Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго» звернулось з позовом до [PERSON] та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 10553 грн 96 коп., а також 243 грн 60 коп. судового збору. Позовні вимоги мотивували тим, що протягом серпня 2014 року, відповідачем двічі в телефонному режимі передавались показники лічильника «5141» та «3618», у вересні 2014 року відповідачем були передані показники « 3630», таким чином на 01.09.2014 року переплата за використану електричну енергію склала 581 грн 64 коп, у жовтні енергопостачальником зафіксовані показники лічильника «6236», які були зняті контролером позивача, враховуючи, що у передньому місяці зафіксовані показники 12 кВт.год, позивач прийняв рішення - обсяг електроенергії, зафіксований у жовтні, рівномірно розподілити на вересень та жовтень, отже заборгованість склала 422 грн 54 коп, враховуючи, що під час заміни приладу обліку електричної енергії 24.11.2014 року зафіксовані показання лічильника «3494», то заборгованість за спожиту електричну енергію, станом на 01.01.2015 року становить 10553 грн 96 коп. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, надали обігову відомість, згідно із якою, за серпень місяць 2014 року нараховано плату за електричну енергію в сумі 2116,36 грн на показники лічильника 5141, в вересні 2014 року нараховано 10625 грн 21 коп на показання лічильника 3630, в жовтні 2014 року нараховано 2739,63 грн на показники лічильника 6236, а в листопаді 2014 року на показники лічильника 3494 нараховано 8975,17 грн, подану обігову відомість із визначеною в ній заборгованістю станом на 01.12.2014 року в розмірі 23617,18 грн, представники позивача запропонували, як альтернативну, якщо б позивачем було враховано показники лічильника 5141 в серпні 2014 року, також повідомили про те, що у відповідача до заміни лічильника використовувався однофазний чотирьохзначний лічильник, який був знятий у відповідача та знаходиться в опломбованому стані у позивача, на думку позивача, показники лічильника, дійшовши до позначки 9999, обнулили показники і лічильник почав рахувати спочатку електричну енергію, тому розрахунок був здійснений на основі тих показників лічильника, які були зафіксовані працівниками ПАТ «Чернігівобленерго». Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову, оскільки відповідач платив за електроенергію наперед, запобігаючи конфліктним ситуаціям, також повідомили, що відповідач визнає той факт, що на кінець липня 2014 року показання електролічильника , встановленого у відповідача становили «3000», а також погоджується із тим, що станом на 24.11.2014 року показання лічильника становили «3494», зазначаючи про те, що жодних належних доказів на підтвердження наявності показань лічильника 4933 на кінець вересня 2014 року, а також показань лічильника 6236 на кінець жовтня 2014 року позивачем не надано, у зв'язку із чим у задоволенні позову просили відмовити. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Позивачем надано обігову відомість, в якій зафіксовані наступні показання лічильника: станом на липень 2014 року останні показники - 3000, станом на серпень 2014 року останні показники - 3618, станом на вересень 2014 року - 4933, станом на жовтень 2014 року - 6236, а станом на листопад 2014 - 3494 (а.с. 28), на вказані показники лічильника нарахована заборгованість в сумі 10334,54 грн. Під час розгляду справи в суді надано обігову відомість, в якій, як в альтернативній відомості зазначені наступні показання лічильника: станом на кінець серпня 2014 року - останні показання лічильника зазначені 5141, на кінець вересня 2014 року - останні показання лічильника - 3630, на кінець жовтня 2014 року - 6236 та на кінець листопада 2014 року - 3494, на вказані показання лічильника нараховано 23570,92 грн. Відповідно до п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 № 1357, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюється за діючими тарифами (цінами) для населення) на підставі показань приладів обліку. Відповідачем визнається факт того, що станом на кінець липня показання лічильника становили 3000, а станом на 24.11.2014 року показання лічильника становили 3494, а отже цей факт не підлягає доказуванню, в силу ч. 2 ст. 61 ЦПК України. Згідно із поясненнями, наданими представниками позивача та викладені в їх письмових поясненнях та в позові, показання лічильника в серпні 3618 та 5141, а також 3630 в вересні надавались по телефону відповідачем, показання лічильника 6236 в жовтні 2014 року знімались контролером, який також повідомляв про відсутність доступу до лічильника. Вказані твердження в частині зняття показань лічильника «6236» в жовтні 2014 року працівником позивача, спростовується листом сектору НКРЕ у Чернігівській області від 30.12.2014 року, в якому зазначено, що у жовтні 2014 року, енергопостачальником зі слів споживача зафіксовано показники приладу обліку «6236» (а.с. 134). У цьому листі також відображено, так як і в квитанціях, сплачених відповідачем, вказано, що сплачені кошти відповідачем є передплатою за спожиті послуги (а.с. 132-135, 129-130). Належних доказів на підтвердження того, що споживачем по телефону повідомлялось позивачу саме такі показання лічильника, які відображені в обіговій відмості, позивачем суду не надано. Самим позивачем сектору НКРЕ та суду повідомлялись різні джерела отримання показань лічильника, встановленого на той час у відповідача, у зв'язку із цим у суду немає можливості визначити той факт: чи дійсно показання лічильника обліку електричної енергії у відповідача в серпні становили 3618 або 5141, а також 3630 або 4933 у вересні, а показання лічильника 6236 мали місце в жовтні 2014. У зв'язку із вищенаведеним позивачу було роз'яснено право подати клопотання про призначення експертизи для встановлення дійсного обсягу спожитої електроенергії відповідачем, оскільки знятий у [PERSON] за адресою: [ADDRESS], 24.11.2014 року електролічильник та опломбований позивачем знаходиться у останнього, згідно із поясненнями представників позивача в судовому засіданні. Однак представники позивача від подання клопотання про призначення експертизи відмовились. Також суду не надано доказів того, що у відповідача за адресою [ADDRESS] був встановлений однофазний чотирьохзначний лічильник, який дійшовши позначки «9999», обнулив показання лічильника і почав враховувати електричну енергію спочатку. Крім того, в п. 5 додаткових пояснень від 09.10.2015 року, позивачем визнається той факт, що він не може довести той факт, що лічильником, встановленим у позивача було обнулено показання та враховуватись електрична енергія почала спочатку. Згідно із листом Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Чернігівській області від 30.04.2015 року повідомлено відповідача про те,що встановити правомірність утворення заборгованості за спожиту електричну енергію немає можливості (а.с. 105-106). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2015 року у справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Чернігівобленерго» про визнання незаконним відключення від електромережі домоволодіння та зобов'язання відновити електропостачання, судом встановлено, що 30.03.2015 року домоволодіння позивача за адресою: [ADDRESS] було повторно відключено за неіснуючий борг (а. с. 160-161). Згідно із частиною першою та четвертою ст. 60ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У зв'язку із тим, що позивачем не доведено наявність показань лічильника відповідача даним, вказаним ним в обіговій відомості, водночас, на час зняття лічильника 24.11.2015 року, зафіксовані показники лічильника 3494, суд погоджується із розрахунком, наданим відповідачем (а.с. 168), відповідно до якого, станом на березень 2015 року відсутня заборгованість у відповідача перед позивачем за спожиту електроенергію. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено споживання відповідачем за період вересень-листопад 2014 року електричної енергії в кількості 9876 кВТг на 10334 грн 54 коп.

Outcome: dismissed