Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

свої вимоги позивачі обгрунтовують тим, що будинковолодіння [ADDRESS] належало на праві власності колгоспному двору, головою якого була їхня мати [PERSON] , яка на час ліквідації колгоспних дворів проживала у спірному будинку разом з дочкою [PERSON] (позивачем). Тому кожен з них має (мав) право на 1/2 частину вказаного нерухомого майна. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина за законом на 1/2 частину вказаного будинку. Крім позивачів, які є спадкоємцями першої черги за законом, інших спадкоємців, які б претендували на цю спадщину, немає. Однак, приватний нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу та відомостей про державну реєстрацією права власності спадкодавця на спадкове майно. Свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок втрачено, у зв`язку з чим позивачами подане відповідне оголошення в газету ЗР-Інформ». Тому позивачі просять визнати за ними в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди, а саме за позивачем [PERSON] - на 3/4 частки, за позивачем [PERSON] - на 1/4 частку вказаного майна. Позивачі в судове засідання не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, 09.12.2019 року вони звернулися до суду з письмовими заявами, в яких зазначають, що позовні вимоги підтримують та просять справу розглядати в їхній відсутності (а. с. 59). Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Сільський голова с. Матеївці 22.10.2019 року звернувся до суду з письмовою заявою, в якій вказує, що позовні вимоги відповідач визнає та просить справу розглядати без участі його представника (а. с. 26). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. [INFO] народився позивач [PERSON] , а 07.11.1949 [INFO] [PERSON] , їхніми батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвами про народження серії відповідно [NUMBER] від 09.08.1978 року (запис відновлений) та [NUMBER] від 12.05.1967 року (запис відновлений (а. с. 10)). Відповідно до даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.12.2017 року, [PERSON] померла [INFO] в с. Тростянка Коломийського району Івано-Франківської області (а. с. 9). Відповідно до довідки № 639, виданої 01.10.2019 року Матеївецькою сільською радою ОТГ Коломийського району, [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] . Станом на 01.07.1990 року в цьому будинку були зареєстровані [PERSON] - голова двору; [PERSON] - дочка (позивач). На час смерті [PERSON] у вказаному будинку проживала позивач. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався у виконкомі вказаної сільської ради (а.с.15). Судом встановлено, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП Коломийське МБТІ, виданої 04.09.2019 року за № 64824, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30.04.1987 року згідно з рішенням виконкому Коломийської районної ради № 76 від 08.04.1987 року, зареєстровано за [PERSON] як головою колгоспного двору (а.с. 16). Судом встановлено, що вказане свідоцтво втрачено, в зв`язку з чим позивачами подано відповідне оголошення в газету ЗР Інформ (а.с. 19). Згідно з даними технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» 09.09.2019 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 54,9 кв. м., житловою площею 40,0 кв. м. та господарських будівель і споруд: погребу - літера Б; навісу - літера В; стодоли - літера Г; стайні - літера Д; вбиральні - літера З; сараю - літера И; криниці «№ 1»; огорожі «№ 2-4»; вимощення «І», рік побудови будинку 1970 ( а.с. 12-14). Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. 04.05.2018 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Григорця В.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] (а.с. 34). 16.10.2019 року вказаним нотаріусом видані свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 2319, № 2320, № 2321, №2322 про те, що спадкоємцями майна [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (позивачі) в рівних частках. Спадкове майно, на яке видані ці свідоцтва, складається із земельних ділянок площами 0,3600 га та 0,1400 га, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Пилипівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 55-58). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною цим же приватним нотаріусом 30.09.2019 року, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що у спадкоємців відсутній правовстановлюючий документ з державною реєстрацією права власності спадкодавця на спірне спадкове майно (а.с.18). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави для визнання за позивачем [PERSON] права власності на 3/4 частки спадкового майна, а за позивачем [PERSON] - на 1/4 частку цього майна в порядку спадкування. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, ст.ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved