Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» звернувсь до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем був укладений договір 12.10.2006 року № 652-МК. Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати Відповідачу кредит у розмірі 50000,00 грн. Зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20% на рік на термін до 12.10.2009 р., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, Відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав Відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором №652-МК. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 06,09,2013 року має заборгованість -240673,52 грн., яка складається з наступного:- 44966,62 грн. - заборгованість за кредитом; - 107193,28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;- 88513,62 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; В зустрічному позові від 13 жовтня 2014 року [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк» про розірвання кредитного договору посилаючись на те, що вона не погоджується із доводами викладеними в первісній позовній заяві виходячи з наступного. У 2008 році ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. 09 вересня 2008 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу, виніс рішення, яким задовольнив позов і стягнув з [PERSON] заборгованість по кредитному Договору № 652-МК від 12.10.2006 року у розмірі 53929 грн 07 коп. Рішення вступило у законну силу. Тобто, Банк з свого боку ініціював звернення з позовом до суду, чим фактично в односторонньому порядку змінив умови кредитного договору і стягнув грошові кошти одночасно і одноразово, у зв'язку з чим кредитний договір підлягає розірванню, а зобов'язання, що виникли згідно договору - припиняються. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та наполягає на їх задоволенні. За зустрічним позовом пояснив що зустрічний позов не визнає і наполягає на відмові в даному позові, оскільки рішення суду відповідач не виконала, кредит не повернула, проценти ха користування кредиту не сплатила. [PERSON] наполягала на задоволенні зустрічного позві і відмові в задоволенні первісного позову. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги по первісному позові не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, за зустрічним позовом просив суд задовольнити позов в повному об'ємі. Суд дослідив матеріали справи: - розрахунок заборгованості за договором № 652-МК від 12.10.2006 року станом на 06.09.2013 рік.(а.с.5-6); - кредитний договір № 652-МК від 12.10.2006 року, укладений між ПАТ «КБ ПриватБанк» та [PERSON] відповідно до якого [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 50 000,00 грн. з розрахунку 20% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк до 122 жовтня 2009 року. Мета кредитування - споживчі потреби (а.с.7-8); Згідно якого п. 2.2.2. позичальник зобов»язується сплатити відсотки за весь час користування кредитом у відповідності до п.п.3.1., 3.2. даного договору, Повну сплату відсотків за користування кредитом провести не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. П.3.3.1. За користування кредитом в період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно п. 2.4.1, 3.3.4 даного договору позичальник сплачує відсотки в розмірі 20% річних, п.3.2. відповідно до ст.. 212 ЦК України при порушенні Позичальником зобов»язань по погашенню кредиту передбачених п. 1.3,2.3.1.3.3. даного договору Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі ставки визначеної в п.3.1. даного договору, розраховані від суми залишку непогашеної заборгованості; - копію паспорту [PERSON] 9 н а.с. 9), згідно якого остання зареєстрована в Саксаганському районі м. Кривого Рогу; - довідку з единог реєстру підприємств та організацій ( на а.с. 10) - про реєстрацію ПАТ КБ «ПриватБанк» первинно 19.03.1992 року; - банківську ліцензію ПАТ КБ «Приватбанк» (на а.с. 11); - витяг зі статуту (на а.с. 12- 15) згідно якої ПАТ КБ «Приватбанк» є право наступником ЗАТ КБ «Приватбанк»; - копію заочного рішення від 09.09.2008 р ( на а.с. 30-31, 34-35),згідно якого з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто 53929 гр-н 07 коп, з яких 46066 гр-н 62 коп. - заборгованість за договором кредиту, 7048 гр-н заборгованість по процентам за користування кредитом; - ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від ё14.05.2012 року ) на а.с. 36),згідно якого позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] залишено без розгляду відмовлено в поверненні судового збору. Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, вислухавши пояснення сторін, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. 12.10.2006 року був укладений кредитний договір № 652-МК, згідно якого [PERSON] отримала кредит в сумі 50000,00 гр-н терміном один рік за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 20% за весь час користування, а в разі порушення строків погашення 40% на всю суду поточної заборгованості. Відповідач зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до ст.. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша кредитна установа ( кредитодавець) зобов»язуєтья надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09.09.2008 року з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість за кредитом в сумі 53929 гр-н (з яких 46066 гр-н 62 коп. - заборгованість за договором кредиту, 7048 гр-н заборгованість по процентам за користування кредитом). Отже підстав для повторного стягнення кредитних коштів та заборгованості по сплаті процентів за час до винесення судового рішення суд не вбачає. В задоволенні вимог позивача в цій частині позову суд не вбачає. Як пояснили представники сторін та відповідач кредит до теперішнього часу не повернуто. Суд приймає до уваги, що п. 1.3. договору визначено термін повного погашення термінового кредиту 12.10.2009 року. П.5.1. зазначено, що строк дії договору в об»ємі перерахованих засобів до повного виконання сторонами зобов»язань за договором. Згідно зі ст.. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінювальною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором . Так згідно п. П.3.3.1. За користування кредитом в період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно п. 2.4.1, 3.3.4 даного договору позичальник сплачує відсотки в розмірі 20% річних, п.3.2. відповідно до ст.. 212 ЦК України при порушенні Позичальником зобов»язань по погашенню кредиту передбачених п. 1.3,2.3.1.3.3. даного договору Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі ставки визначеної в п.3.1. даного договору, розраховані від суми залишку непогашеної заборгованості. Тому суд вважає, що у відповідача [PERSON] до повного погашення заборгованості існують зобв»язання сплати процентів за користування кредитом в зв2язку з порушенням строків повернення кредиту в розмірі 40% річних за весь період прострочення, з моменту винесення судового рішення і дотеперішнього часу. З 09.08.2008 року до 06.09.2013 року( згідно розрахунку у позові) відповідач повинна сплачувати 40% річних за період заборгованості тобто за 4 роки 3 дні 44966.62х40%х4=71946.59 гр-н. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно глави 50 «Припинення зобов»язнь» такі підстави як стягнення заборгованості за договором рішенням суд не передбачені як підстави припинення зобов»язань. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позивальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1049 ЦК України. Тому суд вважає, що [PERSON] не надала суду доказів , вона та її представник [PERSON] не зазначили суду підстав та не надали доказів в підтвердження своїх позовних вимог . Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк», стягуючи заборгованість в 2008 році, діяв відповідно до норм законодавства та умов передбачених в договорі. А, тому, посилатись на істотні зміни умов договору та інші підстави для припинення зобов»язань боржника з договором підстав немає. Тому в замовленні зустрічного позову належить відмовити. Згідно п.4.1 договору кредиту при порушенні позичальником будь-якого з зобов»язань банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язаний сплатити пеню в розмірі 02% від суми непогашеного платежу за кожен день прострочення зобов»язання. Приймаючи до уваги розмір заборгованості, розумність визначеної суми пені та строки позовної давності за вказаною вимогою, суд вважає достатнім визначення розміру пені в сумі 45000 гр-н. Отже з відповідача [PERSON] належить стягнути 71 946 гр-н 59 коп. - процентів за користування кредитом за період з 09.08.2008 року до 06.09.2013 року , пеню в сумі 45000 гр-н. В задоволенні решти позовних вимог належить відмовити. Відповідно до ст.88 Цивільно-процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача належить стягнути також судові витрати по справі пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed