Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В.о. начальника Служби у справах дітей Кіцманської районного державної адміністрації Ліска Н.В. звернулась 17.04.2020 до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] , зацікавлені особи: КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу» та ОКНП «Чернівецький обласний спеціалізований будинок дитини» про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є одинокою матір`ю дітей, крім того особою з числа дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування. У 2010 році відповідачка народила сина [PERSON] , через відсутність умов для його утримання та виховання, влаштувала його до КМЗ «Обласний спеціалізований будинок дитини». В лютому 2012 [PERSON] повернулася із навчання та облаштувалася, і в 2013 звернулася із заявою до Комісії про повернення її малолітнього сина. Згідно рішення Комісії з питань захисту прав дитини від 05.06.2013 року дитина була повернута матері, а сім`я була поставлена на облік в районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді як така, що потрапила в складні життєві обставини та взята під соціальний супровід з метою попередження раннього соціального сирітства та збереження сім`ї, в подальшому, за результатами проведеної соціальної роботи та в зв`язку з виконанням плану соціального супроводу - знято з обліку сімей, що потрапили в складні життєві обставини. У жовтні 2014 року народження гр. [PERSON] народжує малолітнього [PERSON] та, через деякий час, виїжджає в Росію для проживання. В червні 2015 року після повідомлення сімейного лікаря про відсутність умов для проживання малолітніх дітей, спеціалісти районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді в черговий раз відвідали дану сім`ю та склали акт оцінки потреб дитини та її сім`ї. За результатами сім`ю повторно взято на облік як таку, що потрапила в складні життєві обставини. В жовтні 2015 року в гр. [PERSON] народилася третя дитина малолітня [PERSON] . Незважаючи на неодноразові бесіди з матір`ю щодо належного догляду за немовлям, необхідності ведення здорового способу життя, створення відповідних умов для проживання дітей, поновлення документів, планування бюджету, позитивних результатів досягнуто не було, мати продовжувала недобросовісно виконувати свої батьківські обов`язки. Позитивних змін в поведінці гр. [PERSON] не спостерігалось, остання неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності та перебувала на лікуванні з приводу алкогольної інтоксикації. З метою збереження сім`ї, недопущення вилучення дітей та влаштування до закладу, надання гр. [PERSON] шансу виправити ситуацію та змінити спосіб життя, районним центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було запропоновано матері тимчасово влаштувати дітей до закладів: малолітнього [PERSON] - в санаторну групу КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу», малолітніх: [PERSON] та [PERSON] в КМУ «Обласний будинок дитини», на що остання погодилася. Діти особисто були доставлені мамою до закладів. В червні 2017 року до РЦСССДМ надійшло повідомлення від КУ «Кіцманська центральна районна лікарня» про те, що гр. [PERSON] , мешканка с. Зеленів народила четверту дитину. Ставлення гр. [PERSON] до виконання своїх батьківських обов`язків не змінилось. Директор районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді зареєструвала дитину та в черговий раз запропонувала влаштувати немовля - [PERSON] , до КМУ «Обласний спеціалізований будинок дитини» за заявою. Працівники служб справах дітей попередили жінку, що у разі відмови співпрацювати, змінюватися, належно виконувати батьківські обов`язки буде вирішуватись питання про позбавлення і батьківських прав відносно всіх дітей. З посиланням на відповідні докази, зважаючи на те, що відповідачка не приймає належної участі у вихованні дітей, не цікавиться їх життям та здоров`ям, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі. Більше того на даний час зв`язатися з гр. [PERSON] за відомими телефонними номерами не має можливості і місце перебування її невідоме, позивач просить позбавити гр. [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітніх: [PERSON] , [INFO] - вихованця КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу», [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - вихованців ОКНП «Чернівецький обласний спеціалізований будинок дитини». Крім того стягнути з відповідачки аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , у твердій грошовій сумі по 1059 гривень на дитину та по 849 гривень на малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення повноліття на користь КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу» та ОКНП «Чернівецький обласний спеціалізований будинок дитини» відповідно. Відповідачка відзив на позовну заяву до суду не подала. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 квітня 2020, прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18 травня 2020 року (а.с.38). 18 травня 2020 року підготовче засідання у справі не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючої-судді Мінів О.І. у відпустці та відкладено на 04.06.2020 (а.с.45). 04.06.2020 підготовче засідання у справі у зв`язку із неявкою відповідачки було відкладено на 24 червня 2020 року (а.с.56). Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 червня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 липня 2020 року (а.с.67-68). У судове засідання 09 липня 2020 року, представник позивача не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Разом із тим, до суду надійшла заява від представника [PERSON] у якій остання просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Не заперечила проти винесення заочного розгляду справи. Від зацікавлених осіб: КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу» та ОКНП «Чернівецький обласний спеціалізований будинок дитини» також надійшли заяви, у яких просили розгляд справи провести за їх відсутності. Підтримали позовні вимоги та просили врахувати інтереси дітей. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про її виклик на сайті суду - не з`явилася. Причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України, про що постановлено відповідну ухвалу. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та доведений і підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кіцманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 21 червня 2017 року, [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Проте, згідно даних Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги № 00018242745 від 21 червня 2017 року, відомості про батька [PERSON] , записані за вказівкою матері, згідно з ч.1 ст. 135 СК України (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області 11 лютого 2016 року, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Проте, згідно даних Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України № 00016309667 від 11 лютого 2016 року, відомості про батька [PERSON] , записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області 11 лютого 2016 року, [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Проте, згідно даних Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України № 00016309788 від 11 лютого 2016 року, відомості про батька [PERSON] , записані, згідно з ч.1 ст. 135 СК України (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області 11 лютого 2016 року, [PERSON] [INFO] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Проте, згідно даних Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України № 00016309691 від 11 лютого 2016 року, відомості про батька [PERSON] , записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.12). Згідно повідомлення Районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 20.01.2020 № 17/01-18, сім`я гр. [PERSON] перебуває в центрі на обліку. В червні 2019 року гр. [PERSON] звернулася по допомогу в поверненні дітей з закладів соціального утримання в свою сім`ю. Матері було надано список документів, які необхідно надати на розгляд Комісії з питань захисту прав дітей для отримання дозволу на повернення дітей в біологічну сім`ю. Але гр. [PERSON] не надала необхідних документів. Тому, районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді звернувся з клопотанням до служби у справах дітей про відтермінування розгляду на засіданні Комісіїзпитань захисту прав дитини при Кіцманській райдержадмінітрації питання про повернення малолітніх дітей в сім`ю. Рішенням Комісії № 11 від 25.07.2019 гр. [PERSON] надано 3 місяці для приведення житла в належний стан та вирішення питання працевлаштування. Працівниками районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді для вирішення питання з працевлаштування гр. [PERSON] було надано перелік адрес підприємств де є вакансії з робітничих спеціальностей та запропоновано звернутися в центр зайнятості для отримання необхідної інформації. Всі рекомендації працівників центру гр. [PERSON] ігнорувала. На телефонні дзвінки не відповідала, особисто не з`являлася. На даний час зв`язатися з гр. [PERSON] за відомими телефонними номерами не має можливості і місце перебування її невідоме (а.с. 15-16). Згідно письмових пояснення свідків - сусідів [PERSON] : [PERSON] та [PERSON] від 26.02.2020 року, отриманих у присутності працівників служби у справах дітей, останні вказують на те, що протягом останніх трьох місяців вони не бачили [PERSON] за її місцем проживання (а.с.17-18). Суду також надано копії паспортів [PERSON] та копію її картки платника податків, а також копію Витяги з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця її проживання, згідно якого місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Згідно даних довідки №203, виданої виконкомом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області 27.01.2020 року, [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу її сім`ї входять: син - [PERSON] , 2010 р.н.; син - [PERSON] , 2014 р.н.; дочка - [PERSON] , 2015 р.н.; батько - [PERSON] , 1971 р.н.; сестра - [PERSON] , 1986 р.н., яка зареєстрована, але не проживає за вищевказаною адресою (а.с.20). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 27.06.2019 року, гр. [PERSON] зареєстрована в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] побудови, негазифікований. Загальна площа - 45.60 кв. м. Гр. [PERSON] зареєстрована в будинку, однак там не проживає, а проживає в будинку своєї знайомої гр. [PERSON] . Умови проживання незадовільні (а.с.21), Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 20.12.2019 року складеного виконавчим комітетом Брусницької сільської ради, гр. [PERSON] зареєстрована в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] року побудови, негазифікований, без зручностей, дві житлові кімнати потребують ремонту. Будинок у занедбаному стані, умов для проживання малолітніх дітей немає. Умови проживання незадовільні (а.с.22). Згідно акту обстеження умов проживання від 26.02.2020 року, складеного працівниками служби у справах дітей та районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, гр. [PERSON] зареєстрована в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання незадовільні. Матері дітей сусіди не бачили вже приблизно три місяці (а.с.23). У відповідності до даних характеристики виконавчого комітету Брусницької сільської ради № 3 від27.01.2020, [PERSON] є одинокою матір`ю. За час проживання в с. Зеленів зарекомендувала себе з негативної сторони. Веде аморальний спосіб життя. Діти з мамою не проживають, а перебувають у державних дитячих закладах. [PERSON] за місцем реєстрації не проживає. Зі слів сусідів, до свого будинку не навідується. В приміщенні будинку безлад, умов для проживання дітей немає. На даний час місце її перебування невідоме (а.с.24). Згідно повідомлення КМУ «Обласний спеціалізований будинок дитини» № 4 від 08.01.2020, з 10.07.2017 року на вихованні та повному державному утриманні у них перебуває малолітня дитина - [PERSON] , 2017 р.н., який залишений за заявою матері, у зв`язку із важкими матеріально-побутовими умовами. [PERSON] востаннє навідувала лише 05.06.2019 року своїх малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] . Більше не цікавиться станом здоров`я та розвитку дітей, не приймає жодної участі в їх утриманні та вихованні (а.с.25). Вказані обставини підтверджуються і листом КМУ «Обласний спеціалізований будинок дитини» № 93 від 24.02.2020, відповідно до якого більше восьми місяців мати [PERSON] не цікавиться станом здоров`я та розвитку дітей, не приймає жодної участі в їх утриманні та вихованні (а.с.26). Згідно повідомлення КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу» № 05-02/316 від 27.12.2019 року, в закладі виховується та знаходиться на повному державному утриманні малолітній [PERSON] , 2010 року народження. Гр. [PERSON] з 23.07.2019 року по 10.07.2019 року забирала малолітню дитину додому, проте з того часу не навідує дитину та не забезпечує шкільним приладдям, не забирає додому на вихідні дні та канікули, не приймає належної участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям та здоров`ям, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі. Для подальшого перебування дитини в дитячому будинку потрібно пройти медичне обстеження, щоб отримати направлення Департаменту освіти і науки Чернівецької облдержадміністрації, мати не посприяла обстеженню дитини і не виходить на зв`язок з адміністрацією (а.с.27). Відповідно до даних акту про відвідування вихованців № 678 від 11.02.2020, складеного адміністрацією КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу», малолітнього [PERSON] за період з 17.09.2019 року по 10.02.2020 року в дитячому будинку ніхто не навідував (а.с.28). Згідно повідомлення КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу» №05-02/174 від 19.07.2019 року, [PERSON] , 2010 року народження перебуває у їх закладі з 29.02.2016 року на повному державному утриманні. Мати [PERSON] періодично відвідує сина. Останній раз забирала сина на канікули з 04.06.2019 по 10.07.2019 року (а.с.29). Також надано копію психолого-педагогічної характеристики [PERSON] (а.с.30). Згідно повідомлення Кіцманської ЦРЛ №97 від 09.02.2016 року, до лікарні в стані алкогольного сп`яніння, алкогольна інтоксикація поступила 04.02.2016 року [PERSON] , яка виховує трьох малолітніх дітей. Жінка веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем. Неодноразово її дитина 2015 року народження поступала у реанімаційне відділення та дитяче відділення лікарні на лікування, при цьому дитина була недоглянута. Враховуючи таку ситуацію, яка є загрозливою для дитини просять посприяти у вирішення питання про вилучення дітей з небезпечного середовища, яке несе загрожу їх життю та здоров`ю (а.с.31). Також суду надано висновок органу опіки та піклування Кіцманської райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відповідно до якого, визнано за доцільне позбавити гр. [PERSON] , [INFO] , мешканку с. Зеленів батьківських прав відносно малолітніх: [PERSON] , [INFO] - вихованця КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу», [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - вихованців ОКНП «Чернівецький обласний спеціалізований будинок дитини» (а.с.33-35). Рішенням Комісії з питань захисту прав дитини при Кіцманській райдержадміністрації від 27.02.2020 № 11 визнано за доцільне позбавити гр. [PERSON] , [INFO] , мешканку с. Зеленів батьківських прав відносно малолітніх: [PERSON] , [INFO] - вихованця КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу», [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - вихованців КМУ «Обласний спеціалізований будинок дитини». Норми права, які застосував суд. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 (далі-Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 26 квітня 2001 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків (ст. 11вищезазначеного Закону). Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, яке відповідно мають: один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 164 СК України, один з батьків може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, зокрема, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованні дитини. Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з наступними змінами, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а зазначені у ст. 164 СК України фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Питання про застосування такого крайнього заходу слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Разом з тим у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц та у постанові КЦС ВС від 29 листопада 2019 року у справі № 127/23281/18, зроблено висновок по застосуванню п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Щодо позову в частині стягнення аліментів, суд виходить із наступного. У відповідності до ст.180 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 430 ЦПК України, стягнення аліментів за один місяць підлягає зверненню до негайного виконання. Мотиви з яких виходив суд. Враховуючи вищезазначені норми Закону, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Як безспірно встановлено в судовому засіданні відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей а саме: не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не допомагає їм матеріально, не цікавиться здоров`ям, навчанням та вихованням своїх дітей, не спілкується із ними без будь-яких перешкод та причин для цього і таким чином ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Обставини справи свідчать про небажання відповідачки займатися вихованням дітей, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про її намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дітей. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. За таких обставин, за наявності винної поведінки відповідачки [PERSON] та її свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, враховуючи права та інтереси дітей, які на даний час знаходяться у дитячих будинках, суд дійшов висновку про ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків та необхідність позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітніх: [PERSON] , [INFO] - вихованця КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу», [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - вихованців ОКНП «Чернівецький обласний спеціалізований будинок дитини». У спірній по справі ситуації, суд, передусім, виходить з того, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів самої дитини, тому задовольняючи позов суд вважає, що від такого вирішення справи у житті дітей настануть позитивні наслідки. І таке втручання для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції суд визнає виправданим у спірній по справі ситуації і здатним забезпечити належний захист інтересів Дитини для її подальшого гармонійного розвитку. Що стосується вимог про стягнення аліментів, то суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Врахувавши вимоги СК України встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей відповідного віку та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що слід стягувати аліменти на користь КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу», на утримання малолітнього [PERSON] , у твердій грошовій сумі по 1059 гривень та на користь ОКНП «Чернівецький обласний спеціалізований будинок дитини» по 849 гривень на малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 17.04.2020 і до досягнення дітьми повноліття. В правовідносинах, що склались між сторонами, суд не знаходить підстав для попередження відповідачки про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків, оскільки до відповідачки застосовувались профілактичні заходи і вона мала можливість та час для виправлення свого ставлення до виховання дітей, однак виходячи з наведених вище обставин, остання таких заходів не вжила. Крім того, в даному випадку позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дітей у матері, оскільки вона з ними не проживає протягом тривалого часу, так само даний захід не виключає можливість побачення матері із дітьми, якщо буде таке бажання. При цьому, суд роз`яснює відповідачці, що остання у випадку зміни своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення її батьківських прав, відповідно до ст. 169 СК України має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь держави 840 грн.80 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved