Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» (надалі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звільнення з-під арешту належного йому майна 1/3 частини квартири № 96 будинку № 13 по м-ну Перемоги в м.Вараш Рівненської області. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 28.01.08 р. між сторонами було укладено кредитний договір, у забезпечення виконання зобовязань за яким [PERSON] та [PERSON] уклали з позивачем договір іпотеки вищезазначеної квартири. На вказану квартиру звернуто стягнення за судовим рішенням, проте позивач позбавлений можливості виконати судове рішення, оскільки на нерухоме майно накладено арешт в інтересах третіх осіб. Право іпотеки позивача виникло раніше, ніж виносилась постанова про накладення арешту, а заборгованість відповідача перед позивачем значно перевищує вартість предмета іпотеки, обтяження позивача зареєстроване раніше накладення іншого арешту, а тому позивач є обтяжувачем з вищим пріоритетом. Позов заявлено з підстав, передбачених ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та ст.54 Закону України «Про виконавче провадження». В судовому засіданні представник позивача [PERSON], участь якого у розгляді справи забезпечено в режимі відеоконференції, позов підтримав повністю та просив суд його задовольнити. Враховуючи, що відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не подав, з урахуванням думки представника позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення на підставі доказів, наявних у справі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вараського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області до суду не зявився, третя особа клопотала про розгляд справи у відсутності представника. Залучений судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] до суду не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову. При цьому суд встановив та врахував наступне. Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] 28.01.08 р. укладено кредитний договір №ROIAGA00000011, за умовами якого позичальник [PERSON] отримав кредит у розмірі 30417,50 доларів США на споживчі цілі на строк до 28.01.13 р. зі сплатою відсотків у розмірі 1,00 % на місяць, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2,00 % на місяць, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,42 % на рік на суму залишку заборгованості. Згідно з п.8.3 кредитного договору, забезпеченням виконання позичальником зобовязань за договором є іпотека квартири № 96 будинку № 13 по м-ну Перемоги в м.Кузнецовськ (нині м.Вараш) Рівненської області. Судом встановлено також, що одночасно з укладенням кредитного договору, [PERSON] та [PERSON] уклали з позивачем договір іпотеки вищезазначеної квартири, належної їм на праві спільної власності, з метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за вищезгаданим кредитним договором. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу [PERSON] 28.01.08 р. Як вбачається з Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 55069429 від 14.03.16 р., квартира №96 будинку № 13 по м-ну Перемоги в м.Кузнецовськ (нині м.Вараш) Рівненської області на праві спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON] у частках відповідно 1/3 та 2/3. При цьому право власності [PERSON] на 1/3 частину цієї квартири зареєстроване 11.02.04 р., право власності [PERSON] на її 2/3 частини 28.01.08 р. З даного документу вбачається також, що обтяження у вигляді заборони відчуження вищезазначеного нерухомого майна, а також у вигляді іпотеки зареєстроване 28.01.08 р. приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу Рівненської області [PERSON] на користь обтяжувача ЗАТ КБ «Приватбанк». Крім того, даною довідкою підтверджується реєстрація 17.01.11 р. Рівненською філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України обтяження у вигляді заборони відчуження вищезазначеної квартири на підставі постанови відділу ДВС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області № 21782241 від 29.12.10р. Відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30.03.10 р., в рахунок погашення заборгованості [PERSON] в сумі 27841,77 доларів США за кредитним договором №ROIAGA00000011 від 28.01.08 р., звернуто стягнення на предмет іпотеки - належну йому та [PERSON] на праві спільної власності квартиру № 96 будинку № 13 по м-ну Перемоги в м.Кузнецовськ (нині м.Вараш) Рівненської області, з правом її продажу ЗАТ КБ «Приватбанк» з укладенням договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач, усіх необхідних для здійснення продажу повноважень. З наданого позивачем суду розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором вбачається, що станом на 25.03.16 р. його борг перед позивачем складає 128585,53 доларів США. Статтею 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Статтею 585 ЦК України передбачено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення, крім випадків, установлених законом. Таким чином, право застави ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», виникло 28.01.08 р. Статтею 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Як вбачається з інформації Кузнецовського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області № 2651/14-3-39-17 від 29.05.17 р., на виконанні у даному органі державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження за виконавчим листом Кузнецовського міського суду Рівненської області № 2-597 від 05.10.10 р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 18096,00 грн. за судовим рішенням, яке набрало законної сили 27.09.10 р. У даному виконавчому провадженні 29.12.10 р. звернуто стягнення на майно боржника та винесено постанову про накладення арешту на його майно. 13.01.11 р. до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна внесене відповідне обтяження на підставі постанови державного виконавця від 29.12.10 р. Постановою державного виконавця від 07.10.13 р. виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.7 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа), у звязку з тим, що боржник чи майно не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Дана інформація підтверджена Витягом з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 29.05.17 р. Таким чином, судом встановлено, що обтяження належної [PERSON] 1/3 частини квартири № 96 будинку № 13 по м-ну Перемоги в м.Кузнецовськ (нині м.Вараш) Рівненської області за договором іпотеки зареєстроване 28.01.08 р., у той час як обтяження цього ж майна на підставі постанови державного виконавця зареєстроване пізніше 17.01.11 р. З огляду на положення ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та ст.3 Закону України «Про іпотеку», приватне обтяження ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», на належне [PERSON] нерухоме майно має вищий пріоритет. Відповідно до ст.51 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; наявна письмова згода заставодержателя. Стягувач у виконавчому провадженні, у якому накладено арешт на 1/3 частину належної [PERSON] квартири [PERSON] - не є її заставодержателем; право застави (іпотека) виникло у позивача (28.01.08 р.) до ухвалення судового рішення, що виконується органами державної виконавчої служби (27.09.10 р.), зазначена у договорі іпотеки вартість предмета іпотеки (252500,00 грн.) не перевищує розмір заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» (128585,53 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на момент виконання розрахунку заборгованості складає 3375647,78 грн.), заставодержатель ПАТ КБ «Приватбанк» не надавав письмової згоди на звернення стягнення на 1/3 частину належної [PERSON] квартири для задоволення вимог [PERSON] Крім того, виконавче провадження за судовим рішенням про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 18096,00 грн. на момент розгляду справи завершене. За таких обставин, на майно [PERSON], яке перебуває в іпотеці у ПАТ КБ «Приватбанк», не може бути звернуто стягнення для задоволення вимог [PERSON] Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. За вищезазначених встановлених обставин та надання їм правової оцінки, суд вбачає правові підстави для задоволення позову та зняття арешту, накладеного органами державної виконавчої служби, з 1/3 частини належного [PERSON] обєкту нерухомого майна, переданого в іпотеку. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.575, 585 ЦК України, ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.3 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.51, 59 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved