Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2021р. задоволено частково позов [PERSON] до ПАТ «Українська інноваційна компанія», ПАТ «Український інноваційний банк», треті особи: Уповноважена особа на ліквідацію ПАТ «Український інноваційний банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати; середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні; компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати. Стягнуто з ПАТ «Український інноваційний банк» на користь [PERSON] нараховану але не виплачену заробітну плату в розмірі 48036,84 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 150 000,0 грн.; компенсацію внаслідок втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати у розмірі 4612,16 грн.; витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,0 грн. В лютому 2021р. до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява представника ПАТ «Українська інноваційна компанія» - Драчука І.Я. про стягнення з позивачки [PERSON] судові витрати ПАТ «Українська інноваційна компанія» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,0 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 лютого 2021р. заяву призначено до розгляду. 20 квітня 2021р. в судовому засіданні представник заявка заяву підтримав та просив задовольнити, представник позивачки заперечувала щодо заяви з підстав наведених в поданих письмових запереченням на заяву, решта учасників справи в судове засідання не з`явилися про дату та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, поважності причин неявки не повідомили. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява про стягнення судових витрат не підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду даного питання. Звертаючись до суду з вказаною заявою, сторона відповідача 1 зазначала, що нею були понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,0 грн. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). За змістом ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Судом встановлено, що 15 квітня 2019р. між ПАТ «Українська інноваційна компанія» та адвокатським об`єднанням «ДЕ РІГОРЕ ЮРІС» було укладено договір №1 про надання правової допомоги та додаткові угоди (а.с. 67-74 т. 2). За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018р. у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018р. у справі № 814/698/16. Враховуючи положення ст. 137 ЦПК України, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, оскільки стороною заявника не надано суду доказів на підтвердження фактично виконаних робіт з надання послуг з професійної правничої допомоги, а саме: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, підтвердження сплати за виконанні роботи.

Outcome: dismissed