Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач ПАТ «Акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК»» в особі уповноваженого представника за довіреністю - адвоката Мамотенка О.П. (довіреність № 223 від 15.12.2020 року та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ЗП № 001278, засвідчені копії приєднані до матеріалів позовної заяви) 24.06.2021 року звернувся у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою (надійшла до суду поштовим зв`язком 05.07.2021 року, вх. № 12785), в якій просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК»» заборгованість за договором оренди нерухомого майна у загальному розмірі 5 684 грн. 33 коп.. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення даної позовної заяви до суду, у розмірі 2 270 грн., позивач просить покласти на відповідача. Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником нежитлового приміщення площею 20,3 кв. м. (позначене у технічній документації під № 76), розташованого по [ADDRESS] , котре здає в оренду. Так, 12.05.2016 року між сторонами по справі було укладено договір оренди за № 76/16, за змістом котрого позивач як орендодавець передав відповідачеві як орендарю у тимчасове платне користування зазначене приміщення як об`єкт оренди, для розміщення у ньому товару. Орендна плата за місяць за об`єкт оренди складає 507 грн. 50 коп., у тому числі ПДВ. Договір оренди набув чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.05.2017 року включно й може бути продовжений на той самий термін за взаємною згодою сторін. В будь-якому разі строк дії цього договору не може перевищувати трьох років. У подальшому, а саме 12.05.2017 року, та 24.05.2018 року строк дії договору оренди продовжувався, востаннє до 30.04.2019 року. Починаючи з 14.09.2018 року, права та обов`язки за договором оренди перейшли від позивача до ТзОВ «Автостанція м. Стрий». Однак, відповідач у період до 13.09.2018 року допустив перед позивачем заборгованість з орендної плати, у загальному розмірі 5 684 грн. 33 коп., котру у добровільному порядку відмовляється погасити.Відтак, позивач просить на підставі ст. ст. 509, 525-526, 610, 626, 759, 762 ЦК України позов задовольнити. Відповідач у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву ПАТ «Акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК»» до нього про стягнення заборгованості з орендної плати не подав. Заяви та клопотання учасників справи. Позивач ПАТ «Акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК»» в особі уповноваженого представника за довіреністю - адвоката Мамотенка О.П. (довіреність № 223 від 15.12.2020 року та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ЗП № 001278, засвідчені копії приєднані до матеріалів позовної заяви) 11.10.2021 року електронною поштою за вх. № 19666 надіслав суду клопотання про розгляд справи по суті за відсутності уповноваженого представника позивача, у котрому одночасно висловив позицію на підтримання позовних вимог та відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи, котрі стосувалися процесуальних питань й залишилися нерозглянутими, до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 26.07.2021 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, який у цьому позові не має статусу підприємця, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду справи по суті - приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області за адресою: м. Стрий, вул. Т. Шевченка, буд. 89, 18.10.2021 року о 09.30 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 18.10.2021 року судовий розгляд справи по суті відкладено на підставі пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду справи по суті - приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області за адресою: м. Стрий, вул. Т. Шевченка, буд. 89, 15.11.2021 року о 09.30 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 15.11.2021 року постановлено проводити заочний розгляд даної справи та ухвалення у ній заочного рішення. Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі, котре призначалось на 15.11.2021 року о 09.30 год., про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження. Судом також було задоволено заяву уповноваженого представника позивача про розгляд даної справи за його відсутності, та, виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати заочний судовий розгляд даної справи за відсутності її учасників на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача й причетність до такого порушення його прав відповідача, за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із зазначенням відповідних доказів. Судом встановлено, що 12.05.2016 року між сторонами у справі було укладено договір оренди № 76/16 (копія міститься у справі, а. с. 6-10), за змістом котрого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування об`єкт оренди - нежитлове приміщення площею 20,3 кв. м. (позначене на технічній документації під № 76), розташоване по [ADDRESS] , для розміщення у ньому товару (пункти 1.1. та 1.2. Договору). Передача об`єкта оренди в користування здійснювалася згідно акту приймання-передачі (пункт 2.1. Договору). Орендна плата за місяць за об`єкт оренди складає 507 грн. 50 коп., у тому числі ПДВ, а орендна плата нараховується з 16.05.2016 року. Розмір щомісячної орендної плати в подальшому коригується щомісяця з урахуванням розміру індексу інфляції, якщо його розмір перевищує 150% (пункти 3.1., 3.2. Договору). За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену договором, чинним законодавством України (пункт 8.1. Договору). Договір набув чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.05.2017 року включно й може бути продовжений на той самий термін за взаємною згодою сторін. В будь-якому випадку строк дії цього договору не може перевищувати трьох років (пункт 9.1. Договору). Факт приймання-передачі об`єкта оренди за вищевказаним договором підтверджується актом приймання-передачі нежитлового приміщення від 16.05.2016 року (копія міститься у справі, а. с. 11). За змістом додаткових угод до вищевказаного договору оренди, укладених 12.05.2017 року та 24.05.2018 року (копії містяться у справі. а. с. 12, 13), термін його дії продовжено до 30.04.2019 року включно. Судом встановлено й те, що відповідач допустив заборгованість перед позивачем за користування об`єктом оренди, котра станом на кінець 2018 року становить 5 684 грн. 33 коп. й підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача (копія міститься у справі, а. с. 16-18). Доказів погашення зазначеної заборгованості з орендної плати відповідачем суду не представлено, а судом не здобуто. Про застосування наслідків спливу позовної давності щодо пред`явлення позивачем вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати, відповідачем у встановленому порядку не заявлено. Як вбачається із листів-вимог позивача про погашення заборгованості з орендної плати від 19.12.2018 року за вих. № 9887 та від 26.03.2021 року за вих. № 09.01.-48-1112 (копії містяться у справі, а. с. 19, 21) та рекомендованих повідомлень про вручення їх відповідачеві (копії містяться у справі, а. с. 20, 22), позивач вимагав від відповідача погашення зазначеної заборгованості у загальному розмірі 5 684 грн. 33 коп.. Норми та джерела права, котрі застосовує суд при ухваленні даного заочного рішення. За загальним правилом, наведеним у ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 та ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Відносини щодо найму (оренди) в Україні врегульовані главою 58 «Найм (оренда» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» ЦК України. Так, відповідно до ст. ст. 759, 793 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Зокрема, договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню, крім договору, предметом якого є майно державної або комунальної власності, який підлягає нотаріальному посвідченню у разі, якщо він укладений за результатами електронного аукціону строком більше ніж на п`ять років. За змістом ст. ст. 762, 797 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою. Поряд з цим, статтею 256 ЦК України визначено поняття позовної давності , за змістом котрого позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу . Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). В силу ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Висновок суду за результатами розгляду справи. Системний аналіз наведених вище норм у поєднанні із дослідженими судом безпосередньо матеріалами цієї справи дає підстави дійти висновку, що між сторонами у справі виникли відносини, пов`язані із наданням позивачем відповідачеві у найм (оренду) об`єкта нерухомого майна, за користування котрим була встановлена узгоджена сторонами плата. При цьому, обставини з приводу укладення договору оренди нерухомого майна сторонами у цій справі не оспорюються. Оскільки судом встановлено, що відповідач не здійснив позивачеві орендну оплату за користування об`єктом оренди у повному розмірі, у строки та в порядку, котрі встановлені договором оренди № 76/16 від 12.05.2016 року (з урахуванням додаткових угод до нього), зокрема допустив заборгованість з орендної плати у розмірі 5 684 грн. 33 коп., котра станом на 24.06.2021 року (станом на дату пред`явлення позову до суду), як і станом на дату ухвалення судом даного заочного рішення, залишається відповідачем несплаченою, то така підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. З огляду на усе вищевказане, у поєднанні також із відсутністю у матеріалах справи заяви відповідача про застосування у цій справі наслідків спливу позовної давності за пред`явленими позовними вимогами, що, відповідно, унеможливлює перевірку згаданої обставини й застосування судом цих наслідків самостійно, позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати підлягають до задоволення у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат у справі. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру, у розмірі 2 270 грн. і підтверджуються меморіальним ордером № О5210 6783 від 23.06.2021 року (оригінал міститься у справі, а. с. 1), слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, та, з урахуванням позиції позивача з цього приводу, а також в силу задоволення позовних вимог, слід покласти на відповідача. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved