Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», яке діє від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» 22.10.2013 року звернулось до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 63297,18 гривень за кредитним договором №AN3OCC9FC00039 від 26.02.2011 року та судових витрат у розмірі 632,97 гривень судового збору. З позовної заяви вбачається, що 26.02.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 12000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним і Банком кредитно-застовний договір. Банк свої зобов'язання перед [PERSON] за кредитним договором № AN3OCC9FC00039 від 26.02.2011 року, виконав у повному обсязі. Відповідач у порушення норм закону та умов договору зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та станом на 26.09.2013 року має заборгованість у сумі 63297 гривні 18 копійок, яка складається: 8001,61 грн. - заборгованість за кредитом; 3,81 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 1746,78 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 50054,64 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2990,34 грн. - штраф (процентна складова). Вищевказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача. 18.09.2014 року представник позивача в судове засідання не з'явилась, однак 16.06.2014 року представником Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Яковлєвою О.А. подано письмову заяву про розгляд справи за її участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який про дати, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, повісток за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання повторно не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв про відкладання слухання по справі, або про розгляд справи за його відсутності не надав. На підставі письмової заяви представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом достовірно встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 26.02.2011 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» укладено кредитний договір № AN3OCC9FC00039 за яким банк надає Позичальнику строковий кредит у сумі 12000 гривень на строк 12 місяців з 25.02.2011 року по 24.02.2012 року включно, на споживчі цілі, включно у розмірі 0,00 грн. На сплату страхового платежу, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01 % на місяць, на суму залишку за Кредитом , єдино разової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 120,00 грн., якщо інше не встановлено в Умовах та правилах надання банківських послуг, та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 240,00 гривень, якщо інше не встановлено в Умовах та правилах надання банківських послуг, обмін на зобов'язання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві, Умовах та правилах надання банківських послуг строки. Погашення заборгованості здійснюються в наступному порядку: починаючи з 25 по 30 число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 1240,66 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається зі заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізнішою ніж 24.02.2012 року. При порушенні Позичальником зобов'язань із погашення Кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та правилах за кожен день прострочки. Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам передбачено, що у разі порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 Умов Банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 1,25 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. При порушення Почичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більше ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості. Згідно з наданим суду розрахунком, станом на 26.09.2013 року, у [PERSON] перед Банком, існує заборгованість за кредитним договором №AN3OCC9FC00039 від 26.02.2011 року, яка складає 63297 гривень 18 копійок, а саме: - заборгованість за кредитом - 8001,61 гривня; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 3,81 гривень; - заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 1746,78 гривень; - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 50054,64 гривень; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2990,34 грн. - штраф (процентна складова). Стаття 526 ЦК України закріплює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 623 ЦК України, боржник, який прострочив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. За правилами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Дослідивши обставини справи та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає встановленим обов'язок відповідача повернути позивачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного між ними договору, порушене право позивача таким, що підлягає захисту згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, а позов в цій частині обґрунтованим та підлягаючим задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При звернені до суду ПАТ «Акцент Банк» було сплачено 632 гривні 97 копійок судового збору, що підтверджується відповідним платіжним дорученням /а.с. 1/. На підставі наведеного позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним та документально підтверджених судових витрат є обґрунтованим та підлягаючим задоволенню.

Outcome: approved