Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.03.2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання договору позики від 11.03.2006 року та договору\~ позики від 10.04.2008 року\~ укладеними між [PERSON] та [PERSON] недійсними. Ухвалю апеляційного суду Чернігівської області від 28.04.2016 року справа за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.03.2016 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання правочинів недійсними, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON], повернута до Ніжинського міськрайонного суду для виправлення зазначеного в ухвалі недоліку, а саме : з матеріалів справи вбачається, що позовна заява [PERSON] містить дві самостійних вимоги немайнового характеру (визнання недійсними правочинів від 11.03.2006 та від 10.04.2008). А за змістом п.31 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, у справах про визнання правочину недійсним без застосування наслідків недійсності судовий збір сплачується як із немайнового спору. Пунктом 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі, коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Таким чином, за дві самостійні вимоги немайнового характеру позивач мала сплатити при подачі позову судовий збір в сумі 974 грн. 40 коп. (487 грн. 20 коп. х 2), проте нею було сплачено лише 730 грн. 80 коп. Недоплата судового збору позивачем в сумі 243,6 грн. як при відкритті провадження, так і при ухваленні судового рішення від 24.03.2016 року унеможливлює визначення з розміром судового збору, який підлягає сплаті при подачі апеляційної скарги, який у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» повязаний з розмір судового збору, що сплачується при подачі позову в суд першої інстанції. У судове засідання сторони, які були належним чином повідомлені про день і час розгляду справи, не зявилися та згідно ч.3 ст.220 ЦПК України їх присутність не є обовязковою. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи за власною ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява [PERSON] містить дві самостійних вимоги немайнового характеру (визнання недійсними правочинів від 11.03.2006 та від 10.04.2008), тому згідно з пунктом 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» який передбачає, що у разі, коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру, за дві самостійні вимоги немайнового характеру позивач мала сплатити при подачі позову судовий збір в сумі 974 грн. 40 коп. (487 грн. 20 коп. х 2), проте нею було сплачено лише 730 грн. 80 коп. (а.с.1,2). Зважаючи на викладене суд приходить до висновку про те, що позивач [PERSON] повинна сплатити судовий збір, недоплачений нею при подачі позову до суду в сумі 243,6 грн.( 974 грн. 40 коп. - 730 грн. 80 коп.)

Outcome: approved