Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (далі- позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі- відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 22036000114280 від 28 лютого 2019 року у розмірі 97 186,92 гривень та судові витрати у розмірі 2 270,00 гривні. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між Акціонерним Товариством «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] було укладено договір про встановлення кредитного ліміту № 22036000114280. Відповідно до Кредитного договору, банк встановлює позичальнику кредитний ліміт, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути та плату за користування кредитом. Відповідно до інформації про умови кредитування, сума виданого кредиту - 83 900,16 гривень, датою надання кредиту є 28 лютого 2019 року, кінцевою датою погашення є 28 лютого 2024 року, строк користування кредитом - 60 місяців. У порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за Кредитним договором, яка станом на 17 травня 2021 року становить 97 186, 92 гривень, що складається з: 76 457,91 гривень - залишок простроченого кредиту, 5 686,41 гривень залишок прострочених відсотків, 15 042,60 гривень залишок прострочених комісій. Будь-яких заяв та клопотань в ході проведення судового розгляду від відповідача не надходило. Рух справи 17 липня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 липня 2021 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду, відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги, у разі нявки відповідача не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог частини 6 статті 187 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив суд про причини неявки та не подав відзив, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 28 лютого 2019 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22036000114280 (а.с. 5). Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що [PERSON] підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згоден з Умовами кредитного договору. Відповідно до пункту 1.2 Кредитного договору, банк надає клієнту грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - у розмірі 83 990,16 гривень, строк кредитування - 60 місяців, кінцева дата повернення кредиту - 28 лютого 2024 року. Крім того, встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту 1,99% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість - 0, 001% річних, на прострочену заборгованість - 56,0 % річних. Банк зобов`язання за договором про укладення кредитного ліміту № 22036000114280 виконав, а відповідач у порушення умов кредитного договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість. З наданого позивачем розрахунку за договором № 22036000114280, проведеного станом на 17 травня 2021 року, заборгованість становить 97 186, 92 гривень, що складається з: 76 457,91 гривень - залишок простроченого кредиту, 5 686,41 гривень залишок прострочених відсотків, 15 042,60 гривень залишок прострочених комісій. Джерела права, мотиви та висновки суду при вирішенні справи Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять, умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України вказано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Приписами частини 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За правилами статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частина 1 статті 663 ЦК України вказує на те, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умов розроблює підприємець (в даному випадку банк). Так як умови договору розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на редакцію статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В частини 1 статті 1048 ЦК України вказано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як зазначено в статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено, що у кредитному договорі №22036000114280 від 28 лютого 2019 року процентна встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту- 1,99% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість - 0, 001% річних, на прострочену заборгованість - 56,0 % річних. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту у розмірі 76 457,91 гривень (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит у розмірі 5 686,41 грн та залишок прострочених комісій у сумі 15 042,60 грн. Вищевказані умови також були підписані [PERSON] відповідно до паспорту споживчого кредиту (а.с.7). Таким чином суд дійшов висновку, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також плату за залишок прострочених комісій. З розрахунку заборгованості за договором № 22036000114280 (а.с. 9-13), проведеного станом на 17 травня 2021 року, судом встановлено наявність заборгованості у сумі 97 186, 92 гривень, що складається з: 76 457,91 гривень - залишок простроченого кредиту, 5 686,41 гривень залишок прострочених відсотків, 15 042,60 гривень залишок прострочених комісій. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем банківських послуг та заборгованість за кредитним договором № 22036000114280 від 28 лютого 2019 року, а саме заборгованість за простроченим тілом кредиту у загальній сумі 76 457,91 гривень. Суд вважає, оскільки при зверненні до суду з даним позовом в частині нарахування вказаних відсотків та дату за пропуск платежів, банк посилається на те, що їх нарахування передбачено кредитним договором №22036000114280 від 28 лютого 2019 року, а також підписана відповідачем заява-згода №1301292 (а.с. 8), паспорт споживчого кредиту (а.с. 7), то наявні підстави вважати, що сторони погодили розмір відсотків за користування кредитом та розмір комісії, а тому вимога щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 5 686,41 грн. та 15 042,60 грн. плати за залишок прострочених комісій підлягає задоволенню. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Враховуючи відсутність доказів на підтвердження погашення відповідачем станом на момент розгляду справи суми основного боргу, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту та стягнення суми заборгованості за простроченими відсотками відповідно до договору надання банківських послуг. Щодо розподілу судових витрат За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При пред`явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 270,00 грн (а. с. 1,2 ) - платіжне доручення). Оскільки суд повністю задовольняє позовні вимоги, то понесені позивачем судові витрати на підставі частини 1 статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2 270,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved