Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 25.03.2021 року позовні вимоги [PERSON] до Оріхівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про відшкодування моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь [PERSON] завдану моральну шкоду в розмірі 3 000,00 грн. Позивач [PERSON] звернувся до суду з клопотанням, в якому просить вирішити питання про судові витрати, а саме, стягнути з відповідачів на його користь компенсацію за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Представники відповідачів в судовому засіданні просили відмовити у стягненні судових витрат. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява про стягнення судових витрат не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У відповідності до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно до ст.138 ЦПК України, витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. У відповідності до вимог ч. 8 ст. 140 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви позивач не надавав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікував понести в зв`язку із розглядом справи, а навпаки - в позовній заяві вказав, що не очікує понесення судових витрат В клопотанні від 25.02.2021 року позивач вказав, що судові витрати будуть ним підраховані в повному обсязі та заявлені окремим клопотанням після оголошення судового рішення. У клопотанні, яке подане після ухвалення рішення суду, позивач лише зазначив про те, що просить суд стягнути з відповідачів на його користь компенсацію за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати, однак не вказав конкретної суми судових витрат та не надав розрахунку компенсації за відрив від звичайних занять. З огляду на те, що під час розгляду справи в суді позивач разом з першою заявою по суті спору (позовною заявою) не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, а також у клопотанні про відшкодування компенсації за відрив від звичайних занять не зазначив розміру та розрахунку такої компенсації, то суд відмовляє у відшкодуванні таких судових витрат.

Outcome: dismissed