Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Олексишин І.Б. подав до суду позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений Швед І.В., приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу 25.01.2017 за реєстровим №201. В обґрунтування вимог щодо предмета спору представник позивачки покликається на те, що 25.01.2017 [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу житлового будинку, який посвідчений приватним нотаріусом Швед І.В., згідно з яким продавець зобов`язувалася передати, а покупець прийняти у власність житловий будинок [ADDRESS] та сплатити за нього обговорену грошову суму 281 700,00 грн (еквівалентно 10 345,00 доларів США). Факт повного розрахунку буде підтверджувати нотаріально посвідчена письмова заява продавця. Право власності на житловий будинок виникає у покупця з моменту повного розрахунку з продавцем. [INFO] покупець [PERSON] помер. Відповідач [PERSON] є його сином, який прийняв спадщину після смерті батька, тому до нього перейшли права та обов`язки за договором. Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю та просить суд його задовольнити. Відповідач позов визнав повністю, не заперечив проти задоволення позовних вимог. Третя особа у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності на розсуд суду. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Третьою особою приватним нотаріусом Швед І.В. подано заяву про розгляд справи за її відсутності на розсуд суду (а.с.27). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 18.09.2020 прийнято справу до розгляду, відкрито у ній провадження та призначено справу до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.20-21). Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 25.01.2017 між [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Швед Іванною Володимирівною та зареєстрований в реєстрі за №201. За цим договором продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти у власність житловий будинок [ADDRESS] та сплатити за нього обговорену грошову суму (пункт 1.1. Договору). Продаж вчиняється за 281 700,00 грн, що еквівалентно 10 345,00 доларів США (пункт 1.4. Договору). Факт повного розрахунку буде підтверджувати письмова заява продавця, справжність підпису на якій засвідчується в нотаріальному порядку (абзац 2 пункт 1.4. Договору). Право власності на житловий будинок виникає у покупця з моменту повного розрахунку покупця з продавцем (пункт 3.8. Договору). Також, у пункті 3.10. Договору сторонами застережено, що усі правовідносини, що виникають з цього Договору або пов`язані із ним, у тому числі пов`язані із дійсністю, укладенням, виконанням, зміною та припиненням цього Договору, тлумаченням його умов, визначенням наслідків недійсності або порушення Договору, регламентуються цим Договором та відповідними нормами чинного законодавства України, а також застосовними до таких правовідносин звичаями ділового обороту на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої 01.09.2020 житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.9). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження від 08.08.2008 серії [NUMBER] (а.с.11). Згідно з свідоцтвом про смерть від 13.06.2018 [PERSON] помер [INFO] у с. Монастирець Жидачівського району Львівської області (а.с.10). 11.12.2018 [PERSON] подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] його батька [PERSON] (а.с.12). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із укладенням між позивачкою та батьком відповідача договору купівлі-продажу житлового будинку та наявності істотного порушення цього договору стороною покупця. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Положеннями частини 1 статті 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Водночас, частиною 2 статті 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з положеннями статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до приписів частин 1 та 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до приписів статі 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Положеннями частини 1 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд враховує вимоги частини 1 ст. 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 25.01.2017 між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, який посвідчений приватним нотаріусом Швед І.В., у якому сторони узгодили основні його елементи, а саме: предмет, ціну, а також порядок оплати та набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок). Покупець [PERSON] помер, так і не виконавши умови зазначеного договору купівлі-продажу. Його син, відповідач [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька, тим самим набувши всіх прав та обов`язків, які належали [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Надаючи оцінку аргументам сторони позивача суд зауважує, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З аналізу змісту статті 651 ЦК України вбачається, що йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. Суд зауважує, що між сторонами був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, у зв`язку з чим позивачка як продавець очікувала отримати узгоджену з покупцем грошову суму 281 700,00 грн, що еквівалентно 10 345,00 доларів США. Однак, продавець взятий на себе обов`язок по сплаті цієї суми не виконав, а його син, до якого перейшли належні батькові права та обов`язки покупця за вказаним договором купівлі-продажу, виконувати ці умови не бажає, що випливає з висловленої ним у судовому засіданні позиції. Відтак, суд доходить переконання, що позивачка, за наведених обставин, не отримала того, на що вона розраховувала при укладенні договору купівлі-продажу, а саме: узгодженої грошової суми, яка є значною, і позбавлена можливості таку отримати та використати її на свій розсуд у зв`язку з небажанням правонаступника покупця (відповідачем) виконати обов`язки за цим договором. Крім цього, суд зважає на те, що відповідач повністю визнав позов. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що право позички як сторони договору купівлі-продажу істотно порушено іншою стороною цього договору, відтак це право підлягає судовому захисту шляхом задоволення позову повністю та розірвання договору купівлі-продажу. На підставі статей 651, 655, 692, 1218, 1268, 1269 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved