Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] (позивач) подав до суду позов до Воздвиженської сільської ради Ямпільського району Сумської області (відповідач), в якому просить визнати для нього додатковий строк тривалістю у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивує тим, що [INFO] в м. Суми, Сумської області померла його баба, [PERSON] , яка [INFO] , склала заповіт у якому все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, заповіла позивачу. Зазначає, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, однак позивачу не було відомо про існування заповіту ні на час його підписання, ні на час смерті спадкодавця. Представником відповідача відзив не подано. Позивач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви чи клопотання від учасників справи. Позивачем 14.09.2020 подано заяву про розгляд справи без його участі. Представником відповідача 31.08.2020, 29.09.2020 та 23.10.2020 подано заяви про розгляд справи без участі представника Воздвиженської сільської ради Ямпільського району Сумської області. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 11.08.2020 позовну заяву залишено без руху. Позивачем у визначені процесуальні строки, а саме 17.08.2020 було усунуто недоліки. Ухвалою від 19.08.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 15.09.2020 на 11:00 годину. Ухвалою суду від 15.09.2020 підготовче засідання закрито, а справу призначено до судового розгляду на 13.10.2020 на 10:30 годину. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. З матеріалів справи слідує, що позивач [PERSON] , [INFO] , є онуком [PERSON] . Дані обставини підтверджуються наступними документами: свідоцтвом про народження позивача [PERSON] (заповнене на російській мові), згідно якого його батьком є [PERSON] (а.с.5); Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00028237977 від 21.10.2020 за параметрами запиту [PERSON] , [INFO] , зазначено відомості про батька, а саме: [PERSON] , відомості про матір: [PERSON] (а.с.48). Згідно з ксерокопії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 81 років в м. Суми, Сумської області, актовий запис про смерть №2254 від 13.09.2011 (а.с.6). Судом установлено, що згідно із заповіту від 08 лютого 2001 року, посвідченого секретарем виконкому Воздвиженської сільської ради Нечай Н.І. 08.02.2001, зареєстрованого в реєстрі за № 28, [PERSON] все належне їй майно на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] . (а.с.9). В наданому експертному висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/2026-m від 15.10.2020, зазначено, що в наданих експерту для дослідження документах, а саме: паспорт, РНОКПП (записи [PERSON] ), заповіт (запис [PERSON] ), свідоцтво про смерть, заповіт , державний акт на право власності на земельну ділянку (запис [PERSON] ), свідоцтво про народження (запис російською мовою [PERSON] ) попри розбіжності в документах, є ідентичними. Розбіжності в записах прізвища виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм або правил і принципів міжмовного перетворення і зумовлені ситуацією контактного білінгвізму. Згідно з чинними правилами нормативний запис прізвища українською мовою - [PERSON] . Таким чином установлено, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої входять: -державний акт на право власності на земельну ділянку що розташована на території Воздвиженської сільської ради Ямпільського району Сумської області; -земельна ділянка загальною площею 0,28 га, з них 0,03 га з призначенням для ведення селянського господарства, та 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ксерокопії довідки-характеристики від 08.07.2020, №02-22/608 установлено, що [INFO] в м. Суми померла [PERSON] , на день смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з: -державного акту на право власності на земельну ділянку що розташована на території Воздвиженської сільської ради Ямпільського району Сумської області; -земельної ділянки загальною площею 0,28 га, з них 0,03 га з призначенням для ведення селянського господарства, та 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] переданої у приватну власність рішенням виконкому Воздвиженської сільської ради №69 від 30.11.1993 року. Виконкомом сільської ради від імені спадкодавця [INFO] складався заповіт зареєстрований в реєстрі №28. Син спадкодавця, [PERSON] , помер до відкриття спадщини. Спадкоємцем по заповіту є онук померлої [PERSON] . Про інших спадкоємців виконкому невідомо. Спадкодавець постійно проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За вище вказаною адресою зареєстровані особи на час смерті [PERSON] відсутні (а.с.7). Згідно з інформації приватного нотаріуса Ямпільського районного нотаріального округу Сумської області від 23.07.2020 №300/01-16 встановлено, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини за заповітом (а.с.10). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №61775133 від 22.09.2020 встановлено, що за параметрами запиту « [PERSON] » знайдено чинний заповіт № 28 , дата посвідчення 08.02.2001, місце посвідчення Воздвиженська сільська рада Ямпільського району Сумської області, заповідач [PERSON] (а.с.35). Позивач, за змістом позову, своєчасно не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] , оскільки про існування заповіту, вчиненого спадкодавцем [PERSON] , йому не було відомо. Визначення додаткового строку позивачу необхідно для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з пропуском позивачем строку подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. У постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року, в справі № 565/1145/17, висловлено позицію, якою розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, зокрема зазначено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті баби [PERSON] . Обставини, на які покликається позивач як причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає поважними, оскільки такі пов`язані з об`єктивними труднощами для нього на вчинення цих дій. Крім цього, суд враховує позицію відповідача, який визнав позов. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Судом встановлено, що позивач [PERSON] був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, що свідчить про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. З огляду на вищевикладене в своїй сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved