятості (надалі\~позивач) просить стягнути з [PERSON] (надалі\~відповідач) кошти у сумі 855,19 грн., отримані ним незаконно, мотивуючи тим, що відповідач 10 лютого 2015 року, звернувся до Рівненського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. 10 лютого 2015 року йому було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю терміном 360 календарних днів з 17 лютого 2015 року по 11 лютого 2016 року. У відповідності до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року № 60/62, було виявлено факт отримання відповідачем доходу «102, виплати відповідно до умов цивільно-правового договору» від ТОВ «МОРГАН ФЕНІЧЕ». Відповідно до листа ТОВ «МОРГАН ФЕНІЧЕ» від 23 липня 2015 року, що надійшов на адресу позивача, з копією цивільно-правового договору від 06 травня 2015 року № 08-15/05/06 та акту виконаних робіт від 25 травня 2015 року № 08-15/05/25, встановлено факт перебування відповідача в цивільно-правових відносинах з ТОВ «МОРГАН ФЕНІЧЕ» та отримання доходу від надання послуг згідно вище вказаного договору, в період перебування на обліку в Рівненському міському центрі зайнятості в статусі безробітного та отримання допомоги по безробіттю. Відповідачем порушено умови реєстрації в центрі зайнятості, надання статусу безробітного, призначення, нарахування та виплати допомоги по безробіттю, внаслідок чого, за період з 06 травня 2015 року по 22 червня 2015 року перебування на обліку відповідач незаконно отримав матеріальне забезпечення у сумі 855,19 грн. 28 серпня 2015 року відповідачу було направлено лист № 07-19/2477 про відшкодування коштів, але відповідач кошти не повернув. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала заявлений позов з підстав наведених в позовній заяві та просила його задовольнити. Відповідач в судові засідання не з'явився жодного разу, хоча належним чином повідомлявся про час і місце проведення судових засідань. Згідно повідомлення адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України (а.с.20) [PERSON], [INFO], зареєстрований в [INFO], к. 111. Надіслані на адресу відповідача, зазначену в позові та повідомленні судова повістка, в якій вказано про явку до суду на судове засідання на 04 лютого 2016 року, та копії документів отримані позивачем завчасно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Судова повістка, в якій вказано про явку до суду на судове засідання на 19 лютого 2016 року, повернулася до суду з позначкою на конверті «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до абзацу 3 ч.5\~ст.74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином суд проводить розгляд справи на підставі\~ст.224 ЦПК України\~в заочному порядку за згодою позивача, на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. 10 лютого 2015 року відповідач з метою пошуку роботи звернувся до Рівненського міського центру зайнятості (а.с.5). Згідно із ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» № 5067-VІ від 05 липня 2012 року відповідачу 10 лютого 2015 року було надано статус безробітного та призначена допомога по безробіттю відповідно ст.ст.22, 23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». У відповідності до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року № 60/62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 12.03.2009 року за №232/16248, позивачем було проведено перевірку достовірності даних, які були підставою для надання відповідачу статусу безробітного. В результаті перевірки було встановлено, що відповідач, при перебуванні на обліку в центрі зайнятості, не повідомив про те, що 06 травня 2015 року ним було укладено цивільно-правовий договір № 08-15/05/06 про надання послуг ТОВ «МОРГАН ФЕНІЧЕ» (а.с.7). Згідно акту виконаних робіт № 08-15/05/25 від 25 травня 2015 року відповідач за виконання послуг отримав від ТзОВ «МОРГАН ФЕНІЧЕ» 812,04 грн. (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстрованим безробітним визнається особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» одним із видів забезпечення є допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» безробітні зобовязані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 Закону, а саме про зайнятість особи. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» та п.п.1 п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 20 березня 2013 року №198, зайнятість особи є підставою для припинення реєстрації безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції. Статтею 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено права, обовязки та відповідальність застрахованих осіб. Застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг зареєстрованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи, відповідно до законодавства України. Оскільки договір № 08-15/05/06 між відповідачем та ТОВ «МОРГАН ФЕНІЧЕ» було укладено 06 травня 2015 року, тому з 06 травня 2015 року відповідач став належати до зайнятого населення, про що був зобовязаний повідомити позивача, як про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Під час перебування на обліку в Рівненському міському центрі зайнятості за період з 06 травня 2015 року по 22 червня 2015 року відповідач о тримав допомогу по безробіттю в сумі 855 грн. 19 коп., що стверджується довідкою від 17 серпня 2015 року № 01-40/6045 (а.с.10). Допомога по безробіттю була нарахована на рахунок №3472214831, який відповідач відкрив у Рівненському відділені № 14 Рівненської філії Регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк». 28 серпня 2015 року відповідачу було направлено лист № 07-19/2477 про відшкодування коштів (а.с.11), який він отримав 02 вересня 2015 року (а.с.12), але кошти ним повернуті не були. Таким чином, відповідачем порушено умови реєстрації в центрі зайнятості, надання статусу безробітного, призначення, нарахування та виплати допомоги по безробіттю, внаслідок чого, за період перебування на обліку з 06.05.2015 року по 22.06.2015 рік, останній незаконно отримав матеріальне забезпечення у сумі 855,19 грн., а тому, відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, дану суму слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, позивачем сплачено судовий збір у сумі 1218 грн.(а.с.16). У відповідності до ч.1\~ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 1218 грн. 00 коп.

Outcome: approved