Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 03 лютого 2017 року позов [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні, третя особа: [PERSON], задоволено, припинено право власності [PERSON] на 1/9 частини квартири [ADDRESS], визнано за [PERSON] право власності на указану частину квартири та виплачено [PERSON] грошову компенсацію вартості належної їй частки у спільному майні, внесену позивачем на депозитний рахунок. 30 березня 2017 року від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, оскільки судом при вирішенні її позову не вирішене питання про стягнення на її користь понесених нею судових витрат, а саме: витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн, на оплату судового збору у розмірі 551,20\~грн та на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 1700 грн. Сторони у судове засідання не зявились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України їх присутність не є обовязковою. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом установлено, що згідно з угодою від 03 жовтня 2016 року про надання правової допомоги [PERSON] адвокатом [PERSON], яка відповідно до свідоцтва № 285, виданого Головою Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії 02 січня 2002 року, має право на зайняття адвокатською діяльністю. Пунктом 1.2 цієї угоди передбачено, що правова допомога, надана [PERSON], полягає у представництві інтересів позивача у суді першої інстанції у справі за позовом про припинення права на частку у спільному майні (а.\~с. 30). Відповідно до акта про виконані роботи адвокатом [PERSON] в межах надання правової допомоги [PERSON], було витрачено 4 години, а саме: підготовка до справи 1,5 год., підготовка процесуальних документів 1,5 год., участь у судових засіданнях 1 год. На підтвердження факту понесення позивачем витрат на правову допомогу у загальному розмірі 5000 грн долучено квитанцію до прибуткового касового ордеру від 03 жовтня 2016 року № 135. Таким чином, знайшов своє підтвердження факт того, що правова допомога адвоката надавалась позивачу саме у даній цивільній справі, надана особою, яка має право надавати таку допомогу, а позивач оплатила указані послуги адвоката. Право на правову допомогу гарантоване ст. ст. 8, 59 Конституції України. Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір таких витрат не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як розяснено у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Станом на 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600\~грн. Таким чином, граничний розмір витрат на правову допомогу розраховується судом наступним чином : 1600 грн х 40 % = 640 гривень за 1 годину роботи. З журналів судових засідань вбачається, що загальна кількість часу, витраченого адвокатом на представництво інтересів позивача у суді, становить 50 хвилин, з яких: 5 хв. у судовому засіданні 21\~вересня 2016 року та 45 хв. 17\~жовтня 2016 року, а також нею витрачено 3 години на підготовку до справи та підготовку документів, що разом складає 3 год. 50 хв. Перевіривши розмір фактично понесених позивачкою витрат на правову допомогу у даній справі, що підтверджені документально, суд приходить до висновку про те, що цей розмір (5000 гривень) перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, встановлений законом, тому до стягнення підлягає 2453 грн ( 640 грн х 3 год. 50 хв.). Також позивачем у заяві про ухвалення додаткового рішення порушується питання про стягнення з відповідача судового збору та на витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи. Втрати зі сплати судового збору у розмірі 551,20\~грн та за проведення будівельно-технічної експертизи у розмірі 1700 грн підтверджені наявними у матеріалах справи квитанціями. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, за заявою сторін чи за власною ініціативою може ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішене питання про судові витрати. Згідно з ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Частина 1 статті 88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного, враховуючи, що позов [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні, третя особа: [PERSON], задоволено у повному обсязі, при вирішенні справи не вирішене питання про стягнення судових витрат на користь позивача, останньою надано документальне підтвердження таких витрат, з урахуванням розрахунку граничного розміру витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved