Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивачка) подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), у якому просить розірвати укладений між ними шлюб. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що у них різні характери та погляди на життя. Через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, між ними постійно виникали сварки, суперечки. Відповідач не дбав про створення доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери, про налагодження нормальних подружніх стосунків. Крім цього, відповідач зловживав спиртними напоями, безпідставно влаштовував сварки, скандали, дебоші, ображав її, наносив побої. Все це призвело до того, що вони припинили подружні стосунки та спільне проживання. Переконана, що примирення і подальше спільне життя не виправить стану шлюбних відносин. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить шлюб розірвати та після його розірвання залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та зазначив, що наслідки визнання позову йому зрозумілі, однак не визнає підстави позову, які зазначені позивачкою у позовній заяві, а саме: зловживання спиртними напоями, влаштування сварок, скандалів, дебошів, нанесення побоїв. Заяви та клопотання учасників справи. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.20). Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог (а.с.18). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 12.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.13-14). Ухвалою від 07.06.2021 судом постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.21). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12.08.2010 у м. Ходорів Жидачівський район Львівська область, актовий запис №47. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 12.08.2010 серії [NUMBER] (а.с.5). [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є сторони у справі, про що свідчить свідоцтво про народження від 11.09.2015 (а.с.6). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем та наявності у сторін малолітньої дитини, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України). Так, згідно з положеннями частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Приписом частин 3 та 4 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 104, 110 та 113 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не підтримують подружніх стосунків. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнає позов та згідний на його розірвання, що вбачається з викладених ними у заявах позицій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить їхнім інтересам, тому позов слід задовольнити повністю. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками обов`язком суду є роз`яснення сторонам порядку вирішення питання про визначення місця проживання дитини (правовий висновок Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18). Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів про наявність спору між сторонами щодо того, з ким із батьків має проживати дитина, тому суд доходить переконання про наявність підстав для залишення проживання дитини з позивачкою (матір`ю). Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачкою судовий збір у сумі 908,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у повному обсязі. На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved