Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 05 жовтня 2020 року надійшла позовна заява Садівничого товариства «Монтажник» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 3\~242 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2\~000 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2\~102 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач є членом СТ «Монтажник» з 29 жовтня 2006 року та йому була виділена земельна ділянка за № 123 площею 0, 0872 га у складі земель садівничого товариства. У подальшому відповідач приватизував указану земельну ділянку. Починаючи з 2015 року відповідач не виконує своїх обов`язків щодо сплати членських внесків та інших обов`язкових платежів, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 3\~242, 20 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача (а.с.2-5). Від відповідача 25 січня 2021 року до суду надійшла заява відповідача, у якій він позовні вимоги не визнав та просив застосувати до них строк позовної давності. Також не визнав вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 2\~000 грн. (а.с.43). 11 березня 2021 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій щодо заявленого відповідачем строку позовної давності покладався на розсуд суду. Щодо витрат на правничу допомогу, представник позивача заначив, що позивачем надано суду достатньо належних та допустимих доказів щодо понесених судовий витрат (а.с.55-57). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 05 жовтня 2020 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.31). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.32). До суду 03 листопада 2020 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.33). Ухвалою судді від 04 листопада 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Садівничого товариства «Монтажник» до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с.34-35). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. Фактичні обставини встановленні судом Садівниче товариство «Монтажник» є юридичною особою, створеною 15 жовтня 1986 року, Статут якого зареєстровано рішенням Дніпропетровського облвиконкому № 193 від 27 березня 1986 року з подальшими змінами та доповненнями. На даний час діє редакція Статуту, затверджена загальними зборами членів садівничого товариства від 08 жовтня 2016 року. Садівниче товариство було створено як неприбуткова організація на підставі згоди громадян про об`єднання їх інтересів по використанню земельної ділянки загальною площею 12,4 га, відведеною рішенням Новоолександрівської сільської Ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 12 листопада 1999 року № ІХ/ХХІІІ, для задоволення своїх потреб у сфері садівництва та городництва. В подальшому Садівничому товариству «Монтажник» було оформлено право постійного користування землею, що підтверджується державним актом серії ДП Дн №003229 від 04 січня 2000 року, виданим Новоолександрівською сільською Радою народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Загальні збори товариства встановлюють розмірі внесків (вступного, цільового, членського, компенсаційного) і строк виплати: затверджують кошторис товариства. У другому абзаці пункту 3.1. Статуту Садівничого товариства «Монтажник» визначено, що, вступаючи до товариства, садівник зобов`язаний ознайомитись з діючим Статутом, написати заяву з проханням про його прийом в члени товариства і підтвердженням дотримування Статуту товариства. Рішення про прийом в члени товариства приймає правління товариства з подальшим затвердженням загальними зборами (зборами уповноважених). Відповідно до пункту 3.4. Статуту садівничого товариства член садівничого товариства зобов`язаний своєчасно сплачувати вступні, членські і цільові внески в розмірах і в терміни, встановлені загальними зборами (зборами уповноважених) або правлінням товариства, податок на землю, отриману у приватну власність і вартість споживаної електроенергії. Кінцевий строк сплати членських внесків встановлений не пізніше серпня поточного року (пункт 4.2.1 Статуту). Питання щодо діяльності СТ «Монтажник» регулюються Законом\~\~України «Про кооперацію», Земельним кодексом України, ЦК України, іншими нормативними актами, а також\~\~Статутом товариства. Також судом встановлено, що відповідачу на праві власності належала земельна ділянка площею 0,0872 га, за кадастровим номером 1221486200:01:134:0584, що розташована на території с/рада Новоолександрівська, СТ «Монтажник», яка у подальшому 27 квітня 2020 року відповідачем була відчужена відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.52-53). Відповідно до заяви [PERSON] від 28 жовтня 2006 року останній був членом СТ «Монтажник» (а.с.14). Відповідно до довідки про заборгованість за період з 2015 року по 2019 рік за відповідачем рахується заборгованість за членськими та цільовими внесками у розмірі 3\~242, 20 грн. (а.с.16) Вказана сума внесків відповідачем не була сплачена. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування За\~Конституцією України,\~ст. 49 ЦПК України\~та\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів. Відповідно до статей\~1,\~3 ЦК України, 2, 4, 12-13, 367\~ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому\~Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Відмова від такого права є недійсною. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, для чого роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і допомагає здійсненню їхніх прав. Відповідно до частин першої, другої\~статті 11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом (частина перша\~статті 83 ЦК України), згідно частини другої зазначеної статті товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі. Законодавець визначив різні організаційно-правові форми об`єднань громадян, які створюються для їх спільної діяльності, зокрема громадські організації та кооперативи. Частиною 2\~ст. 97 ЦК України\~визначено, що органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства (ч. 1\~ст. 98 ЦК України). Відповідно до\~статті 6 Закону України «Про кооперацію», кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Основними обов`язками члена кооперативу відповідно до\~статті 12 Закону України «Про кооперацію»\~є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. З аналізу наведеного вбачається, що особа, яка є власником земельної ділянки у садовому товаристві повинна відшкодовувати витрати товариства пропорційно розміру цих витрат, які припадають на земельну ділянку. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. 25 січня 2021 року відповідачем було заявлено про застосування до позовних вимог позивача строку позовної давності, надавши про це відповідну заяву. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач, як особа, що користувалася усіма послугами, що надає товариство, зобов`язаний, відповідно до наведених приписів Статуту, вносити цільові та членські внески, а оскільки він їх не сплачував - відшкодувати витрати товариства на здійснення вказаної статутної діяльності, а тому позовні вимоги СТ «Монтажник» підлягають задоволенню частково і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості з урахуванням строку позовної давності за період 2018-2019 роки у розмірі 1\~607, 60 коп. (910 грн. + 697, 60 грн.) Пунктом 3 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною другою\~статті 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої\~статті 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною п`ятою\~статті 137 ЦПК\~встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною шостою\~статті 137 ЦПК\~обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Представником позивача разом з позовною заявою надано договір-доручення про надання юридичної допомоги від 28 вересня 2020 року, ордер від 28 вересня 2020 року без зазначення органу, у якому надається правова допомога, а також квитанція до прибуткового касового ордера № 17 про сплату 2\~000 грн. (а.с.18, 20, 21). Надавши належну оцінку наявним у справі доказам, врахувавши характер спірних правовідносин та складність справи даної категорії, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оскільки матеріали справи не містять обґрунтованого розрахунку витрат на правничу допомогу, витраченого часу на надання правничої допомоги, виду наданих послуг. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1\~042, 24 грн. (1\~607, 60 грн. х 2 102 грн. : 3\~242, 20 грн. = 1\~042, 24 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial