Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15 вересня 2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до Правил користування платіжною карткою, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Згідно Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі. В порушення норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку із чим станом на 30.11.2015 року має заборгованість в розмірі 11086 грн. 61 коп., яка складається з: 995,56 грн. - заборгованість за кредитом; 6675,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2650,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 516,03 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.09.2008 року в розмірі 11086,61 грн. та судові витрати. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому зазначено, що позовні вимоги він підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив суду, що він не заперечує проти того, що між ним та позивачем було укладено кредитний договір, умови якого щодо своєчасного погашення суми кредиту ним було порушено. Із заборгованістю у сумі 995 грн. 56 коп. він згоден. З нарахованими відсотками по боргу не згоден. Згідно таблиці розрахунків заборгованості за кредитним договором від 15.09.2008 року, яка надана позивачем, розрахунки велися з помилками не на користь відповідача. Це можна відстежити в наданій таблиці, починаючи з 01.03.2014 року. При відсотковій ставці 30% річних банк нараховує в 1,5-2 рази більше. Нарахована неустойка має позовну давність в один рік та збільшена з порушеннями, оскільки згідно ст. 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Прохання позивача про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 1218 грн. є безпідставними, оскільки згідно п.11 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», якщо кредитодавець у позасудовому порядку або до судового провадження звертається з вимогою про повернення споживчого кредиту або погашення іншого боргового зобов'язання споживача, кредитодавець не може у будь-якій спосіб вимагати будь-якої плати або винагороди від споживача за таке звернення. Просить у задоволенні позову частково відмовити, застосувавши на підставі п.2 ст. 258 ЦК України спеціальну позовну давність, та п.11 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст. 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань». Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 15 вересня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н (а.с.6-12). Згідно із Статутом (а.с.17), Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» створено відповідно до Установчого договору від 06 липня 2000 року та на підставі рішення установчих зборів акціонерів від 06 липня 2000 року шляхом зміни організаційно-правової форми комерційного банку «ПриватБанк», створеного у 1992 році у формі товариства з обмеженою відповідальністю, свідоцтво про реєстрацію від 19.03.1992 року, реєстраційний №92 в Державному реєстрі банків. Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків комерційного банку «ПриватБанк». За рішенням загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року тип банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У зв'язку із зміною типу банку, змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». Відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 15 вересня 2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 3200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком договір, про що свідчить його підпис у заяві (а.с.6). Відповідно до п. 5.5 Правил користування платіжною карткою (а.с.11-12, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до пункту 3.2 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.7-11) клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до пункту 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до пункту 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У випадку невиконання зобов'язань, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафту), сплати винагороди банку (п.6.6). Відповідно до п. 8.6 зазначених Умов та Правил, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до пункту 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на тій самий строк. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що позивач зобов'язання за даним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, про що свідчить розрахунок заборгованості за даним кредитним договором, з якого вбачається, що відповідач до певного часу виконував свої зобов'язання по погашенню суми кредиту відповідно до умов указаного кредитного договору (а.с.4-5). Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. Згідно розрахунку заборгованість за договором станом на 30.11.2015 року складає: 11086 грн. 61 коп., яка складається з: 995,56 грн. - заборгованість за кредитом; 6675,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2650,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 516,03 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4-5). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 та ч.3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання в частині сплати заборгованості за кредитним договором, що спричиняє наслідки: - наявність у банківської установи права вимагати сплати відповідачем основного боргу, процентів та неустойки; - наявність у банківської установи права вимагати сплати неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобов'язання. Судом встановлено, що сторони уклали кредитний договір, позивач виконав у повному обсязі свої зобов'язання, передбачені цим договором, надав кредит відповідачу, але відповідач покладені на нього зобов'язання з повернення кредиту не виконав, у зв'язку із чим утворилася заборгованість, яка за розрахунком позивача складає 11086 грн. 61 коп. Суд не приймає, як безпідставні посилання відповідача, наведені у часткове спростування позовних вимог, на те, що відсотки за користування кредитом розраховані з помилками не на користь відповідача та завищені у 1,5-2 рази. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору, під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 3,00% в місяць, або 36,00% на рік. Відповідно до наказу Банку № СП-2012-6993080 від 26.10.2012 року (а.с.113-116) 01.01.2013 року відсоткова ставка була зменшена до 2,5% на місяць, або 30,00% на рік. 01.09.2014 року відсоткова ставка була збільшена згідно наказу Банку № СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року (а.с.110-112). Останній раз відсоткова ставка була збільшена банком 01.04.2015 року згідно наказу Банку № СП-2015-6552838 від 18.02.2015 року (а.с.105 (зворотній бік)-108). Зазначені зміни узгоджуються з Умовами та Правилами надання банківських послуг та відповідач був ознайомлений з вказаними змінами. Відповідно до п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг, банк має право проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку і без попереднього повідомлення клієнта. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписці по картковому рахунку. Відповідно до п. 6.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний отримувати виписки про стан картрахунків і про проведені операції по картрахункам. Неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє держателя від виконання своїх зобов'язань за договором (п.8.1 Правил). Відповідно до п. 6.4 Умов та Правил надання банківських послуг, при незгоді із зміною Правил та/або тарифів банку, клієнт зобов'язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити заборгованість, що утворилася перед банком, в тому числі і заборгованість, що утворилася протягом 30 днів з моменту повернення карти. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Відповідачем не надано доказів, а судом не встановлено, що відповідач подавав заяву про дострокове розірвання кредитного договору, що свідчить про згоду відповідача зі змінами тарифів. З вищевикладеного вбачається, що підвищення відсоткової ставки відбулося тільки за витратами з певної дати, що дає можливість у разі незгоди з новою відсотковою ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій відсотковій ставці, що являється суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність відсоткової ставки по вже наявному боргу. Щодо нарахування подвійних відсотків, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 5.5.1 Правил користування платіжною карткою, за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (користування простроченим кредитом і овердрафтом) держатель сплачує відсотки по підвищеній відсотковій ставці або додаткову комісію, розміри яких визначаються тарифами. За наведених обставин, нарахування відсотків банком є правомірним, не суперечить чинному законодавству та умовам договору, з якими відповідач погодився на момент укладення договору. Суд не приймає, як безпідставні посилання відповідача, наведені у часткове спростування позовних вимог, на те, що нарахована позивачем неустойка є завищеною. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що сторони досягли згоди і уклали кредитний договір, в якому передбачили умови сплати пені та штрафу. Умовами надання кредиту, які є невід'ємною складовою кредитного договору, передбачено також стягнення штрафу та пені за невиконання зобов'язань, а тому, як кредитний договір, так і умови повинні виконуватися клієнтом в обов'язковому порядку. Відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більше ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Відповідно до умов договору у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом, позичальник платить банку пеню в розмірі 1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення, але не менше 10 грн. Наказами банку №СП-2013-6500941 від 28.01.2013 року та №СП-2013-6776448 від 19.09.2013 року розмір пені був змінений до фіксованої суми у розмірі 50 та 100 грн. (а.с.99-105). Нарахування за кожен випадок порушення зобов'язання, передбачений Умовами договору, здійснюється з дня, коли відповідне зобов'язання має бути виконане позичальником. Щодо застосування до вимог про стягнення пені спеціальної позовної давності, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Пеня за несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язань за указаним кредитним договором за період з 20 грудня 2014 року по 20 грудня 2015 року складає 1200 грн. (100грн. + 100 грн.+100 грн.+100 грн. +100 грн.+100 грн.+100 грн. +100 грн. +100 грн.+100 грн.+100 грн. +100 грн. =1200 грн.) (а.с.5,20). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 15 вересня 2008 року станом на 30 листопада 2015 року в загальній сумі 9636 грн. 61 коп., з яких: 995,56 грн. - заборгованість за кредитом; 6675,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1200 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 516,03 грн. - штраф (процентна складова). Посилання відповідача на те, що вимога позивача про стягнення з нього понесених позивачем судових витрати по сплаті судового збору, не підлягає задоволенню, безпідставне та не засноване на законі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1218 грн. (а.с.1). Судовий збір на користь позивача підлягає стягненню з відповідача - [PERSON], пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1058,69 грн. (9636 грн. 61 коп. х 100% : 11086 грн. 61 коп.) = 86,92%; (86,92% х 1218 грн.= 1058,69 грн.). У задоволенні іншої частини позовних вимог позивачу слід відмовити.

Outcome: partial