Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 27.02.2009 року перебуває з відповідачем у шлюбі, в якому у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання вказаних дітей не надає, останні повністю перебувають на вихованні та утриманні позивача. Вона вказує, що відповідач офіційно працевлаштований на приватному підприємстві «Дубко», його щомісячний дохід становить 15000-20000 грн., інших осіб на утриманні не має. Таким чином, його стан здоров`я та матеріальний стан дозволяють йому брати участь в утриманні дітей. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаних дітей в розмірі 1/2 частки з усіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення останніми повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просить справу розглядати в її відсутності, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернулася із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про одруження сторони одружилися 27.02.2009 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5 (а. с. 5). Згідно з даними свідоцтв про народження сторони є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.183 СК України визначено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що діти проживають разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у їх матеріальному забезпеченні, а ще й у вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат, ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік та стан здоров`я дитини, суд вважає за можливе визначити стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 29.05.2020 року. Призначення аліментів у більшому розмірі може поставити відповідача у скрутне матеріальне становище та відповідатиме усталеній судовій практиці. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial