Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2019 року задоволено позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди (в порядку регресу) до винної особи. Після ухвалення рішення до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в частині судових витрат. Вказану заяву прийнято до розгляду ухвалою суду від 27.05.2020 року. Розгляд заяви призначено провести складом суду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. В ході розгляду заяви судом встановлено, що позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звертаючись до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] просив стягнути з відповідача суму сплаченого відшкодування в розмірі 10663,90 грн. та витрати на встановлення розміру збитку та збір документів в розмірі 820,00 грн., а також - суму сплаченого судового збору в розмірі 1921,00 грн. При ухваленні рішення на користь позивача, питання про судові витрати вирішено не було. За приписами частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У відповідності до статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Пунктом 6 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] серії [NUMBER] від 16.10.2013 року, термін дії: ДОВІЧНО, та відповідно до Закону України «Про судовий збір» відноситься до переліку осіб, які звільнені від сплати судового збору. У справі за № 6-1065цс17 (постанова від 16.08.2017 р.) Верховним Судом була висловлена наступна правова позиція: відповідно до частин першої, другої статті 79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 88 ЦПК України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга цієї статті). Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Згідно з ч.ч. 1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При зверненні до суду позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України сплатило судовий збір у розмірі 1921,00 гривень за платіжним дорученням № 2236 від 18 квітня 2019 року, які підлягають поверненню за рахунок держави.

Outcome: approved