Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Служба у справах дітей Чигиринської районної державної адміністрації звернулась до суду з позовом до відповідача про відібрання без позбавлення батьківських прав, яким просила суд відібрати без позбавлення батьківських прав малолітніх дітей [PERSON] , 2015 року народження, та [PERSON] , 2007 року народження, від матері [PERSON] , 1987 року народження. В обґрунтування поданого позову зазначили, що відповідач по справі є матір`ю двох малолітні дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Внаслідок недобросовісного ставлення та ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей [PERSON] створила умови, які шкодять інтересам дітей, належним вихованням малолітніх не займається, не виконує свої батьківські обов`язки. Зокрема вона разом зі своїми дітьми зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] характеризується як така, що схильна до вживання спиртних напоїв, ніде не працює, недобросовісно виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дітей, не дотримується санітарного стану на подвір`ї та в будинку, перебуває на обліку як неблагополучна. Доходи відповідачки складаються з державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, пенсії у зв`язку з втратою годувальника та соціальної пенсії. Рішенням від 11.05.2018 Вершацької сільської ради сім`я [PERSON] взята на облік як сім`я, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Також 11.10.2018 Вершацькою сільською радою було прийнято рішення про негайне відібрання дитини від батьків у зв`язку з безпосередньою загрозою життю та здоров`ю дитини, на підставі якого було відібрано сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим її син з 12.10.2018 перебував у КЗ «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради» та після цього Службою у справах дітей було ініційовано питання про примусове відібрання дитини без позбавлення [PERSON] батьківських прав. У свою чергу рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 29.11.2018 у задоволенні зазначеного позову було відмовлено, тому малолітній [PERSON] був повернутий у родину. Протягом 2019 - 2020 років працівники Служби у справах дітей Чигиринської РДА, фахівці соціальної роботи, та працівники Вершацької сільської ради обстежували умови проживання родини відповідачки та складали відповідні акти. З вказаних актів вбачається, що [PERSON] схильна до вживання спиртних напоїв, зі слів сусідів часто перебуває у нетверезому стані, тому належного догляду за дитиною не здійснює. З нею були проведені бесіди щодо належного виховання дитини та забезпечення всім необхідним для повноцінного розвитку. Сам малолітній [PERSON] перебуває на обліку Служби у справах дітей Чигиринської РДА як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах у зв`язку із вчиненням відносно нього фізичного насильства. Відомості про батька дитини внесені до реєстру актових записів про народження в порядку ст. 135 СК України. Також [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який з дитинства проживав разом зі своїм батьком в с. Цвітне Олександрівського району Кіровоградської області. Після смерті батька дитина була поміщена до Староосотського протитуберкульозного санаторію, а згодом переведений до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради. Влітку 2020 [PERSON] був переданий на виховання у сім`ю [PERSON] . На момент звернення до суду він був учнем 8 класу Вершацької ЗОСШ І-ІІІ ступенів Чигиринської районної ради Черкаської області, відповідно до наданих навчальним закладом відомостей характеризується позитивно, зростає у родині, де мама не приділяє значної уваги навчанню та вихованню сина. Малолітній [PERSON] перебуває на обліку Служби у справах дітей Чигиринської РДА як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах у зв`язку з проживанням у сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, без поважних причин не піклується про фізичний і духовний розвиток. Таким чином сім`я [PERSON] перебуває на постійному контролі позивача, обстежуються умови їх проживання, надаються відповідні рекомендації та зауваження. Під час обстеження умов проживання було встановлено перебування відповідачки разом із співмешканцем у стані