Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що йому на праві приватної спільної (сумісної або часткової) власності на підставі свідоцтва про право власності належить квартира [ADDRESS] . Окрім нього в цій квартирі зареєстрована відповідач. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою не цікавиться. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Додатково надав довідку ОСМ «Прибрежне». Не заперечував проти винесення судом заочного рішення по справі. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, правом на подання відзиву не скористалася. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань до суду не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 14.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження). Ухвалою підготовчого засідання від 26.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалами від 18.08.2021, 24.09.2021 відкладався розгляд справи. Судом розміщувалися (оприлюднювалися) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №495/3959/21 відповідача [PERSON] . Оскільки відповідач повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення кореспонденції за адресою місця реєстрації, а також була повідомлена належним чином про місце дату та час судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У відповідності до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивача, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з свідоцтвом про право власності житло від 29.03.1999 квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної спільної (сумісної або часткової) власності [PERSON] . Із записів у будинковій книзі вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] . Згідно довідки КП «ЖЕО-1» від 25.05.2021 за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] . Разом з тим, заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.12.2019 шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 14 травня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 147 розірвано. Згідно письмових пояснень сусідів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] за вказаною адресою не проживає. Відповідно до довідки № 61 від 01.10.2021, виданої Об`єднаним садовим масивом «Прибрежне» [PERSON] є членом ОСМ «Прибрежне» з 2003 року та володіє земельною ділянкою № [NUMBER] , на якій збудований дачний будинок. Постійно тут проживає. Заборгованості по комунальним платівкам та внескам не має. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю в позивача перешкод у користуванні належною йому на праві приватної власності квартирою через зареєстроване місце проживання у ньому його колишньої дружини, яка фактично у цій квартирі не проживає. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі Закон №1382-IV). Так, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (стаття 41 Конституції України та частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України). Згідно з положеннями частини 1 статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Приписами частини 1 статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Водночас, згідно з положеннями частини 2 статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Стаття 7 Закону №1382-IV визначає, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно з статтею 11 Закону №1382-IV орган реєстрації здійснює реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведеного учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] . Відповідачі у справі [PERSON] є його колишньою дружиною, яка має зареєстроване місце проживання у цій квартирі, однак у ній не проживає більше року. Надаючи оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що відповідач має зареєстроване місце проживання у відповідній квартирі. Водночас, вона не проживає за вказаною адресою, оскільки проживає в дачному будинку в ОСМ «Прибрежне», що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами. Суд звертає увагу на те, що відповідач, проживаючи в дачному будинку в ОСМ «Прибрежне», не проявляла інтересу до житла, у якому має зареєстроване місце проживання. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні. При цьому, суд враховує матеріальний стан позивача, який самостійно несе тягар утримання майна. Відтак, з огляду на тривалий строк, який відповідач відсутня у спірному житлі та відсутність будь-яких поважних причин такої відсутності, тому суд доходить переконання, що відповідач втратила право на користування цим житлом в силу приписів частини 2 статті 405 ЦК України. При визнанні судом особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, юридичним наслідком є зняття цієї особи з реєстраційного обліку за адресою зазначеного житла. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 321, 391, 401, 403, 406 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved