Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Служба у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування Любимівської сільської ради про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов обґрунтований тим, що 24.06.2019 року до Нововоронцовського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді надійшла інформація про те, що малолітні діти: [PERSON] та [PERSON] виявлені з ознаками фізичного насилля; відповідач - мати дітей [PERSON] три дні відсутня за місцем проживання; діти під наглядом бабусі, яка ймовірно вчинила насильство стосовно дітей. Під час обстеження умов проживання дітей встановлено, що діти брудні (одяг брудний, брудні ноги); в будинку виявлено металевий ланцюг, прикутий до ліжка, з пояснень [PERSON] - бабусі та малолітнього [PERSON] , вказаний ланцюг є засобом покарання онука бабусею. Рішенням виконавчого комітету Любимівської сільської ради №18 від 25.06.2019 року малолітніх дітей було негайно відібрано та влаштовано до дитячого відділення КЗ «Нововоронцовська районна лікарня». Оскільки для дітей не створені належні умови для проживання, заявлено вимогу про: відібрання у [PERSON] , [INFO] її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав; передання малолітніх дітей службі у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації для подальшого влаштування; стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; зобов`язання [PERSON] відкрити особовий рахунок на [PERSON] та [PERSON] у відділенні Державного ощадного банку України для перерахунку аліментів. У підготовче засідання представник позивача не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала повністю. Також просила долучити до матеріалів справи довідку від Новоолександрівського обласного дитячого гастроентерологічного санаторія №193 від 04.09.2019 року. Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги визнала повністю. Представник третьої особи орган опіки та піклування Любимівської сільської ради у підготовче засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив. Враховуючи визнання позову відповідачем, наявність заяв сторін про розгляд справи без їхньої участі, суд вважає за можливе за результатами підготовчого засідання ухвалити рішення, у відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Суд встановив, що за свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 21.12.2017 року, [NUMBER] від 08.12.2017 року, матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , яка проживає разом з дітьми за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-10, 12-16). За актом обстеження умов проживання від 24.06.2019 року, актів проведення оцінки рівня безпеки дитини вбачається, що в будинку антисанітарія, будинок в аварійному стані, речі розкидані, в занедбаному стані, килим брудний, посуд не митий, запаси їжі мінімальні, постільна білизна та дитячі речі в занедбаному стані (а.с.17-26). З акту оцінки потреб дитини - [PERSON] вбачається, що дитина налякана, має підвищений рівень тривожності, почуває себе винною (а.с.27). З письмових пояснень [PERSON] вбачається, що остання пояснила, що неодноразово просила до матір, яка проживає разом з нею та дітьми, не саджати дитину на цепок (а.с.34). Згідно з рішенням виконавчого комітету Любимівської сільської ради №18 від 25.06.2019 року, дітей було негайно відібрано та вирішено питання про їх влаштування до дитячого відділення КЗ «Нововоронцовська районна лікарня» (а.с.35). За актом про вилучення дитини від 24.06.2019 року вбачається, що [PERSON] має задовільний загальний стан, слідів насилля на шкірі не виявлено, дитина пониженого харчування; [PERSON] має тривожний стан, неохайний, на кінцівках сліди від подряпин, потертості, з його слів в сім`ї його часто прив`язують (а.с.36-37). За висновком Служби у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області від 25.06.2019 року вбачається, що доцільним є відібрання без позбавлення батьківських прав у [PERSON] , [INFO] її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З довідки Новоолександрівського обласного дитячого гастроентерологічного санаторія №193 від 04.09.2019 року вбачається, що за час перебування у дитячому санаторії дітей: [PERSON] , [PERSON] спілкування з дітьми матері [PERSON] по телефону не зафіксовано; особисто дітей мати не відвідувала; з адміністрацією санаторію не взаємодіяла; цікавості щодо дітей та стану їхнього здоров`я не проявляла. Відповідно до ч.1 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. При винесенні вказаного рішення суд враховує також положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. При наведених обставинах, суд вважає встановленим, що станом на день відібрання дітей існували умови, що загрожували їхньому життю і здоров`ю, тому були підстави для негайного їх відібрання від матері. Суд також встановив, що на час розгляду справи є підстави для відібрання дітей від відповідача, оскільки необхідні умови для їх проживання відсутні. Разом з тим, враховуючи, що відповідач позов визнала, позовні вимоги щодо відібрання дітей без позбавлення батьківських прав з передачею органу опіки для подальшого їх влаштування є доведеними. Також, враховуючи положення ст. 430 ЦПК України, та зважаючи, що діти на час розгляду справи відібрані згідно акту про негайне відібрання дітей, суд вважає доцільним допустити рішення до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд керувався наступним. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку з 22.07.2019 року. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуюче те, що позивача звільнено від сплати судового збору, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача мають бути стягнуті 1921,00 грн судового збору на користь держави, виходячи з розміру, встановленого підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». З огляду на викладене,

Outcome: approved