Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У жовтні позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на гараж [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] та смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті чоловіка та сина залишилось майно, на яке вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в органах нотаріату через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, виданих на ім`я спадкодавців. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, подала зустрічну позовну заяву, в якій просила визнати за нею право власності на ј частину спірного спадкового майна. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 11.06.2020 року. 02.12.2020 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09 год. 15 хв. 28 грудня 2020 року. 21.12.2020 року до суду подана зустрічна позовна заява. Ухвалою суду від 28.12.2020 року зустрічну позовну заяву було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Позивачем також подана до суду заява про визнання зустрічного позову, а відповідачем заява про визнання первісного позову. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Враховуючи визнання відповідачами позову суд відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України у підготовчому засіданні ухвалює рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.08.2000 року, виданого Ковельським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, доводиться та обставина, що [PERSON] , помер [INFO] у віці 72 років. Після його смерті відкрилась спадщина за законом. Свідоцтвом про прийняття спадщини за законом від 01.04.2020 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.04.2020 року доводиться та обставина, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] та успадкувала 1/6 частку квартири [ADDRESS] . Рішенням виконкому Ковельської міської ради народних депутатів № 149 від 15 травня 1980 року « Про відведення земельних ділянок для індивідуального будівництва і внесення змін у рішення, прийнятті по даному питанню раніше та дозвіл на закріплення земельних ділянок на індивідуальні гаражі» [PERSON] було виділено земельну ділянку під будівництво гаража по [ADDRESS] . Згідно з будівельним паспортом на забудову земельної ділянки по [ADDRESS] від 27.05.1980 року та архівної виписки з рішення №149 виконкому Ковельської міської ради від 15.05.1980 року [PERSON] було виділено земельну ділянку під будівництво гаража та надано дозвіл на його будівництво. Відповідно до акта обстеження забудови і технічного стану будівлі гаража, затвердженого начальником КП «Госпрозрахунокве проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро м.Ковеля», індивідуальний гараж [ADDRESS] побудований [PERSON] в гаражному масиві по [ADDRESS] , відповідає затвердженому головним архітектором міста Будівельному паспорту та забудови гаражного масиву. Даний факт стверджується також висновком відділу містобудування та архітектури виконкому Ковельської міської ради №22.28/359 від 07.08.2020 року. Як вбачається з технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна ознаки самочинного будівництва в структурі забудови спірного гаража відсутні . Отже, побудований гараж не є самовільним будівництвом і може бути предметом спадкування. Спадкоємцем за законом крім позивача, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , був син [PERSON] , який на час смерті спадкодавця проживав разом з ними та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (будинкова книга ). Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.08.2006 ркоу доводиться та обставина, що за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , було визнано за кожним право власності по Ѕ гаража [ADDRESS] , який знаходиться в кварталі [ADDRESS] . [INFO] помер син [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 21.09.2019 року, видане Ковельським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 551. Після його смерті відкрилась спадщина за законом (витяг із спадкової справи). Спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , є його донька [PERSON] подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України та матір [PERSON] . Факт родинних відносин, що [PERSON] є батьком [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.06.1993 року. 01 квітня 2020 року приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області сторонам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Первісний та зустрічний позов підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). В силу ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Нотаріусом встановлено, що має місце спадкування за законом, спадкування здійснюється відповідно до вимог ст.1261 ЦК є матір (дружина) спадкодавця та дочка (внучка) спадкодавця. Сторони прийняли спадщину в порядку визначеному ч.3 ст.1268 ЦК. Суд переконався, що спадкодавець правомірно набув право власності на спірний гараж, тому це майно входить до складу спадкової маси. Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє сторони як спадкоємців права на це спадкове майно. В силу ч.5 ст.1268 ЦК спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Спадкове право позивача підлягає визнанню в судовому порядку, оскільки за відсутності державної реєстрації права власності на гараж за сторонами, вони позбавлені можливості реалізувати це право безпосередньо в нотаріуса, що підтверджено відмовою останнього. Враховуючи викладене, суд вважає можливим визнати за сторонами право власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Судові витрати у справі слід залишити за сторонами, відповідно до поданих заяв. На підставі ст. ст. 10, 12-13, 19, 81, 82, 89, 141, 206, 247, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 328 1216-1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved