Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника та зацікавленої особи. [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатною та встановлення опіки. Посилаючись, на те, що [PERSON] є інвалідом є другої групи безтерміново, і вона не може самостійно керувати своїми діями та розуміти значення своїх дій, їй потрібен постійний сторонній догляд, а також призначити опікуна. В обґрунтування заяви вказує, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.12.2018 року останню було визнано недієздатною. З посиланням на відповідні норми закону просила призначити судово-психіатричну експертизу, визнати [PERSON] недієздатною та призначити [PERSON] її опікуном. Представник зацікавленої особи не надав заперечень проти задоволення заяви. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12.05.2021 року прийнято до розгляду вказану заяву та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами окремого провадження. Призначено судове засідання на 20.05.2021 року (а.с.13). 20.05.2021 року ухвалою суду призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі до її проведення (а.с. 15). 16.06.2021 року на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта №392 від 11.06.2021 року стосовно [PERSON] , [INFO] (а.с. 20-21). Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18.06.2021 року поновлено провадження у справі. Заявниця [PERSON] через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила вимоги заяви задовольнити. Представник зацікавленої особи - через канцелярію суду подав заяву в якій визнали позовні вимоги повністю та просив суд розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, суд приходить до наступного. Фактичні обставини, встановлені судом. Так, судом встановлено, що згідно довідки серії ПВД №012576 виданою Чернівецьким обласним центром МСЕ Психіатрична МСЕК у [PERSON] друга група інвалідності, причина інвалідності загальне захворювання (а.с.7). Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.12.2018 року заяву [PERSON] , зацікавлена особа Оршовецька сільська рада Кіцманського району Чернівецької області, про визнання [PERSON] недієздатною та встановлення опіки в порядку окремого провадження - задоволено(а.с. 8-9). Згідно даних Висновку судово-психіатричного експерта №392 від 11.06.2021року, [PERSON] на даний час виявляє ознаки хронічного захворювання у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг з вираженим емоційно-вольовим дефектом. За своїм психічним станом на даний час [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.20-21). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно із ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч. 2 п. 1ст. 293 ЦПК України). Так, згідно ст. 42 ЦК України за заявою опікуна або органу опіки та піклування суд поновлює цивільну дієздатність фізичної особи, яка була визнана недієздатною, і припиняє опіку, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилась здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Порядок поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч.1 ст. 41 ЦК України). У відповідності до положень ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до положень ст.62 ЦК України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до вимог ч.1 ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом з урахуванням стану її здоров`я. Крім того, суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (стаття 300 ЦПК України). Згідно постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 28.03.1972 зазначено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. Окрім цього, згідно із п. 39 рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.1979 у справі «Вінтерверп проти Нідерландів» зазначено, що сама природа того, що має бути встановлено компетентним національним органом - тобто реальний розлад психіки, потребує об`єктивної медичної експертизи. У своїй постанові від 19 жовтня 2016 року по справі № 6-384цс16 судова палата у цивільних справах Верховного Суду України зазначила, що при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відтак, з зазначених питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним, та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений. Оцінка Суду. Таким чином, зважаючи на вищезазначені норми законодавства, беручи до уваги встановлені по справі фактичні обставини, у суду є всі підстави для визнання [PERSON] недієздатною, оскільки з даних проведеної за ухвалою суду експертизи у справі, внаслідок психічного розладу, на який страждає [PERSON] , остання не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що як юридична категорія відповідає поняттю «недієздатності». Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною та відповідно призначення йому опікуна. Згідно з ч.3 ст.299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved