Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 жовтня 2020 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики - задоволено частково. В матеріалах справи наявний попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат від 20.12.2018 року,який містить зобов`язання позивача надати докази сплати витрат у зв`язку з розглядом справи протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України 28.10.2020 року представником позивача [PERSON] подано до суду клопотання про прийняття рішення про стягнення витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, звіт про надані послуги від 28.10.2020 року та квитанція до прибуткового касового ордера №27/20/10 від 27.10.2020 року. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заперечення, в якому просив відмовити у винесенні додаткового рішення, оскільки витяг з договору про надання юридичної (правничої) допомоги підписано [PERSON] , однак документів, що саме [PERSON] займає посаду керівника адвокатського об`єднання «Поляк та партнери», не надано. Крім того, вказав, що не надано належного документу на підтвердження розрахунку витрат на правничу допомогу. Також, у запереченні представник відповідача зазначив, що необхідно врахувати співмірність розміру задоволених позовних вимог та розміру оплаченого судового збору, в зв`язку з чим пропорційно зменшити правничу допомогу в 3,38 рази. Крім того, представником відповідача надано суду клопотання, в якому він просив розглянути справу в його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши рішення суду від 23.10.2020 року та матеріали справи, суд вважає, що клопотання частково обґрунтоване та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст.270 цього Кодексу. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 жовтня 2020 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики - задоволено частково. В матеріалах справи наявний попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат від 20.12.2018 року (т.1 а.с.11),який містить зобов`язання позивача надати докази сплати витрат у зв`язку з розглядом справи протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 28.10.2020 року представником позивача [PERSON] - [PERSON] подано до суду клопотання про ухвалення рішення про стягнення витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою. 01.11.2018 року між позивачем [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Поляк і партнери» укладено договір №203/18 про надання юридичної (правничої) допомоги, який підписано керуючим [PERSON] та позивачем. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, саме [PERSON] являється керівником адвокатського об`єднання «Поляк і партнери». Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Відповідно до звіту (акту) про надані послуги у зв`язку із розглядом справи, позивач сплатив адвокату грошові кошти в розмірі 14147,55 грн. за надання правничої допомоги. На підтвердження складу та розміру витрат, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.02.2020 року по справі №127/21552/17. Суд вважає, що посилання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] на те, що позивачем не надано належного документу на підтвердження розрахунку витрат на правничу допомогу є безпідставним, оскільки оплата за надання правничої допомоги підтверджується наданою квитанцією до прибуткового ордера №27/20/10 від 27.10.2020 року. Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представником відповідача [PERSON] - [PERSON] надано заперечення на клопотання, в якому він просить врахувати співмірність розміру задоволених позовних вимог та розміру оплаченого судового збору, в зв`язку з чим пропорційно зменшити правничу допомогу в 3,38 рази. Суд вважає, що посилання представника відповідача на те, що при визначенні співмірності розміру задоволених позовних вимог необхідно враховувати і розмір судового збору є безпідставним, оскільки вимоги про розподіл судового збору не належать до позовних вимог і не впливають на розмір ставки судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.12.2019 року по справі №240/6150/18. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги позивача [PERSON] задоволені лише на 29,58% (291344,85*100/985048,83). Позивачем при розгляді справи сплачено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14147,55 грн. Таким чином, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути понесені витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 4184,85 грн. (14147,55*29,58%). На підставі викладеного та

Outcome: approved