Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») подано в суд позов про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON]. Позов обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного договору без номера від 04.09.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті httр://ргіvаtbаnk.uа/terms/раges/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням й ініціативою банку. Під борговими зобов'язаннями сторони узгодили зобов'язання позичальника з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені і штрафів, тобто загальну заборгованість згідно з п. 2.1.1.12.1 «Умов та правил надання банківських послуг». Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку», що викладені на банківському сайті httр://ргіvаtbаnk.uа/kredity/, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг». Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору, отже, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахунках. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6 «Умов надання банківських послуг», у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно з п. 1.1.2.7 «Умов та правил надання банківських послуг». В порушення умов кредитного договору та статей 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, не надавав, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Станом на 31.01.2017 року відповідач має заборгованість в сумі 15276,01 грн., в тому числі, 568,36 грн. - заборгованість за кредитом; 10504,03 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом; 3000 грн. - нарахована пеня та комісія; а також штраф відповідно до пункту 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» - 1203,62 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов'язань за кредитним договором. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану у розрахунку суму заборгованості за кредитним договором і судові витрати у справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, суду подано письмову заяву, у якій він просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує із зазначених у заяві підстав, просить позов задовольнити повністю. У разі неявки в судове засідання відповідача проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте подав письмову заяву у якій зазначив, що позов визнає частково, зокрема вважає, що позивач незаконно нарахував одночасно штраф та пеню, так як статтею 61 Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Крім того просив зменшити розмір заборгованості за пенею перед банком у зв'язку із складним матеріальним становищем. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що відповідно до укладеного з ПАТ КБ «ПриватБанк» договору без номера від 04.09.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті httр://ргіvаtbаnk.uа/terms/раges/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі (а.с. 6). Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і в установлений строк (термін). ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідач [PERSON] в порушення вимог закону та умов договору свої зобов'язання за кредитним договором не виконав. З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31.01.2017 року відповідач має заборгованість в сумі 15276,01 грн., в тому числі, 568,36 грн. - заборгованість за кредитом; 10504,03 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом; 3000 грн. - нарахована пеня та комісія; а також штраф відповідно до пункту 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» - 1203,62 грн. (а.с. 4). Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. А тому позов в частині стягнення заборгованості за кредитом та відсотками підлягає задоволенню в повному обсязі в розмірі 11072,39 грн. (568,36 грн. + 10504,03 грн.) Разом з тим, необґрунтованим на думку суду є нарахування банком пені та штрафу одночасно, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору, а саме п. 1.1.5.25 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за даним договором, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з умовами кредитного договору (2.1.1.7.6) сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення, зокрема - порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - прострочення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15, яка згідно зі 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Виходячи з наведеного, до стягнення на користь банку підлягає заборгованість зі сплати пені та комісії в розмірі 3000 грн. Стягнення інших штрафних санкцій призведе подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, яке діючим законодавством заборонено. Крім цього, судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором сума основної заборгованості становить 568,36 грн., а заборгованість за пенею та комісією становить 3 000,00 грн., що значно перевищує розмір збитків. Частина 3 статті 551 ЦК України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Від відповідача [PERSON] надійшла письмова заява про зменшення розміру пені в зв'язку із складним матеріальним становищем. Також судом встановлено, що відповідач утримує двох неповнолітніх дітей, не працює. Тому, враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що заборгованість за пенею та комісією слід зменшити до 568,36 грн., тобто на 2431,64 грн. (3 000 - 2431,64 = 568,36 грн.). Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути загальну суму заборгованості за кредитним договором без номера від 04.09.2012 року в розмірі 11640,75 грн. (568,36 грн. заборгованість за кредитом + 10504,03 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредитом + 568,36 грн. заборгованість за пенею та комісією). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки задоволено 76,20 % позову (11640,75 грн. х 100 % : 15276,01 грн.), а сплачено 1600 грн. судового збору, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 1219,20 грн. судових витрат (76,20 % х 1600 грн. : 100 %). На підставі статей 526, 530, 610, 615, 629, 1054 ЦК України, ст. 61 Конституції України,

Outcome: partial