Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником прав та обовязків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПриватБанк» або Банк) 15.01.2016р звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 15.06.2009р між Банком та [PERSON], відповідачем у справі, був укладений Кредитний договір №б/н, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 9000грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свій позов позивач мотивує тим, що Банк свої зобовязання по Договору як Позичальник виконав цілком. Однак, [PERSON] свої зобовязання згідно умов Договору належним чином не виконувала в результаті чого станом на 30.11.2015р у неї утворилась заборгованість в загальній сумі 11831,06грн, яка складається з наступного: 5547грн - заборгованість за кредитом; 4777,74грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 466,75грн заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: 500грн - штраф (фіксована частина), 539,57грн штраф (процентна складова), яку просить стягнути з відповідача на користь Банку, а також просить стягнути з відповідача у рахунок повернення судового збору в сумі 1378грн. Представник ПАТ КБ „ПриватБанк [PERSON] підтримав вимоги позову в повному обсязі, просив їх задовольнити та в позові зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] вимоги позову визнала в повному обсязі та надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд, вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Договору № б/н, укладеного 15.06.2009р між позивачем ПАТ КБ „Приватбанк та відповідачем [PERSON], остання отримала кредитні кошти в сумі 9000грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно наданого розрахунку заборгованості за договором № б/н від 15.06.2009р убачається, що станом на 30.11.2015р за [PERSON] числиться заборгованість в загальній сумі 11831,06грн. З наданих до суду заяв вбачається, що представник позивача підтримав свій позов, а відповідач його повністю визнала. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.ст.526, 527 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності із ст.ст.1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (кошти в такій же сумі) у термін і в порядку, що встановлені договором; за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Судом встановлено, що позивач виконав умови договору, а відповідач отримав за договором обумовлену суму грошей, але порушив умови договору щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, у звязку з чим, станом на 30.11.2015р, у відповідача склалася заборгованість по Договору № б/н від 15.06.2009р у загальному розмірі 11831,06грн, та яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. Також, у відповідності із ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення судового збору в сумі 1378грн.

Outcome: approved