Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2021 позов [PERSON] , в особі представника-адвоката Кальченка Андрія Володимировича, задоволено частково, стягнуто з Державного бюджету України на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10 000,00 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні. У задоволені решти позовних вимог відмовлено. 27.05.2021 представник позивача [PERSON] - адвокат Кальченко А.В. подав заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з Державного бюджету України на користь [PERSON] суму документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2100 грн. В обґрунтування заяви зазначено, що 19.01.2021 адвокат Кальченко А.В., діючи в інтересах [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. У позовній заяві зазначалось, що 04.01.2021 між позивачем [PERSON] та адвокатом Кальченком А.В. було укладено договір про надання правових послуг адвоката. Пунктом 3.3. вказаного договору передбачено, що вартість послуг, наданих адвокатом складає 600 грн. за одну годину роботи та 1000 грн. за прийняття участі у одному судовому засіданні, але не повинна перевищувати 10 000 грн. Також, у позові зазначалось, що передня орієнтована сума судових витрат, які очікує понести позивач у зв`язку із розглядом справи складає 908 грн. (судовий збір) та 10 000 грн. (витрати на професійну правничу допомогу). До позовної заяви було додано копії договору про надання правових послуг адвоката від 04.01.2021, ордер на надання правової допомоги від 04.01.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №657 від 28.12.2007. 20.03.2021, адвокат Кальченко А.В. подав суду відповідь на відзив, та у прохальній частині відповіді на відзив містилась вимога щодо покладення судових витрат за рахунок держави, також було додано акт виконаних робіт від 20.03.2021 та видатковий касовий ордер від 20.03.2021. Станом на день подання вказаної заяви рішення суду від 29.04.2021 не набрало законної сили. Вказані обставини свідчать про те, що у матеріалах справи містяться документи, які підтверджують факт надання правових послуг, однак судом під час ухвалення рішення за наслідками розгляду справи, не вирішено питання щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку із чим адвокатом подано вказану заяву. 04.06.2021 від представника відповідача ГУ ДПС у Запорізькій області Ковальок О. надійшли заперечення на заяву про стягнення судових витрат, у яких вона просила відмовити у її задоволенні. В обґрунтування заперечень, окрім посилань на норми Закону, практику Верховного суду та позицію ЄСПЛ, зазначено, що позивач у заяві про ухвалення додаткового рішення не надала підтверджень чи були витрати на правову допомогу фактичними та неминучими, свого фінансового стану, та детального опису робіт, у зв`язку із чим вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу є безпідставними. Справа у межах якої подано заяву про ухвалення додаткового рішення, розглядалась судом у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, судом не встановлено обставин для виклику у судове засідання учасників справи, а відтак заява про ухвалення додаткового рішення розглядається у відсутність сторін по справі, що відповідає положенням ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у межах вирішуваного питання, перевіривши доводи поданої заяви про ухвалення додаткового рішення, а також заперечення представника відповідача, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Судом встановлено, що 19.01.2021 [PERSON] , в особі представника-адвоката Кальченка А.В., звернулась до суду із позовом до Державної податкової служби України в особі Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області, Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про стягнення моральної шкоди. У вказаній позовній заяві позивач зазначала про передній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які вона очікує понести. Так, позивач вказала, що при поданні позову вона повинна сплатити судовий збір у розмірі 908 грн., також зазначила, що 04.01.2021 між нею та адвокатом Кальченком А.В. було укладено договір про надання правових послуг адвоката, та відповідно п. 3.3. вказаного договору вартість послуг, наданих адвокатом складає 600 грн. за одну годину роботи та 1000 грн. за прийняття участі у одному судовому засіданні, але не повинна перевищувати 10 000 грн. Таким чином, попередня орієнтована сума судових витрат, які очікує понести позивач у зв`язку із розглядом справи складає 908 грн. (судовий збір) та 10 000 грн. (витрати на професійну правничу допомогу), та просила у позові судові витрати покласти за рахунок держави (а.с. 6). До позовної заяви позивачем долучено копії договору про надання правових послуг адвоката від 04.01.2021, ордер на надання правової допомоги від 04.01.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №657 від 28.12.2007 (а.с. 37-39). 24.03.2021 адвокатом Кальченком А.В., в інтересах позивача [PERSON] , подано відповідь на відзив. Окрім іншого, у відповіді на відзив представник позивача просив судові витрати покласти за рахунок Держави (а.с. 90-92). Також, до відповіді на відзив долучено акт виконаних робіт про надання правової допомоги до Договору про надання правових послуг адвоката від 04.01.2021, складений 20.03.2021, відповідно до якого адвокат Кальченко А.В. надав, а клієнт [PERSON] прийняла наступні юридичні послуги пов`язані з розглядом вказаної справи: 19.01.2021 складання позовної заяви, кількість витраченого часу 2 год., вартість послуги складає 1200 грн.; 17.03.2021 ознайомлення з відзивом на позовну заяву, кількість витраченого часу 0,5 год., вартість послуги складає 300 грн.; 18.03.2021 ознайомлення з відзивом на позовну заяву, кількість витраченого часу 0,5 год., вартість послуги складає 300 грн.; 19.03.2021 складання клопотання про залучення співвідповідача, кількість витраченого часу 0,5 год., вартість послуги складає 300 грн.; 19.03.2021 складання клопотання про залучення доказів по справі, кількість витраченого часу 1 год., вартість послуги складає 600 грн.; 19.03.2021 складання клопотання про встановлення додаткового строку для подання доказів, кількість витраченого часу 0,5 год., вартість послуги складає 300 грн.; 20.03.2012 складання відповіді на відзив, кількість витраченого часу 2 год., вартість послуги складає 120 грн., а всього сума витрат на професійну правничу допомогу склала 4200 грн. (а.с.112). Відповідно до квитанції прибуткового касового ордеру №1 від 20.03.2021, яка наявна в матеріалах справи, адвокат Кальченко А.В. прийняв від [PERSON] грошові кошти у розмірі 4200 грн. (а.с. 113). Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2021 позов [PERSON] , в особі представника-адвоката Кальченка Андрія Володимировича, задоволено частково, стягнуто з Державного бюджету України на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10 000,00 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні. У задоволені решти позовних вимог відмовлено. При ухваленні вказаного рішення, судом не вирішувалося питання щодо стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу. Заяву про ухвалення додаткового рішення подано у строк, визначений ч. 2 ст. 270 ЦПК України, оскільки рішення суду не набрало законної сили, а відтак не виконано. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст.1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим. Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави дійти висновку, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка їх понесла та на користь якої ухвалене рішення. Враховуючи вищевикладені положення закону, надані представником позивача адвокатом Кальченком А.В. докази на підтвердження надання ним послуг з професійної правничої допомоги позивачу [PERSON] , зокрема договір про надання правових послуг адвоката від 04.01.2021, умовами якого визначено вартість послуг адвоката, акт виконаних робіт, який містить детальний опис робіт (наданих послуг), а також квитанцію до прибуткового касового ордеру, яка підтверджує здійснення позивачем таких витрат, суд доходить до висновку що заявлені вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі підлягають задоволенню і розмір таких витрат є співмірним із складністю справи, витраченим часом адвоката та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову. При цьому суд враховує, що докази на підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу позивачем подано в межах строку, визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Також, суд враховує, що відповідачі не клопотали про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, яка заявлена позивачем, доказів неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу суду не надали. Щодо доводів представника відповідача ГУ ДПС у Запорізькій області, викладених у запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення, про те, що позивачем не підтверджено, що витрати на правничу допомогу були фактичними та неминучими, то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки витрати позивача [PERSON] на професійну правничу допомогу у розмірі 4200 грн. є документально підтвердженими і вони, на думку суду, є співмірними зі складністю справи та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та пропорційності до позовних вимог. Також, не заслуговують на увагу і доводи представника відповідача про те, що позивач не надала підтверджень свого фінансового стану, оскільки кожен має право на професійну правничу допомогу, та на відшкодування таких витрат, незалежного від свого фінансового стану. Доводи представника відповідача про те, що позивач не надала детального опису робіт, спростовуються матеріалами справи, а саме наданим стороною позивача актом виконаних робіт про надання правової допомоги до договору про надання правових послуг адвоката від 04.01.2021, який складений 20.03.2021, відповідно до якого адвокат Кальченко А.В. надав, а клієнт [PERSON] прийняла юридичні послуги, перелік яких міститься у ньому. Враховуючи, що позивачем було заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000 грн., а судом було частково задоволено позовні вимоги у розмірі 10 000 грн., то з Державного бюджету України на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог, тобто у розмірі 2100 грн. (10000,00 * 4200 / 20000,00 = 2100,00 грн.), який і заявлено позивачем. Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку про задоволення заяви та ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення з Державного бюджету України на користь [PERSON] суму документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2100 грн.

Outcome: approved