Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Представник позивачки [PERSON] - адвокат Фрей А.В. подав до суду позовну заяву до Радехівської міської ради Львівської області (відповідач), у якій просить: встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт вступу [PERSON] у володіння та управління спадковим майном після смерті спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08 червня 2001 року, виданого Вузлівською сільською радою Радехівського району Львівської області; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку (середню земельну частку) в порядку спадкування після смерті її сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , що належала на праві приватної власності її матері - [PERSON] згідно Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №13-137327, зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №745 від 04.06.1997 року, роозміром 2,81 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивачки покликається на те, зокрема, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка розміром 2.81 в умовних кадастрових гектарах, розташована на території Вузлівської сільської ради, яка на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №13-137327 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER] , належала [PERSON] . Заповіту остання не залишала, отже спадкування відбулося за законом. Спадщину після смерті матері [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] , яка спільно проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Однак, [INFO] померла сестра позивачки [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав. Остання заповіту також не залишала, отже спадкування відбулося за законом. Позивачка вступила в управління спадковим майном, оскільки проживала з [PERSON] до дня її смерті за однією адресою. При зверненні до нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском піврічного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, участі уповноваженого представника не забезпечив. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просить суд його задовольнити. Заяви та клопотання учасників справи Відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с.35). Процесуальні дії суду у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 29.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.30-31). За наслідками підготовчого судового засідання, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, оскільки судом остаточно визначено: предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників судового процесу; обставини, які входять до предмета доказування та підлягають встановленню; встановлено порядок з`ясування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Згідно зі свідоцтвами про смерть від 28.03.1994 та від 08.06.2001, [PERSON] померла [INFO] у с. Бабичі Радехівського району Львівської області, а [PERSON] померла [INFO] у с. Бабичі Радехівського району Львівської області(а.с.11,12). Батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.02.1967 серії [NUMBER] (а.с.13). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.02.1967 серії [NUMBER] (а.с.14). [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , [INFO] . Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.01.1979 (а.с.15). Довідкою виконавчого комітету Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 02.12.2020 встановлено, що [PERSON] до дня смерті, яка наступила [INFO] , проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . До дня смерті за вищевказаною адресою з нею була зареєстрована [PERSON] (померла [INFO] ). Від імені померлої виконкомом Вузлівської сільської ради заповіт не посвідчувався(а.с.16). Відповідно до довідки виконавчого комітету Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області [PERSON] ( [INFO] ) до дня смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] . Від імені померлої виконкомом Вузлівської сільської ради заповіт не посвідчувався(а.с.17). Відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №13-137327 від 04.06.1997, [PERSON] на підставі рішення Радехівської Ради народних депутатів від 17.04.1997 №187 належить право на земельну частку (пай) на території Вузлівської сільської ради розміром 2.81 в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Державний акт на право приватної власності на підставі вище вказаного Сертифіката не видавався (а.с.18,19). 26.05.2021 Радехівською ДНК відмовлено [PERSON] у відкритті спадкової справи після смерті [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини(а.с.20). Свідок [PERSON] надала суду показання, за змістом яких вона проживає по сусідству з позивачкою. [PERSON] постійно проживала з сестрою [PERSON] у [ADDRESS] . Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту. Водночас, нормою частини 2 цієї статті ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Норми статей 293 та 294 ЦПК України, визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, зокрема, встановлення факту родинних відносин та визначають обсяг суб`єктивних прав і юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах. Окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм процесуального закону, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі - Постанова Пленуму ВСУ). Так, у пункті 1 Постанови Пленуму ВСУ звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 16 постанови звернуто увагу на те, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію. Спірні правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] регулюються нормами ЦК УРСР та ЦК України. Так, відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Спадкоємцями за законом є особи, які входять у першу та другу черги спадкоємців за законом (статті 529, 530 ЦК УРСР), утриманці (стаття 531 ЦК УРСР), усиновлені та усиновителі (стаття 532 ЦК УРСР). Згідно з приписами частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] померла [INFO] та [PERSON] померла [INFO] у с. Бабичі Радехівського району Львівської області. За життя і до смерті вони постійно проживали за вказаною адресою. Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Водночас, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт постійного проживання позивачки [PERSON] разом з сестрою [PERSON] на час смерті останньої повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами (письмовими доказами та поясненнями свідка), які відповідають критеріям належності і допустимості, у своїй сукупності є достатніми та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Таким чином, суд доходить обґрунтованого переконання про наявність достатніх підстав вважати доведеність факту постійного спільного проживання позивачки з сестрою [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] . Встановлення зазначеного факту породжує для позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в одержанні нею у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після смерті сестри [PERSON] . Також, судом встановлено, що [PERSON] на день смерті належало право на земельну частку (пай) на території Вузлівської сільської ради розміром 2.81 в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, про що їй видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №13-137327 від 04.06.1997. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробила. Після її смерті відкрилась спадщина на зазначену земельну ділянку. Спадщину після смерті матері [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] , яка спільно проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Однак, [INFO] померла сестра позивачки [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав. [PERSON] заповіту не залишала, отже спадкування відбулося за законом. Позивачка вступила в управління спадковим майном, оскільки проживала з [PERSON] до дня її смерті за однією адресою. Суд зауважує, що [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживала разом із нею на час відкриття спадщини та не заявляла відмови від цієї спадщини. Позивачка позбавлена можливості юридично оформити право на спадкове майно у визначений законом спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право на земельну ділянку у порядку спадкування за законом) не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом. З огляду на обґрунтованість та підставність заявлених вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved