Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] - про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідачі порушують свої зобов'язання за кредитним договором №38.3/АК-00161.08.2 від 11. 09. 2008 року, який укладений між позивачем та відповідачем [PERSON], а також за договором поруки №38.3/АК-00161.08.2/П-1 від 23. 03. 2010 року, який укладений між позивачем та відповідачем [PERSON], в зв'язку з чим утворилась значна заборгованість яка відповідачами в добровільному порядку не погашається. В зв'язку із зазначеним позивач з рахуванням уточнень просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 38.3/АК-00161.08.2 від 11.09.2008 року в сумі 26680,47 дол. США та 3 769 682,60 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву з урахуванням уточнень підтримав в повному обсязі та просив суд про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направивши до суду замість себе представника, який в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову. Відповідачі: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, своїх представників до суду не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причин неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 11. 09. 2008 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №38.3/АК-00161.08.2, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 25 659 дол. США 57 центів, з процентною ставкою за кредитом в розмірі 7,7 %, терміном по 11. 09. 2015 року (а.с. 6-16). 15. 05. 2009 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено Додатковий договір №1 до кредитного договору (а.с. 17). Також судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, [PERSON] 11. 09. 2008 року укладено договір застави транспортного засобу, та згідно п.1.1 передано в заставу автомобіль Dodge, Caliber SXT, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 20-25). Окрім того встановлено, що 23. 03. 2010 року в забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки №38.3/АК-00161.08.2/П-1 (а.с. 26-27). Вбачається, що позичальник [PERSON] не належним чином виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а саме несвоєчасно виконував зобов'язання щодо сплати щомісячних платежів (повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом), в зв'язку з чим станом на 15. 09. 2014 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 26680,47 дол. США та 3 769 682,60 грн., яка складається із наступного: сума заборгованості по кредиту - 20 050,91 дол. США, відсотки за користування кредитом - 6629,56 дол. США, 3% річних - 21128,06 грн., оплата по кредиту - 34892,81 грн., пеня - 3709521,16 грн., інфляційні втрати - 4140, 58 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості (а.с. 61). Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що i боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що відповідачі не виконали свої зобов'язання перед позивачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, в зв'язку з чим вважає за можливе позов задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 3 654 грн.

Outcome: approved