Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] , звернувся в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом до відповідача Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, де третіми особами без самостійних вимог щодо предмету спору є [PERSON] , Головне Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області. Просить визнати право власності на спадкове майно за заповітом, а саме, на земельну ділянку, площею 0,60 га, кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтував наступним. [INFO] померла його матір - [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] . Після її смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за вищевказаною адресою, а також земельної ділянки площею 0,60 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,кадастровий № [NUMBER] , що знаходиться також на території Банилівської сільської ради Вижницького району. Державний акт Серії [NUMBER] , виданий 10 липня 2003 року на підставі розпорядження Вижницької РДА на ім`я [PERSON] втрачений. За життя, а саме 28.03.2016 року [PERSON] розпорядилася, належну їй земельну ділянку площею 0,60 га., цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповіла йому, а усе інше майно, яке належало їй на день смерті, йому та його дітям [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Не дивлячись на те, що спору між ними згідно земельної ділянки немає, однак він не зміг представити в нотаріальній конторі належно оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на дане майно. Приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу від 07.05.2019 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки ним не було надано належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності [PERSON] на земельну ділянку. Крім нього спадкоємцем першої черги по закону є його брат [PERSON] , який не претендує на дане спадкове майно. Заяви (клопотання) учасників справи. В підготовче засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В підготовче засідання представник відповідача Банилівської сільської ради не з`явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника відповідача Банилівської сільської ради надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному об`ємі та просять справу розглядати без участі представника сільської ради. В підготовче засідання третя особа [PERSON] не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи третя особа [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. В підготовче засідання представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області не з`явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. На підтвердження позивачем [PERSON] позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, а саме на земельну ділянку, площею 0,60 га, кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, надано наступні докази: Копія свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого 22 жовтня 2018 року виконавчим комітетом Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №45 з даних якого вбачається, що [INFO] померла [PERSON] . Копія свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 26.09.1976 року в с.Банилів, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №75 з даних якого вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , [PERSON] . Копія заповіту, посвідченого 28.03.2016 року секретарем Юанилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області Максимюк В.А., зареєстрований в реєстрі за №33 з даних якого вбачається, що [PERSON] зробила наступне заповітне розпорядження: належну їй земельну ділянку площею 0,60 га, кадастровий номер: [NUMBER] , яка розташована на території Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповіла сину [PERSON] [INFO] , а усе інше моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати на день її смерті і на, що за законом матиме право,заповіла [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в рівних частках кожному. Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 11.05.2019 року з даних якого вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,6035 га., кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області становить 19158,92 гривень. Копія державного акту Серія ЧВ № 030147, виданого 04 серпня 2003 року на підставі розпорядження Вижницької РДА №221 від 10.07.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №88 з даних якого вбачається, що [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0,60 га., кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області. Оголошення з районної газети «Вижницькі обрії» про втрату державного Серія [NUMBER] , виданого 04 серпня 2003 року на ім`я [PERSON] . Довідка Банилівської сільської ради №369 від 08.05.2019 року з даних якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , згідно даних по господарської книги №1, номер об`єкта по господарського обліку 0002-1, сторінки 9 , дійсно була власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами яке розташоване в [ADDRESS] . Земельна ділянка площею 0,60 га, кадастровий номер [NUMBER] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Банилівської сільської ради дійсно була у [PERSON] , яка за життя, по заповіту, передалась сину [PERSON] , 1976 року народження. Копія постанови приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В. №149/02-31/55-2018 року від 07.05.2019 року з даних якої вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,60 га., кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, оскільки ним не було надано належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності [PERSON] на дане майно. При зверненні з даним позовом до суду позивач посилається на загальні вимоги щодо спадкування за заповітом. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.1, 2 ст.1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за заповітом відповідно до ст. 1217 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів спадкової справи №55/2018 року до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що 13.12.2018 року [PERSON] звернувся із заявою до приватного нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Спадкоємцем за законом є син померлої [PERSON] , який від спадкового майна після смерті [PERSON] відмовився, про що 30.01.2019 року подав відповідну заяву та за заповітом онуки померлої [PERSON] , [PERSON] , які належне їм спадкове майно прийняли, отримали свідоцтво про право на спадщину. Інших осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні немає. Між спадкоємцями за заповітом [PERSON] та [PERSON] укладено договір про розподіл спадкового майна. При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, (в редакції чинній станом на час видачі державного акту), право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.126 Земельного кодексу України (в редакції чинній станом на час видачі державного акту), право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» згідно до ст.1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Померла [INFO] [PERSON] , була власником земельної ділянки площею 0,60 га., кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, на підставі державного акту Серія [NUMBER] , виданого 04 серпня 2003 року на підставі розпорядження Вижницької РДА №221 від 10.07.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №88, однак в зв`язку з втратою вказаного правовстановлюючого документу [PERSON] , як спадкоємець за заповітом не може зареєструвати право власності на спадкове майно. Враховуючи вимоги ч.1 ст.1225 ЦК України, право на земельну ділянку в порядку спадкування переходить до спадкоємця за заповітом [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved