Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Правекс-Банк» звернулося до суду з позовною заявою з вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 20265,85 доларів США, що еквівалентно 542310,09 грн. за кредитним договором та витрат понесених на сплату судового збору в сумі 8134,65 грн. 28 березня 2018 року у зв`язку з реорганізацією юридичної особи шляхом перетворення, зміною організаційно-правової форми ПАТ КБ «Правекс банк» змінило найменування юридичної особи з ПАТ КБ «Правекс-Банк» на АТ «Правекс банк», що й стало його правонаступником. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 10.10.2007 між АКБ «Правекс-Банк» правонаступником якого є АТ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 3636-044/07Р (надалі - Договір), за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 25000,00 доларів США строком до 10.10.2026 зі сплатою 11,3 % річних. Крім того, в забезпечення виконання зобов`язання 10.10.2007 був укладений договір іпотеки № 3636-044/07Р від 10.10.2007. Пунктом 6.1.3 Договору на позичальника покладено обов`язок забезпечення своєчасного повернення коштів та сплату нарахованих процентів. Відповідач допустив порушення своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 22.12.2017 за позичальником існує заборгованість у сумі 20265,85 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 542310,09 грн, яка складається з суми кредиту 15476,17 доларів США; суми відсотків 4789,68 доларів США. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності представника АТ «Правекс Банк», вказавши про повне підтримання позовних вимог. Відповідач та його представник адвокат Щербачов А.П. у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяву, в якій просили розглядати справу за їх відсутності та застосувати до даних правовідносин строки позовної давності. Крім того, надали суду письмові пояснення, які обґрунтовані тим, що відповідно до п. 9.4 кредитного договору строк дії договору був змінений і\~з 01 лютого 2015 року у [PERSON] виник обов`язок повернути банку всю суму кредиту та нараховану заборгованість, а тому саме з цієї дати для ПАТ КБ «Правекс-Банк» розпочався перебіг позовної давності. З огляду на та те, що ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернулося\~\~з позовом до суду 23 березня 2018 року, відповідач вважає, що звернення відбулося поза межами позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором. Крім того, позивачем не надано доказів про виконання відповідачем умов кредитного договору, передбачених п.6.1.14, що свідчить, на думку відповідача, про їх невиконання та припинення користування кредитними коштами та обов`язку позичальника достроково повернути їх. Також, довідка про стан заборгованості не є належним доказом існування заборгованості, а надана позивачем виписка по особовому рахунку відповідача по погашенню тіла кредиту та відсотків по кредитному договору №3636-044/07Р від 10.10.2007 не відповідає датам та сумам погашення відповідно до квитанцій, отриманих відповідачем в касі АКБ «Правекс-Банк». Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. За ст. 6 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Судом встановлено, що 10 жовтня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є АТ «Правекс Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 3636-044/07Р (а.с. 11-13), за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 25000,00 доларів США строком до 10.10.2026 зі сплатою 11,3 % річних.. Відповідно до п. 6.1.11 кредитного договору позичальник зобов`язаний протягом строку дії даного договору щомісячно сплачувати комунальні платежі і вартість спожитої електроенергії по об`єкту нерухомого майна, переданого в іпотеку. Відповідно до п. 9.4 даного договору при невиконанні позичальником\~ п. 6.1.11 цього договору строк користування грошовими коштами, зазначений у п.1.2 договору, припиняється достроково - на 30-й день прострочення по сплаті комунальних платежів та/або електроенергії. У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 10.10.2007 був укладений договір іпотеки № 3636-044/07Р від 10.10.2007 (а.с. 14-16). Заборгованість по сплаті комунальних послуг по об`єкту нерухомого майна, переданого в іпотеку, а саме: квартири [ADDRESS] , станом на 01.01.2015 становить 1788,15 грн. Станом на 01.02.2015 заборгованість не відшкодована та становить 2079,94 грн. Внаслідок неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором станом на 22.12.2017 за позичальником існує заборгованість у сумі 20265,85 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 542310,09 грн., яка складається з суми кредиту 15476,17 доларів США; суми відсотків 4789,68 доларів США. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно із статтями\~525\~та\~526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша\~статті 530 ЦК України). Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Сторони погодили, що кредит надається строком з 10.10.2007 до 10.10.2026 (пункт 1.2 кредитного договору). Пунктом 9.4 кредитного договору передбачені виключні випадки, коли строк користування грошовими коштами, визначений у пункті 1.2 кредитного договору, припиняється достроково, зокрема при невиконанні позичальником пункту 6.1.11 договору, строк користування грошовими коштами припиняється достроково на 30-й день прострочення платежів за житлово-комунальні послуги та/або електроенергії. Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання, та визначили умови такого повернення коштів. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1\~статті 261 ЦК України). Відповідно до частини п`ятої\~статті 261 ЦК України\~за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Наявність у позичальника станом на 01 січня 2015 року заборгованості по сплаті комунальних послуг, яка відповідно до пункту 9.4 кредитного договору не погашена позичальником протягом 30 днів, тобто у строк по 01 лютого 2015 року, є підставою для припинення користування кредитними коштами та обов`язку позичальника достроково повернути їх. Відповідно до п. 9.4 кредитного договору строк дії договору був змінений та\~з 01 лютого 2015 року у [PERSON] виник обов`язок повернути банку всю суму кредиту та нараховану заборгованість, а тому саме з цієї дати для АТ КБ «Правекс-Банк» розпочався перебіг позовної давності. Зазначений висновок також повністю узгоджується з висновком Верховного Суду, який викладений в постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 759/10765/17 та постанові від 17.06.2020 у справі №759/12136/15. З огляду на наведене та те, що АТ КБ «Правекс-Банк» звернулося\~з позовом до суду 23.03.2018, суд приходить до висновку про те, що звернення відбулося поза межами позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором. Доводи представника позивача про те, що умовами кредитного договору передбачено повернення боргу щомісячними частинами, у разі неналежного виконання цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу окремо, є безпідставними, оскільки після зміни строку виконання зобов`язання позичальник зобов`язаний був повернути кредит у повному обсязі. Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від\~20 лютого 2019 року у справі № 370/1877/15 та від 27 березня 2019 року\~у справі № 357/16099/15. Щодо посилання відповідача та його представника на не виконання [PERSON] умов кредитного договору передбаченого п.6.1.14, внаслідок чого відбулась зміна строку виконання основного зобов`язання, суд приходить до таких висновків. Пунктом 9.7 кредитного договору передбачені виключні випадки, коли строк користування грошовими коштами, визначений у пункті 1.2 кредитного договору, припиняється достроково, зокрема при невиконанні позичальником пункту 6.1.14 договору, строк користування грошовими коштами припиняється достроково на 10-й день припинення строку дії Договору страхування або зміни його умов з вини Позичальника. Разом з цим, сторонами не надано до суду жодних доказів в обгрунтування чи спростування вказаних обставин, а тому суд вважає вказані доводи не доведеними. Отже, за таких обставин, у задоволенні позовної заяви необхідно відмовити, застосувавши до даних правовідносин строк позовної давності. Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі наявних у справі матеріалів, а також розподіл судових витрат між сторонами, правове регулювання якого міститься в положеннях ст.ст. 141, 142 ЦПК України. За приписами частини 1 статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Виходячи з положень ч. 2 ст. 137, п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позовної заяви відмовлено, суд приходить до висновку, що відповідні судові витрати повинні бути покладені на позивача.

Outcome: dismissed