Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. у липні 2020 року звернувся до суду з указаним позовом в інтересах [PERSON] , який мотивував тим, що [INFO] у с. Олексине Тростянецького району Сумської області помер рідний брат позивача [PERSON] . За життя [PERSON] 10 листопада 2017 року склав заповіт яким все своє майно своїй сестрі позивачу [PERSON] . Позивач у визначений законом строк звернулася до Тростянецької районної державної нотаріальної контори Сумської області з питання прийняття спадщини у виді земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка відкрилась після смерті її брата, але їй було повідомлено, що після смерті [PERSON] вже заведено спадкову справу приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Гребіником Олександром Дмитровичем. Позивач 01 червня 2020 року звернулася до приватного нотаріуса Гребіника О.Д., який повідомив, що ним заведена спадкова справа за заявою колишньої дружини спадкодавця [PERSON] . Розглянувши документи, надані [PERSON] , приватний нотаріус Гребіник О.Д. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті брата - [PERSON] , посилаючись на невідповідність заповіту від 10.11.2017 вимогам закону, зокрема, в заповіті відсутні особисті підписи свідків, які були присутні при посвідчені заповіту. Позивач вважає, що вказаний заповіт від 10.11.2017 є чинним, відповідає вимогам закону, волевиявленню спадкодавця та може бути визнаний дійсним судом. Заповіт від імені [PERSON] 10.11.2017 було посвідчено секретарем виконавчого комітету Білківської сільської ради Тростянецького району Сумської області. У зв`язку з хворобою спадкодавця на його особисте прохання та в його присутності текст заповіту підписано [PERSON] . Секретарем сільської ради було встановлено особу заповідача та перевірено його дієздатність. Разом з тим, було встановлено особу [PERSON] , яка підписала заповіт, перевірено справжність її підпису. Заповіт уголос був прочитаний заповідачем до його підписання у присутності запрошених ним свідків: [PERSON] та [PERSON] . Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд визнати дійсними заповіт складений 10 листопада 2017 року від імені [PERSON] посвідчений секретарем виконавчого комітету Білківської сільської ради Тростянецького району Сумської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №572, за яким все належне майно він заповідав [PERSON] , [INFO] . Стислий виклад позиції відповідача Відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому заперечила проти позову та просила відмовити в його задоволенні. [PERSON] посилалась на те, що у позовній заяві відсутні відомості з яких причин [PERSON] не міг підписати спірний заповіт, не вказано чи міг він на момент підписання заповіту самостійно прочитати текст та чи міг він надати згоду на підпис. У заповіті відсутні відомості про осіб свідків, зокрема: прізвище, ім`я, по-батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було установлено особу свідка і чи не є вони службовими або посадовими особами. Свідки, зачитують заповіт вголос та ставлять свої підписи на ньому, але таких вимог не було дотримано (а.с.37, 38). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, Білківська сільська рада Тростянецького району Сумської області подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без участі її представника відповідача та про згоду з позовними вимогами. Стислий виклад позиції третьої особи Приватний нотаріус Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник Олександр Дмитрович письмових пояснень не подав, в судовому засіданні вказав, що у вирішенні справи покладається на розсуду суду. Приватний нотаріус Гребіник О.Д. пояснив, що ним була відкрита спадкова справа після смерті [PERSON] за заявою відповідача [PERSON] , яка подала заповіт складений спадкодавцем на її ім`я. Проте, в подальшому позивач звернулась з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті брата, але нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні цієї нотаріальної дії, оскільки поданий [PERSON] заповіт, який був підписаний замість заповідача свідком, був посвідчений секретарем Білківської сільської ради без дотримання всіх вимог статті 1253 ЦК України. Зокрема, у заповіті не поставлені підписи свідків у присутності яких він посвідчувався та до тексту заповіту не були занесені всі необхідні відомості про них. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 15.07.2020 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Відповідачем [PERSON] 27.07.2020 був поданий відзив на позовну заяву. Представник позивача 04.08.2020 подав клопотання про відкладення підготовчого судового засідання. Відповідачем Білківською сільською радою подано заяву про розгляд справи без участі її представника та письмові докази стосовно спірних обставин справ. Ухвалою суду від 15.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, за клопотаннями сторін витребувано додаткові письмові докази, задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що позивач є рідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] у с.Олексине Тростянецького району Сумської області (а.с. 15-17). Від імені [PERSON] секретарем Білківської сільської ради [PERSON] було посвідчено три заповіти. Зокрема, у заповіті, посвідченому 17.02.2005 року [PERSON] , заповів все свою майно позивачу [PERSON] (а.с.58, 59). В подальшому 25.10.2010 від імені [PERSON] був посвідчений заповіт, яким він все своє заповів відповідачу у цій справі - [PERSON] . Указаний заповіт був зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 50340883 (а.с.56-57). Спірний заповіт від імені [PERSON] був складений і посвідчений секретарем Білківської сільської ради [PERSON] 10 листопада 2017 року, яким він все своє майно заповів [PERSON] . Указаний заповіт був зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 61804082. Указаний заповіт не містить підпису заповідача [PERSON] . У тексті спірного заповіту від 10.11.2017 зазначено, що «у зв`язку з хворобою [PERSON] на його особисте прохання у його присутності текст заповіту підписано [PERSON] , що мешкає у [ADDRESS] . Особу заповідача установлено, дієздатність перевірено. Особу гр. [PERSON] , яка підписала заповіт, встановлено, справжність її підпису перевірено. Заповіт уголос прочитаний заповідачем до його підписання у присутності запрошених ним свідків [PERSON] та [PERSON] . Особи свідків встановлено, дієздатність перевірено.» (а.с.54-55). У Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування є запис під номером 572 про посвідчення заповіту від імені [PERSON] з даними про свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їх підписами (а.с.52, 53). Після смерті [PERSON] за заявою відповідача [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом від 25.10.2010 на її ім`я 10 січня 2020 року приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник О.Д. була заведена спадкова справа за реєстровим номером у нотаріуса 3/2020, номер у Спадковому реєстрі 65331965 (а.с.93-99). При цьому при зверненні позивача [PERSON] 01.06.2020, тобто після спливу шести місяців після відкриття спадщини після смерті [PERSON] , до приватного нотаріуса Гребіник О.Д. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на підставі спірного заповіту від 10.11.2017 постановою приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник О.Д. від 01.06.2020 року позивачу відмовлено у вчиненні указаної нотаріальної дії у зв`язку з невідповідністю тексту заповіту від 10.11.2017 вимогам статті 1253 ЦК України, розділу ІІ глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій при свідках. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Ураховуючи час складення та посвідчення 10.11.2017 спірного заповіту від імені [PERSON] спірні правовідносини регулюються ЦК України. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України). Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт складений з порушенням вимог щодо його оформи та посвідчення, є нікчемним (частина перша статті 257 ЦК України). Заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Згідно з частиною другої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину встановлена законом, то він є нікчемним і визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. На дату складення оспорюваного заповіту вимоги до його форми та порядку посвідчення були визначені главою 85 книги шостої ЦК України, Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5 у редакції станом на 10.11.2017 (далі - Порядок). Відповідно до частин першої - третьої та четвертої статті 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє (частина четверта статті 207 ЦК України) Згідно з частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 1253 ЦК України, на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов`язковою. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У тексті заповіту заносяться відомості про особу свідків. За змістом статті 37 Закону України «Про нотаріат», пункту 1.2 розділу І Порядку, зараз і надалі у редакції чинній на час складання спірного заповіту, право посвідчувати заповіти у сільських населених пунктах надано посадовим особам, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій. Статтею 1251 ЦК України також передбачено, що у разі відсутності у населеному пункті нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. При посвідченні заповіту посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу заповідача та визначає обсяг його цивільної дієздатності. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 1247, 1251 Цивільного кодексу України і особисто подані ними посадовій особі органу місцевого самоврядування. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися в присутності не менш як двох свідків. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути посадова особа органу місцевого самоврядування, яка посвідчує заповіт, спадкоємці за заповітом, члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом, особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім`я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншим громадянином за правилами, викладеними у пункті 2.6 розділу II цього Порядку. Особа, на користь якої заповідається майно, не має права підписувати його за заповідача (пункт 1.4. розділу ІІІ Порядку). Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншим громадянином за правилами, викладеними у пункті 2.3 розділу II зазначеного Порядку, відповідно до якого у разі, якщо за фізичну особу, яка внаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт чи заяву, підписується інша фізична особа, посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу громадянина, що бере участь у нотаріальній дії, і особу громадянина, який підписався за нього. Копія документа, за яким встановлюється особа, долучається до примірника документа, який залишається у справах органу місцевого самоврядування. Тексти нотаріально посвідчуваних заповітів, заяв, дублікатів нотаріальних документів, засвідчуваних копій (фотокопій) документів і витягів з них повинні бути написані зрозуміло і чітко, дати, що стосуються змісту заповітів, заяв, повинні бути позначені хоча б один раз словами. Прізвища, імена та по батькові фізичних осіб, їх місця проживання та реєстраційні номери облікових карток платників податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків повинні бути написані повністю, а у випадках, передбачених законами, - із зазначенням дати їх народження (пункт 2.10. розділу ІІ Порядку). Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення на підставі частини першої статті 1257 ЦК України є нікчемним. Відповідно до змісту пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», не допускається визнання дійсним заповіту, який є нікчемним у зв`язку з порушенням вимог щодо його форми та порядку посвідчення, оскільки норми глави 85 ЦК України не передбачають можливості визнання заповіту дійсним Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 31.03.2020 у справі № 348/1259/18, від 04 травня 2020 року у справі № 658/3308/17. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Повертаючись до обставин цієї справи слід зазначити, що спірний заповіт не був складений власноручно і не був підписаний власноручно заповідачем [PERSON] , а тому посадовою особою органу місцевого самоврядування - секретарем Білківської сільської ради Тростянецького району Сумської області [PERSON] при його складанні зі слів [PERSON] за допомогою загальноприйнятих технічних засобів та при його посвідченні мали буди дотримані вимоги статей 1247, 1248, 1253 ЦК України та відповідні вимоги розділів ІІ-ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування. За даними КНП «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради [PERSON] з 1997 року був визнаний інвалідом ІІІ групи у зв`язку з правобічним кіфосколіозом IV ступеню з наявністю реберного горба справа, больовим синдромом та обмеженням функції хребта. У 2017 році [PERSON] у зв`язку з погіршенням стану здоров`я був направлений на МСЕК, за рішенням якої йому була установлена І «Б» група інвалідності безтерміново через Дисциркуляторну енцефалопатію змішаного генезу, наслідки перенесеного субарахноїдального-паренхіматозного крововиливу, лівобічним геміпарезом вираженим порушенням статики та ходи, Диспластичний S-подібний сколіоз грудного відділу хребта з наявністю реберного хребта справа, ішемічну хворобу серця (а.с.83). Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її рідний брат у дитинстві отримав травму лопатки, яка у подальшому зумовила його проблеми з опорно-руховим апаратом. У період проживання з відповідачем [PERSON] , що негативно відбилось на його здоров`ї через її схиляння до вживання алкогольних напоїв, він переніс інсульт. За декілька років до смерті [PERSON] забрала брата до себе в родину, доглядала його, оскільки у нього відмовили ноги, він сам не міг їсти, не тримав ложку, пересувався на візку. Складення заповіту у 2017 році було рішенням брата, він повністю усвідомлював свої дії. Приїхавши до сільської ради для посвідчення заповіту, він розхвилювався і не зміг поставити свій підпис та зробити необхідний власноручний запис, що зумовило запрошення свідків - працівників сільської ради. Допитана як свідок [PERSON] (секретар Білківської сільської ради) суду показала, що до сільської ради привезли [PERSON] для посвідчення заповіту, він пересувався у візку, в той момент сидів в автомобілі, його привіз [PERSON] , тому свідок вийшла до нього. [PERSON] повідомив [PERSON] , що бажає скласти заповіт на ім`я сестри [PERSON] . Після того як [PERSON] був складений текст заповіту [PERSON] його прочитав, погодився з ним. Коли спробував підписати його, він погано тримав ручку і не зміг цього зробити, а тому за його згодою були запрошені свідки. Оскільки складно будо когось знайти з паспортом, вирішено було запросити працівників сільської рали, які мали при собі паспорт громадянина України. На це погодились [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які вийшли до [PERSON] , вони з ним розмовляли і в його присутності [PERSON] підписала заповіт замість нього. Підписи свідки [PERSON] та [PERSON] поставили у Журналі нотаріальних дій. Допитані як свідки [PERSON] (діловод сільської ради), [PERSON] (касир сільської ради), [PERSON] (бухгалтер сільської ради) суду підтвердили, що в їх присутності [PERSON] , який не міг фізично підписатись власноручно, оскільки не міг тримати ручку, але розмовляв нормально, все розумів, повідомляв про бажання скласти заповіт на ім`я сестри, читав текст заповіту в їх присутності, з ним погодився. Текст заповіту підписала [PERSON] , а інші свідки ставили підписи у відповідному Журналі. Оцінюючи зміст спірного заповіту від 10.11.2017 суд дійшов висновку про те, що він за формою не відповідає як загальним вимогам до форми заповіту (стаття 1247 ЦК України), так і спеціальним, які висуваються до посвідчення заповіту при свідках (стаття 1253 ЦК України). Так, у всупереч вимогам частини першої статті 1247 ЦК України у спірному заповіті відсутній конкретний час його підписання та посвідчення, указана лише дата. У тексті заповіту міститься два суперечливих твердження: «Цей заповіт складений секретарем ради за моїм проханням за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, підписано в двох примірниках мною особисто», але далі за текстом вказано «У зв`язку з хворобою [PERSON] на його особисте прохання у його присутності текст заповіту підписано [PERSON] , що мешкає у [ADDRESS] ». Крім того, текст спірного заповіту всупереч вимогам статті 1253 ЦК України та пункту 1.4. розділу ІІІ Порядку не містить дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу стосовно кожного зазначеного у ньому свідка. Одним із свідків у заповіті указана особа з прізвищем « [PERSON] », натомість особа, яка була допитана судом як свідок відповідно до її паспорту громадянина України має прізвище « [PERSON] ». Крім того, суттєвим недоліком форми спірного заповіту, на що обґрунтовано вказав приватний нотаріус Гребіник О.Д., є відсутність підписів двох свідків у присутності яких [PERSON] підписала заповіт від імені [PERSON] . Також всупереч частини п`ятої статті 1253 ЦК України у спірному заповіті відсутнє посилання на те, що він був зачитаний свідками вголос. Отже, оскільки при складанні оспорюваного заповіту від 10.11.2017 та його посвідченні не було дотримано процедури, регламентованої ЦК України, Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5, указаний заповіт є нікчемним в силу імперативних приписів статті 1257 ЦК України. Показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] щодо обставин складання та посвідчення заповіту не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки текст заповіту та процедура його підписання і посвідчення не повністю відповідають вимогам статей 207, 1247, 1248, 1253 ЦК України, а тому його нікчемність прямо установлена законом (частина перша статті 1257 ЦК України), що виключає підстави для визнання його судом дійсним. Суд також враховує, роз`яснення викладені у пункті 29 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», яким передбачено, що в силу частини другої статті 215 ЦК України норми закону щодо підстав нікчемності правочинів є імперативними. Відтак, позов адвоката Сумцова Є.С. в інтересах [PERSON] не підлягає задоволенню. Висновки суду про розподіл судових витрат Представник позивача Сумцов Є.С. подав заяву про розподіл судових витрат, в якій просив судові витрати позивача на отримання професійної правничої допомоги в сумі 4500 грн. та судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. стягнути з Білківської сільської ради на користь [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позов задоволенню не підлягає, сума понесених [PERSON] судових витрат не може бути їй компенсована. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed