Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] (далі [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Аланд» (далі ТзОВ\~«Фінансова компанія «Аланд», відповідач), треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна (далі третя особа,приватний нотаріус Головкіна\~Я.В.), Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович (далі третя особа, приватний виконавець Мельник\~Ю.А.), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.04.2021 приватним виконавцем Мельником\~Ю.А. було відкрито виконавче провадження ВП №64988985, з виконання виконавчого напису №4877 від 09.03.2021, виданого приватним нотаріусом Головкіною Я.В. про стягнення з позивача заборгованості на користь ТзОВ «Фінансова\~компанія «Аланд» в сумі 55 250 грн 00 коп. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки договір про відкриття поточного рахунку не є кредитним, при його вчиненні нотаріус не пересвідчився у безспірності вимог стягувача та не звернув увагу на те, що виконавчий напис вчинений поза межами строку давності. Крім того, зазначає, що договір №007-02507-300812 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 30.08.2012, за яким проводиться стягнення, нотаріально не посвідчений. Адреса проживання зазначена у заві про примусове виконання рішення є фіктивною, оскільки він не проживає та ніколи не проживав в місті Києві. Тому, просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Стислий виклад заперечень відповідача. Письмового відзиву на позовну заяву відповідач суду не надав. Треті особи: приватний нотаріус Головкіна Я.В, приватний виконавець Мельник Ю.А. пояснень щодо позову не подали. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 01.06.2021. 02.06.2021 у справі відкрито провадження, визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження викликом сторін. 03.06.2021 ухвалою суду зупинено стягнення за виконавчий написом №4877. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала повністю, з підстав викладених у позовній заяві. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правову допомогу в сумі 10\~000\~грн\~00\~коп. Представник відповідача - ТзОВ «Фінансова\~компанія «Аланд» в судове засідання не прибув, письмового відзиву на позовну заяву не подав, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Треті особи приватний нотаріус Головнкіна Я.В. та приватний виконавець Мельник\~Ю.А. в судове засідання не прибули, пояснень щодо позову не подали, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 09.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис №4877 про звернення стягнення за кредитним договором №007-02507-300812 від 30.08.2012, укладеним із АТ\~«Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТзОВ «Фінансова\~компанія «Аланд», заборгованості в розмірі 54\~750 грн 00 коп. Заборгованість виникла за Договором №007-02507-300812 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 30.08.2012 у відповідності до якого ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТзОВ «Фінансова\~компанія «Аланд», надав позивачу кредит шляхом відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 100\~000\~грн\~00 коп. на день укладення цього Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 25\~000\~грн\~00 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується Банком самостійно. Стягнення заборгованості проведено за період з 12.10.2019 по 05.02.2021 в сумі 54\~750\~грн 00 коп., тобто суму простроченої заборгованості за сумою кредиту, за комісією та процентами. 30.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А., на підставі зазначеного виконавчого напису №4877 від 09.03.2021 та заяви про примусове виконання рішення відкрито виконавче провадження №64988985 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова\~компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 55\~250\~грн 00 коп. 02.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А. винесено постанову ВП № 64988985, якою звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] . Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 253\~ЦК України визначено,\~що перебіг\~строку починається\~з наступного\~дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до статті 89\~Закону України\~«Про нотаріат» у\~виконавчому написі\~повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Таким чином, за результатами аналізу вищенаведених норм, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист\~цивільних прав\~шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у\~такому спорі\~суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 05.10.2020 вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ від 29.06.1999 за № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа №\~826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в\~частині доповнення\~переліку після\~розділу «Стягнення\~заборгованості за\~нотаріально посвідченими\~договорами» новим\~розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 09.03.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999,\~у редакції\~станом на\~час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись №007-02507-300812 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 30.08.2012, укладеним між позивачем та АТ\~«Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд». Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Згідно із частиною першою, другою, третьою статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх - процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Приймаючи до уваги вище наведені факти, у суду є всі підстави вважати, що на час вчинення виконавчого напису безспірність заборгованості за кредитом не була встановлена. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Розподіл судових витрат Відповідно до статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно із вимогами статті 141\~ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. Суд, вивчивши доводи заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Відповідно до частини першої, третьої статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. З копії договору №05/2021 про надання правничої допомоги від 27.04.2021, укладеного між адвокатом Спіріною Ю.П. та Луциком А.М., квитанції до прибуткового касового ордера №04/2021, судом встановлено, що адвокатом Спіріною Ю.П. надавалася правнича допомога [PERSON] у даній справі. Вартість наданої правничої допомоги за цим Договором складає 10\~000 грн. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950\~року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatismutandisрішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/WestAllianceLimitedv. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridisv. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55). При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19). Суд враховуючи складність даної справи, обсяг робіт проведеної адвокатом, критерії розумності їхнього розміру, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення судових витрат на правничу допомоги з відповідача на користь позивача в розмірі 6\~000 гривень, з врахуванням співмірності із складністю справи та виконаних адвокатом робіт часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт\~та обсягом\~наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Outcome: approved