Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 26 жовтня 2021 року ухвалено позов задовольнити; визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за №2941 від 9 березня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» заборгованість за кредитним договором №11323730000 від 28 березня 2008 року за період з 10.08.2020 по 05.03.2021 у розмірі 3 092 067,70 грн., в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 2 505 720,45 грн., заборгованість за відсотками та комісією - 586 347,25 грн., а також 1 500,00 грн. за вчинення виконавчого напису; стягнути з товариства з обмеженою «Вердикт капітал» на користь [PERSON] 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. сплаченого судового збору. Разом з тим, у позовній заяві позивачем вказано, що орієнтовний розрахунок судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу складає 5 000,00грн. Крім того, представником позивача адвокатом Терлецьким О.М. у заяві 26 жовтня 2021 року вказано про подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення, на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 1 листопада 2021 року представник позивача адвокат Терлецький О.М. звернувся до суду з клопотанням про відшкодування витрат на правничу допомогу у цивільній справі №161/14922/21 в розмірі 5 000,00 грн., сплаченого судового збору у розмірі 908,00грн. за подання позовної заяви та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову. На підтвердження вказаних витрат долучив копії квитанції до прибуткового касового ордера №34 від 01.11.2021 про сплату суми у розмірі 5 000,00грн., акту приймання-передачі послуг від 01.11.2021. Крім того, до позовної заяви було долучено копії договору про надання правової допомоги №147 від 16.08.2021, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АС №1014054 від 18.08.2021. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, водночас заперечив подану заяву в повному обсязі, як таку, що подана всупереч ч. 8 ст. 1441 ЦПК України. Дослідивши необхідні письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви про стягнення витрат на правову допомогу з огляду на таке. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Так, при вирішенні справи по суті суд здійснив розподіл судових витрат лише в частині суми судового збору. Відтак, вимога щодо розподілу судових витрат на правову допомогу була заявлена до винесення рішення по суті, а заява про ухвалення додаткового судового рішення, яка розглядається, подана у зв`язку із тим, що питання про розподіл судових витрат на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн. залишилося не вирішеним. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. Відповідно до ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу. Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Верховний Суд у постанові від 15.05.2019 року у справі №308/15007/15-ц вказав, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). В підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач долучає до матеріалів справи копії договору про надання правової допомоги №147 від 16.08.2021, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АС №1014054 від 18.08.2021, квитанції до прибуткового касового ордера №34 від 01.11.2021 про сплату суми у розмірі 5 000,00грн., акту приймання-передачі послуг від 01.11.2021. Суд зауважує, що у акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) детально описано характер наданих послуг, кількість годин, потрачених на їх виконання та вартість останніх. З огляду на співрозмірність витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із захистом прав та представництвом інтересів позивача у даній конкретній справі, враховуючи характер спору, участь адвоката у справі, кількість судових засідань, суд вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, а також відповідає розміру ціни позову, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у сумі 5 000,00 грн. Суд відхиляє доводи представника відповідача, викладені у запереченнях на заяву про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу, щодо необґрунтованості витрат на правову допомогу з посиланням на ч. 8 ст. 141 ЦПК України, як такі, що спростовуються наявними доказами у матеріалах справи, та про які зазначено вище. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 жовтня 2021 року позовні вимоги задоволено повністю, витрати понесені позивачем за сплату судового збору, зокрема за подання заяви про забезпечення позову слід покласти на відповідача. Слід зазначити, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454,00грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00грн. В той же час, при вирішенні справи по суті суд здійснив розподіл судових витрат в частині суми судового збору, сплаченого при зверненні з позовною заявою. На підставі наведеного та

Outcome: partial