алкогольного сп`яніння, не зважаючи на вагітність [PERSON] . Також під час обстежень встановлювались факти, що діти одягнені в неохайний та брудний одяг, відсутня необхідна кількість продуктів харчування. Під час обстеження умов проживання [PERSON] Вершацькою сільською радою, яке мало місце 21.09.2020, було встановлено відсутність їжі, у свою чергу малолітній [PERSON] був хворий, мати до лікарів не зверталась, в присутності комісії дитина жадібно їла кусок хліба та запивала водою. Тому на наступний день під час обстеження матеріально-побутових умов проживання комісією була встановлена загроза життю та здоров`ю дитини. Зокрема [PERSON] перебувала у стані після алкогольного сп`яніння, в будинку наявний неприємний запах, готової їжі не було, наявна ковбаса, яку відповідачка дітям не давала, оскільки берегла для співмешканця. Малолітній [PERSON] станом на 13:50 нічого не їв, у присутності членів комісії їв печиво та пив чай. Після обстеження малолітнього було встановлено, що він хворий та потребує лікування, мати відмовляється вести дитину до лікарні, що несе загрозу здоров`ю дитини, яка за зовнішнім виглядом брудна, на лиці має лишай. [PERSON] , який повернувся зі школи, повідомив, що зранку нічого не їв, а поїв уже в школі, також повідомив, що таке траплялось не вперше. За таких обставин, з урахуванням рішення Вершацької сільської ради від 22.09.2020 «Про негайне відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав», висновку про доцільність відібрання малолітніх дітей від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав, діти були вилучені з сім`ї. Враховуючи, що відповідач та її співмешканець постійно вживають алкогольні напої, мати не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дітей, у зв`язку з чим наявна загроза життю та здоров`ю дітей, просили суд позов задовольнити. Ухвалою від 09.10.2020 провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 15.01.2021 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача Павлова В.І. позов підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити. Додатково пояснила, що позов подано внаслідок систематичного невиконання відповідачкою її батьківських обов`язків, оскільки в 2018 році під час розгляду справи за позовом Служба у справах дітей Чигиринської районної державної адміністрації про примусове відібрання у [PERSON] малолітнього сина [PERSON] відповідачка переконувала та обіцяла виправитися, перестати вживати алкогольні напої, належним чином організовувати догляд дитини. Судом тоді було встановлено, що вона має намір та можливість виправитися, тому у задоволенні позову було відмовлено. Натомість після повернення сина [PERSON] її ставлення до своїх обов`язків не змінилося. На вказаному їй неодноразово наголошувалось і вона також обіцяла виправитися. Діти були голодні, не доглянуті, вона із співмешканцем систематично відправляла старшого сина купувати алкогольні напої. Після вилучення дітей з сім`ї у вересні 2020 року вона також обіцяла виправитися і дає такі обіцянки і зараз. Натомість в кінці 2020 року [PERSON] народила третю дитину - доньку [PERSON] . Зараз у зв`язку з неналежним доглядом за дитиною вона перебуває у медичному закладі, крім того, [PERSON] написала заяву про тимчасове поміщення доньки до Будинку малютки. Мотивуючи це необхідністю проведення ремонтних робіт у новому домоволодінні, куди вони планують переїхати. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечувала. Суду пояснила, що вона дійсно вживала протягом тривалого часу алкогольні напої, у зв`язку з чим не могла займатися вирішенням побутових питань - зварити їсти дітям, прибрати, забезпечити надання дітям медичної допомоги та забезпечити інші потреби дітей. Також повідомила, що вони зараз разом зі співмешканцем проживають у невеликому домоволодінні, в якому фактично лише одна житлова кімната, натомість за допомогою колишньої сільської голови [PERSON] за рахунок «дитячих» грошей їм придбали великий будинок, куди вони планують найближчим часом переїхати. Там необхідно зробити незначні ремонтні роботи та прибрати. Нещодавно на сімейній нараді вони із співмешканцем спільно вирішили відмовитись від вживання алкоголю. Точний час прийняття такого рішення вона згадати не може, але це було десь днів 10 тому, можливо місяць тому. Також пояснила, що всі відповідні висновки для себе вона зробила та більше не буде так вчиняти, хоче повернути дітей додому. Після відібрання дітей вона до них їздили двічі та купувала їм цукерки, солодощі. Більше їх відвідувати не мала можливості, оскільки заважали наявні карантинні обмеження, а після цього вона народила. Також [PERSON] визнала той факт, що доньку [PERSON] , якій зараз 3 місяці, нещодавно госпіталізували у зв`язку з її поганим станом здоров`я. Погіршення стану здоров`я викликано незадовільним харчуванням дитини. Також підтвердила, що добровільно написала заяву про поміщення доньки [PERSON] тимчасово до дитячого притулку, натомість відразу після переїзду до нового будинку вона її звідти забере. Просила суд повірити їй та дати останній шанс. Представник відповідача - адвокат Ткач В.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала у повному обсязі. Суду пояснила, що певні порушення батьківських обов`язків з боку [PERSON] дійсно мали місце, натомість вони не були систематичними, мали періодичний характер. Наразі вона вже виправилась, змінила свої погляди на життя. Станом на сьогоднішній день у будинку прибрано, наявні продукти харчування. Проблема у догляді за дітьми могла бути обумовлена наявними у [PERSON] особливостями, зокрема відповідачка не має жодної освіти, навіть не відвідувала школу, не вміє ні писати, ні читати. Але ці факти не можуть бути підставою для позбавлення дітей батьківського піклування. Рішення про вилучення дітей із сім`ї на думку [PERSON] було прийнято передчасно, необхідно було більше приділити уваги відповідачці та дітям до їх вилучення і не було б підстав звертатися із цим позовом до суду. Свідок [PERSON] , будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка пояснила, що вона була сільською головою з 1995 по 2020 рік та дуже добре знає [PERSON] та її родину. До відповідачки протягом тривалого часу були зауваження щодо її поведінки та ставлення до своїх обов`язків щодо виховання та догляду за дітьми. Остання зловживає алкогольними напоями. Коли до неї приїхав проживати старший син [PERSON] вона, як сільський голова, допомагала оформити на старшого сина пенсію у зв`язку із втратою годувальника, оскільки батько помер. Фактично вказану пенсію вони змогли оформити більше ніж через рік після смерті батька [PERSON] . Відповідно там була нарахована значна сума, близько 21 тис. грн. Знаючи [PERSON] та її схильності до алкогольних напоїв саме [PERSON] наполягала на придбання нового будинку для організації нормальних умов проживання всіх дітей та родини загалом. Тому вони і придбали інше домоволодіння. Але без допомоги [PERSON] та інших осіб [PERSON] цього б не зробила та отримані кошти були б нею витрачені. Коли дітей вилучали у вересні 2020 року відповідач та її співмешканець були у неадекватному стані, діти були голодні, не їли протягом декількох днів, молодший син [PERSON] був хворий. [PERSON] коли переїхав сюди проживати був радий цьому, але не мав належного догляду. Після вилучення дітей відповідачка не дуже змінилась, продовжує вживати алкогольні напої. Родину [PERSON] вона, як сільський голова, систематично відвідувала, могла бути у них навіть декілька разів на день. Визнала, що були у відповідачки дома і нормальні умови проживання, але це було не постійно. Щодо можливості повернення дітей пояснила, що на її точку зору дітям дійсно краще з матір`ю, проте вона вже не вірить, що [PERSON] виправилась та зможе забезпечувати дітей всім необхідним. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює вчителем Вершацької ЗЗСУ І-ІІІ ступенів, з 2005 року являється соціальним педагогом. Старший син відповідачки ходив до школи у с. Вершаці близько 3-х тижнів до моменту відібрання з родини. Перед першим вересня вона дуже хвилювалася як діти сприймуть нового учня. За декілька днів до початку навчального року їй стало відомо, що у [PERSON] 1 вересня день народження, тому вони оперативно з учнями організували для нього привітання. В день початку навчального процесу [PERSON] дуже зрадів привітанням, був радий новий знайомствам, товаришував з дітьми. Під час відвідувань відповідачки за місцем проживання свідок бачила відсутність їжі для дітей. Також після спілкування з [PERSON] їй було відомо, що він може декілька днів бути голодним, оскільки батьки п`ють, харчів дома немає. Також скаржився, що його посилають купувати алкоголь. Хоча про ці події розповідати він не дуже хотів. Мати участі у його навчанні не приймала, до школи жодного разу не приходила, декілька разів була його тітка. Шкільне приладдя [PERSON] купила сільський голова [PERSON] та тітка. Після закінчення уроків [PERSON] не хотів йти додому. Коли його примусово вилучали з родини він не хотів їхати, оскільки дуже подружився із хлопцями, бігав до них прощатися. Вважає, що дитині дійсно має бути краще вдома, натомість у такій ситуації вона не впевнена, оскільки на її думку [PERSON] не може за ними належно доглядати, а це великий ризик для життя та здоров`я дітей. Допитаний під час судового розгляду свідок [PERSON] пояснив, що він є начальником Служби у справах дітей Чигиринської міської ради та з грудня 2020 року знає про цю родину, оскільки вказана родина перебуває на контролі Служби і з грудня 2020 року до них передані повноваження проведення такого контролю та справа на вказану родину. Свідку відомо, що двох дітей відібрали та помістили до притулку. В кінці 2020 року [PERSON] народила третю дитину - дівчинку. За цей час він особисто декілька разів відвідував вказану родину та перевіряв житлово-побутові умови проживання. На момент відвідувань порушень зафіксовано не було, в будинку прибрано, наявні продукти харчування. Під час декількох перевірок у [PERSON] був незначний запах алкоголю з ротової порожнини. На зауваження свідка щодо вживання алкоголю в період лактації та годування груддю відповідачка пояснювала, що лишень «пригубила», навіть не встигла випити. Але обіцяла, що більше такого не буде. Остання перевірка була на минулому тижні, під час якої було встановлено, що продукти харчування та одяг наявні, натомість відповідачка перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Пояснила, що сьогодні не вживала, це «залишковий ефект» з учорашнього дня. Доньку за заявою [PERSON] помістили до Черкаського будинку малютки, як тимчасовий захід терміном до 6 місяців, оскільки відповідачка хоче переїхати до нового будинку, а для цього їй треба час. Зараз донька перебуває у лікарні. Також свідок пояснив, що на його переконання дітей необхідно повернути до родини, відповідачка може організувати належні умови для їх проживання, але має бути постійний контроль з боку старости села, громадськості, соціальних служб. Свідок [PERSON] під час його допиту у якості свідка пояснив, що він працював вчителем у сільській школі, тому цю родину знає давно. З 16.11.2020 він є старостою Вершацького старостинського округу, тому систематично відвідує родину [PERSON] та допомагає їм. Йому відомо, що у вересні 2020 року у відповідачки були відібрані двоє дітей у зв`язку з неналежним виконанням нею батьківських обов`язків. В кінці 2020 року [PERSON] народила дівчинку - доньку [PERSON] . Після призначення старостою свідок був вдома у відповідачки майже кожен день, іноді двічі на день. Допомагав їм постійно. З 16.11.2020 родина [PERSON] фактично перебувала на його утриманні, оскільки її карткові рахунки були заблоковані виконавчою службою з метою стягнення заборгованості. Допомагав погасити її борги. За цей час, що минув після пологів, вона продовжує вживати алкогольні напої не дивлячись на годування доньки груддю, тому саме він із дружиною наполягали на годуванні немовля дитячою сумішшю. Вони з дружиною неодноразово допомагали та показували як годувати, натомість і щодо цієї дитини [PERSON] не виконувала належним чином своїх обов`язків, а згодом стало відомо, що вона взагалі написала заяву про передачу дитини до «Будинку малюка», хоча всі їй готові були допомагати та сприяти з метою збереження дитини у родині. Проте вона зробила свій вибір, фактично нівелювавши всі зусилля односельців. Знаючи [PERSON] свідок [PERSON] не може її характеризувати її позитивно, щодо можливості повернення дітей у родину наразі має сумніви. Допитана під час судового розгляду свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є працівником КЗ «Центр соціальних служб» та з 15.02.2021 почала працювати з родиною [PERSON] , оскільки попередня соціальна працівниця, яка її супроводжувала, звільнилась. Свідку відомо, що соціальний супровід щодо відповідачки було розпочато з 26.01.2021 у зв`язку з надходженням до центру повідомлення старости села, що в с. Вершаці проживає родина, в якій є немовля, і батьки якої систематично вживають алкогольні напої. Під час відвідувань у будинку за місцем їх проживання було чисто, тепло. Проте батьки, в тому числі [PERSON] , мали ознаки алкогольного сп`яніння, продукти харчування були в наявності. Суть соціального супроводу полягає у контролі, профілактиці порушень, мінімізації ризиків, наданні консультацій. Під час здійснення супроводу було встановлено, що [PERSON] не вміє навіть елементарного, не вміє планувати власні витрати та бюджет родини. Були випадки, коли приїжджали до неї двічі за день. Для прикладу, свідок [PERSON] приїжджала до відповідачки перед судовим засіданням, яке мало місце 24.02.2021, та бачила, що [PERSON] була з «перегаром», а в цей же день ввечері вона вже була у стані сильного алкогольного сп`яніння. За умови повернення дітей до неї свідок вважає, що відповідачка, як мати, зможе забезпечити потреби дітей частково, оскільки сама не вміє ні писати, ні читати. Хоча це, звичайно, не є вирішальним критерієм. Заслухавши учасників, дослідивши письмові докази у справі, заслухавши пояснення свідків, судом встановлено наступне. Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини регламентовані статтею 150 Сімейного кодексу України, до яких, зокрема, віднесено: -виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; -піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток -забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; -поважати дитину. Заборонені будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, заборонені фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 у зв`язку з фізичною та розумовою незрілістю дитина потребує особливої охорони, турботи і допомоги, у т.ч. належного правового захисту, для повного і гармонійного розвитку її особистості дитині необхідно рости в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження від 10.09.2015. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 13.10.2018 за № 00021198046 відомості про батька внесені в порядку ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері. Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого повторно 10.06.2020, [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що батько старшого сина відповідачки [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 16 та підтверджено копією свідоцтва про смерть від 11.09.2019. Тобто, з урахуванням наведених обставин відповідачка [PERSON] відносно своїх дітей, не зважаючи на відсутність освіти, має обов`язки, визначені чинним законодавством, за порушення виконання яких може бути притягнута до відповідальності. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Статтею 164 Сімейного кодексу України регламентовані підстави позбавлення батьківських прав, натомість з урахуванням вимог ст. 170 цього кодексу визначені підстави у пунктах 2-5 можуть бути також підставами для відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України до таких підстав віднесено ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Аналізуючи долучені до матеріалів справи докази на предмет їх достовірності, належності та допустимості, а сукупність наданих доказів на предмет їх достатності, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ч. 2 ст. 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Сукупність наданих доказів, з урахуванням пояснень свідків та пояснень відповідачки [PERSON] , підтверджують допущені нею порушення батьківських обов`язків, зокрема ухилення від обов`язків щодо виховання дитини, а також підтверджують, що залишення дітей у відповідача є небезпечним для їх життя, здоров`я та морального виховання. Зокрема ці факти під час судового розгляду підтверджені такими письмовими доказами: -Копією характеристики виконавчого комітету Вершацької сільської ради від 22.09.2020 за № 434; -Копією характеристики Вершацької ЗОШ І-ІІІ ступенів на [PERSON] ; -Копією наказу Служби у справах дітей Чигиринської РДА від 28.07.2020 за № 23 «Про постановку на облік [PERSON] , [INFO] », відповідно до якого підставою постановки на облік дитини стало ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки мати без поважних причин не піклується про фізичний і духовний розвиток; -Копією акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 03.07.2019, відповідно до якого [PERSON] схильна до вживання спиртних напоїв, тому належного догляду за дитиною немає, під час спілкування дитина була одягнена в брудний одяг та не помита; -Копією акту обстеження умов проживання від 10.07.2019, відповідно до якого за місцем проживання [PERSON] встановлені ознаки вживання алкоголю та останній рекомендовано здійснювати належний догляд за дитиною і не вживати спиртні напої; -Копією акту обстеження умов проживання від 21.05.2020, відповідно до якого рекомендовано усунути неприємний запах у будинку, придбати речі для розвитку дитини, письмовий стіл, стільчик, настільну лампу; -Копією акту обстеження умов проживання від 16.06.2020, відповідно до якого рекомендовано придбати ліжко та настільну лампу; -Копією акту обстеження умов проживання від 23.07.2020, відповідно до якого встановлено, що [PERSON] , яка є вагітною, перебуває у стані алкогольного сп`яніння разом із співмешканцем, [PERSON] сам пішов на ставок, у зв`язку з чим комісія викликала поліцію та провели роз`яснювальну бесіду з [PERSON] та її співмешканцем [PERSON] ; -Копією акту обстеження матеріально - побутових умов проживання [PERSON] від 26.08.2020, відповідно до якого встановлено відсутність необхідної кількості продуктів харчування, діти одягнені в неохайний та брудний одяг, встановлено відсутність контролю за місцем перебування дітей. Мати [PERSON] схильна до вживання спиртних напоїв, на неодноразові зауваження не реагує, значну частину отриманих коштів витрачає на придбання спиртних напоїв; -Копією акту обстеження матеріально - побутових умов проживання [PERSON] від 08.09.2020, відповідно до якого відповідачці зауважено, що діти часто одягнені неохайно, [PERSON] схильна до вживання спиртних напоїв, про що неодноразово проводились профілактичні бесіди; -Копією акту обстеження умов проживання від 09.09.2020, відповідно до якого рекомендовано вирішити питання щодо придбання житла із більшою площею, придбати настільну лампу та дитячі іграшки для розвитку дітей; -Копією акту обстеження матеріально - побутових умов проживання [PERSON] від 21.09.2020, відповідно до якого встановлено, що [PERSON] в даний час дитячий садочок не відвідує, зі слів матері захворів, але до дитячого лікаря або сільського фельдшера вона не зверталась. Мати не приготувала гарячої їжі для хворої дитини і син [PERSON] їв хліб, який запивав водою. [PERSON] на момент перевірки перебувала в стані легкого сп`яніння, так як напередодні зловживала спиртними напоями, не зважаючи на те, що перебуває на сьомому місяці вагітності. Співмешканець [PERSON] також був п`яний та був незадоволений перевіркою їхньої сім`ї та виражався нецензурними словами; -Копією акту обстеження умов проживання від 22.09.2020, відповідно до якого на момент обстеження [PERSON] за зовнішнім виглядом знаходиться в стані після алкогольного сп`яніння, набрякле обличчя, категорично відмовляється їхати в лікарню із малолітньою дитиною [PERSON] , який хворий. В будинку немає приготовленої їжі, наявна ковбаса, яка смердить та в кульку із ковбасою перебувають мухи. В приміщенні брудні двері, стіл. Малолітній [PERSON] брудний, на обличчі наявний лишай. Комісією встановлено, що існує загроза життю і здоров`ю дитини, мати категорично відмовляється їхати лікувати дитину; -Рішенням виконавчого комітету Вершацької сільської ради від 11.05.2018 № 19 «Про взяття на облік сім`ї [PERSON] , як сім`ю, що опинилась в складних життєвих обставинах»; -Рішенням виконавчого комітету Вершацької сільської ради від 27.08.2020 № 25 «Про виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] », відповідно до якого [PERSON] зобов`язано постійно займатися належним вихованням дітей, контролювати її місцеперебування у вільний час, особливо у вечірній час, попереджено про відповідальність за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків, а в разі повторних випадків неналежного виховання дітей про можливість порушення питання про вилучення дітей з сім`ї та позбавлення матері батьківських прав; -Рішенням виконавчого комітету Вершацької сільської ради від 22.09.2020 № 29 «Про негайне відібрання дітей від матері та надання висновку до суду щодо відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав», необхідність прийняття якого обумовлена наявною загрозою життю та здоров`ю дітей; -Висновком про доцільність відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав; -Висновком від 28.09.2020 про доцільність відібрання без позбавлення батьківських прав малолітніх дітей [PERSON] , 2015 року народження, та [PERSON] , 2007 року народження, від матері [PERSON] , 1987 року народження; -Копією виписки № 1600 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого на ім`я [PERSON] , [INFO] , відповідно до якої малолітній був госпіталізований 22.09.2020 з діагнозом гострий фарингіт; -Копією акту обстеження матеріально - побутових умов проживання [PERSON] від 12.10.2020, відповідно до якого встановлено, що мати дітей у притулку не відвідувала; -Копією акту обстеження умов проживання від 20.10.2020, відповідно до якого встановлено, що мати дітей у притулку не відвідувала та не намагалась дізнатися контакти даного закладу. Рекомендовано звернутися до гінеколога, придбати речі до пологів, оскільки перебуває на 8-9 місяці вагітності, жодних речей для пологів не придбано; рекомендовано налагодити відносини з дітьми, які перебувають у притулку; -Листом ГУ ПФУ в Черкаській області, відповідно до якого [PERSON] є інвалідом з дитинства 3 групи. Надане суду рішення виконавчого комітету Вершацької сільської ради від 11.10.2018 «Про негайне відібрання дитини від батьків у зв`язку з безпосередньою загрозою життю або здоров`ю дитини» суд не може оцінити як безпосередній доказ на підтвердження фактичних обставин, які входять до предмета доказування, оскільки вказане рішення стосується подій іншого періоду, щодо яких судом була розглянута відповідна цивільна справа та постановлено рішення, яке набрало законної сили, тобто цим подіям вже була надана судом правова оцінка. Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 29.11.2018 (справа № 708/1211/18, провадження) по цивільній справі за позовом Служби у справах дітей Чигиринської РДА до [PERSON] про відібрання без позбавлення батьківських прав суд також не може оцінити як доказ, який безпосередньо підтверджує позовні вимоги, оскільки воно стосується інших подій, на той час суд прийшов до переконання про відсутність підстав для задоволення позову та відмовив у його задоволенні. Натомість вказані докази суд оцінює як чергове підтвердження факту повідомлення [PERSON] про покладені на неї обов`язки щодо дітей та можливі негативні наслідки у випадку їх порушення. Долучені позивачем до позовної заяви витяги з протоколів № 4 від 24.07.2020, № 7 від 23.09.2020, № 7 від 23.09.2020 суд не може покласти в основу судового рішення як докази на підтвердження допущених [PERSON] порушень батьківських обов`язків, оскільки за своєю правовою природою протокол є документом, який підтверджує певну подію, в даному випадку порядок проведення засідань комісії райдержадміністрації з питань захисту прав дитини та їх результат - прийняття рішень та затвердження висновків. Тому сам протокол в даному випадку може лише підтверджувати факт проведення такого засідання та відомості про прийняте рішення. Враховуючи принцип змагальності, позицію учасників, які не спростовували факт прийняття таких рішень у визначеному законом порядку, суд приходить до висновку, що дослідження порядку проведення засідань комісії виходить за межі предмета доказування по даній справі. Надану суду постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 21.10.2020 у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 184 КУпАП суд оцінює критично, оскільки за наслідками розгляду вказаної справи судом прийнято рішення про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, відповідно таке рішення суду не може мати для неї жодних негативних правових наслідків. Натомість суд враховує встановлені під час її розгляду факти, зокрема, що 22.09.2020 малолітній [PERSON] був хворий та не доглянутий, а [PERSON] в цей час перебувала в стані алкогольного сп`яніння та відмовлялась від виклику дитячого лікаря. Під час розгляду справи [PERSON] пояснила, що зробила для себе відповідні висновки і більше такого не повториться. Вказані факти також підтверджені й іншими належними та допустимими доказами, крім того, визнані [PERSON] під час судового розгляду, відповідно звільнені від доказування на підставі ст. 82 ЦПК України. З аналізу наданої суду постанови Чигиринського районного суду Черкаської області від 11.08.2020 по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 184 КУпАП вбачається, що за невиконання батьківських обов`язків [PERSON] була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та звільнена від адміністративної відповідальності у зв`язку з встановленою судом малозначністю вчиненого нею правопорушення із застосуванням відносно [PERSON] усного зауваження. Під час розгляду вказаної справи [PERSON] вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнала повністю, пояснила, що зробила для себе відповідні висновки та більше такого не повториться. За таких обставин суд приходить до висновку, що вказана постанова у сукупності з іншими доказами є підтвердженням допущеного відповідачкою порушення батьківських обов`язків, хоч і малозначного. Крім того, з урахуванням пояснень самої [PERSON] , наданих під час судового розгляду, вказана постанова є черговим підтвердженням факту обізнаності відповідачки із покладеними на неї обов`язками та можливими негативними наслідками у випадку їх порушення. Крім того, відповідачка в судовому засіданні особисто підтвердила, що дійсно обіцяла виправитися. Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). У частині сьомій статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). У постанові від 01.04.2020 по справі № 473/1555/19 (провадження № 61-22786св19) КЦС ВС висловив наступну правову позицію. Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України). Основні підстави для відібрання дитини зазначені у частині першій статті 164 СК України. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що залишення дітей у матері - відповідача по справі [PERSON] буде суперечити інтересам дітей, тому позов підлягає до задоволення. При прийнятті вказаного рішення суд враховує повно та всебічно всі обставини справи. Не зважаючи на особливості відповідачки, яке є інвалідом з дитинства, не має жодної освіти, суд прийшов до висновку, що її поведінка, зокрема зловживання спиртними напоями, залишення дітей без догляду і піклування, примушування старшого сина купувати для [PERSON] та її співмешканця алкогольні напої, є безумовним підтвердженням наявності небезпеки для життя, здоров`я та морального виховання малолітніх дітей. При цьому суд також врахував, що [PERSON] протягом тривалого часу отримувала допомогу від сільського голови, згодом старости, односельців, була під соціальним супроводом працівників КЗ «Центр соціальних служб». Також неодноразово була повідомлена про наявність у неї батьківських обов`язків, їх зміст та можливі негативні наслідки у випадку їх порушення, у свою чергу [PERSON] постійно переконувала про наявність бажання виправитися та змінити спосіб життя. Натомість судом встановлено, що жодну зі своїх обіцянок виправитися [PERSON] не виконала. Крім того суд враховує, що за час розгляду справи відповідачка народила третю дитину, яка через три місяці у зв`язку з неправильним харчуванням мала незадовільний стан здоров`я, за добровільною заявою [PERSON] була передана на подальше утримання до Будинку малюка . Вказані обставини безпосередньо не входили до предмета доказування по вказаній справі, натомість, з урахуванням значення цих обставин, їх впливу на внутрішнє переконання суду, визнання таких обставин всіма учасниками справи, суд оцінює їх як встановлені та доведені та враховує при ухваленні рішення. Чергові твердження [PERSON] про намір виправитися та повернути дітей додому суд не може спростувати, крім того звертає увагу відповідача, що відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, при цьому суд керується інтересами дитини (частина третя статті 170 СК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з позовом до суду в інтересах дитини, слід стягнути в дохід держави з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved