Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області в інтересах малолітньої дитини: [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду з позовом до [PERSON], треті особи: Дергачівська місцева прокуратура, управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації 13 грудня 2016 року було розглянуто клопотання служби у справах дітей райдержадміністрації щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. До служби у справах дітей райдержадміністрації 17.11.2016 року надійшло повідомлення від служби у справах дітей Шевченківського району Департаменту праці та соціальної політики управління служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області, щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO], який з 28.10.2016 та по теперішній час перебуває в комунальному закладі Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія» за їх клопотанням на підставі заяви матері громадянки [PERSON], оскільки матір не мала змоги самостійно займатися вихованням сина. Батько дитини громадянин [PERSON] [INFO] помер. До смерті громадянина [PERSON], малолітня дитина [PERSON], [INFO], останнім часом, мешкав з ним за адресою: [ADDRESS], та знаходився повністю на його утриманні та вихованні. Матір вихованням та утриманням дитини не займалась, дитиною не цікавилася. З інформації комунального закладу Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія» відомо, що громадянка [PERSON] відвідувала малолітнього сина [PERSON], [INFO], лише двічі, а саме з початку влаштування до дитячого закладу і більше не відвідувала та не цікавилася станом здоров'я та успіхами малолітнього сина. Враховуючи те, що [PERSON], [INFO], не відвідує матір та ним не цікавиться, керівництво комунального закладу Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія» просить вирішити подальшу долю дитини. Малолітня дитина [PERSON], [INFO], не перший рік перебуває на обліку служби у справах дітей Шевченківського району Департаменту праці та соціальної політики управління служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області, оскільки за життя батько дитини хворів, у зв'язку з чим, він також влаштовував сина до комунального закладу Харківський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей «Гармонія». Попередньо дитина перебувала в центрі з 23.02.2016 року по 11.10.2016 року. Матір дитини громадянка [PERSON] за місцем реєстрації фактично не мешкає. За адресами, які вона зазначає в своїх зверненнях до служби у справах дітей Шевченківського району Департаменту праці та соціальної політики управління служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області, факти її проживання не підтверджувалися. До служби у справах дітей райдержадміністрації та служби у справах дітей Шевченківського району Департаменту праці та соціальної політики управління служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області з заявами про повернення дитини на виховання [PERSON] не зверталась. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини вважають за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав. Представник позивача служби у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації Харківської області у судове засідання не з'явилася, у поданій до суду заяві не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про поважні причини неявки суду не повідомила. Таким чином, суд вважає, що відповідач ухиляється від явки в суд, тому справу можливо розглянути за її відсутністю в заочному судовому засіданні. Представник третьої особи - Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в судовому засіданні позов підтримав. Представник третьої особи - управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суду не повідомив, про слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Тому суд розглядає справу за їх відсутності. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Як вбачається з матеріалів справи на засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації 13 грудня 2016 року було розглянуто клопотання служби у справах дітей райдержадміністрації щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. До служби у справах дітей райдержадміністрації 17.11.2016 року надійшло повідомлення від служби у справах дітей Шевченківського району Департаменту праці та соціальної політики управління служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області, щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO], який з 28.10.2016 та по теперішній час перебуває в комунальному закладі Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія» за їх клопотанням на підставі заяви матері громадянки [PERSON], оскільки матір не мала змоги самостійно займатися вихованням сина. Батько дитини громадянин [PERSON] [INFO] помер. До смерті громадянина [PERSON], малолітня дитина [PERSON], [INFO], останнім часом, мешкав з ним за адресою: [ADDRESS], та знаходився повністю на його утриманні та вихованні. Матір вихованням та утриманням дитини не займалась, дитиною не цікавилася. З інформації комунального закладу Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія» відомо, що громадянка [PERSON] відвідувала малолітнього сина [PERSON], [INFO], лише двічі, а саме з початку влаштування до дитячого закладу і більше не відвідувала та не цікавилася станом здоров'я та успіхами малолітнього сина. Враховуючи те, що [PERSON], [INFO], не відвідує матір та ним не цікавиться, керівництво комунального закладу Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія» просить вирішити подальшу долю дитини. Малолітня дитина [PERSON], [INFO], не перший рік перебуває на обліку служби у справах дітей Шевченківського району Департаменту праці та соціальної політики управління служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області, оскільки за життя батько дитини хворів, у зв'язку з чим, він також влаштовував сина до комунального закладу Харківський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей «Гармонія». Попередньо дитина перебувала в центрі з 23.02.2016 року по 11.10.2016 року. Матір дитини громадянка [PERSON] за місцем реєстрації фактично не мешкає. За адресами, які вона зазначає в своїх зверненнях до служби у справах дітей Шевченківського району Департаменту праці та соціальної політики управління служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області, факти її проживання не підтверджувалися. До служби у справах дітей райдержадміністрації та служби у справах дітей Шевченківського району Департаменту праці та соціальної політики управління служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області з заявами про повернення дитини на виховання [PERSON] не зверталась. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Дергачівської райдержадміністрації та винесено рішення, на підставі якого підготовлено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] у відношенні її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення батьків від виховання дитини, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення батьків до своїх батьківських обов'язків. Відсутність батьківської турботи по відношенню до своїх дітей суперечить нормам статей 150,155 Сімейного кодексу України та статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», де чітко визначено, що батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх духовний та моральний розвиток, навчання. Створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, готувати їх до самостійного життя. Відповідно до ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Згідно п.2 ст.164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, є однією з підстав позбавлення батьківських прав. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Пленум Верховного Суду України в п.16 своєї постанови №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», роз'яснив судам, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача про стягнення аліментів, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Пленум Верховного Суду України в п.17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням всіх обставин справи, стану здоров'я та матеріального становища дитини та платників аліментів, доводів сторін, суд визначає розмір аліментів у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до їх повноліття, починаючи з дня подачі позову. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору та у позовній заяві об'єднав вимоги майнового та немайнового характеру. Згідно п.п.1.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Згідно п.п.1.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою: 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.12 своєї постанови №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснив судам, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону №3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. Таким чином, у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір за двома позовними вимогами немайнового та майнового характеру. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Оскільки відповідач по справі повністю ухиляється від виховання та забезпечення своєї неповнолітньої дитини, то суд вважає за можливе позов задовольнити, позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні сина [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення нею повноліття на користь опікуна, батьків, вихователів, прийомних батьків або державного дитячого закладу (в залежності від форми влаштування дитини). На підставі ст.ст.150, 155, 164, 165, 180, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved