Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] (позивач) подав до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що з червня 2018 року відносини між ними почали погіршуватися через те, що кожний із них має різні погляди на шлюб та сімейне життя, що призводить до непорозумінь та конфліктів. Все це призвело до того, що він втратив до відповідача почуття розуміння, поваги та любові. Внаслідок чого їх спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам, а тому вони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. Примирення між ними неможливе. Відповідач правом на подання відзиву не скористалася. Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні визнала позов повністю, згідна на розірвання шлюбу. Заяви учасників справи. Позивачем подано 13.03.2019 заяву про проведення розгляду справи за його відсутності та просить призначити справу до судового розгляду. (а.с.18). Відповідачем подано: 13.03.2019 заяву про проведення розгляду справи за її відсутності та просить призначити справу до судового розгляду (а.с.17); 20.06.2019 заяву про залишення за нею після розірвання шлюбу прізвеще «Мрака» (а.с.25). Процесуальні дії у справі. 21.01.2019 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с.9). Ухвалою від 22.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.10). Ухвалою підготовчого засідання від 12.03.2019 підготовче засідання відкладено (а.с.14). Ухвалою від 13.03.2019 закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.19-20). Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні у справі докази, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши кожний доказ окремо та в цілому, з`ясувавши всі фактичні обставини, що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників справи, суд доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 червня 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Стрийського міського управління юстиції, актовий запис №205. Після реєстрації шлюбу дружині прізвище змінено на « [PERSON] ». Дана обставина підтверджуються свідоцтвом про одруження від 27.06.2002 серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до свідоцтв про народження від 18.10.2002 (серії [NUMBER] 272618) та від 18.06.2014 (серії І [NUMBER] №420601), батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є сторони в справі (а.с.5,6). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з бажанням позивача припинити шлюбні відносини та наявності у сторін дітей, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України. Так, за приписом частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 104 та 110 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу і право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не проживають разом та не підтримують жодних стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнала повністю. Враховуючи вищевикладене в своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає до задоволення повністю. На підставі статей 56, 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved