Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Гребенюк О.С. звернувся 13.09.2021 до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості станом на 31.07.2021 у розмірі 15 566 грн. 27 копійок за кредитним договором №б/н від 26.04.2007 року та понесених судових витрат у розмірі 2270 грн. (а.с. 1-40). У позові представник позивача вказує, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг та підписала заяву № б/н від 26.04.2007 року. При цьому сторони керувалися положеннями ч.1 ст. 634 ЦК України щодо укладення договору приєднання. Зазначає, що відповідач підписуючи анкету-заяву підтвердила свою згоду на те, що вона разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. На підставі цього, банком було відкрито кредитний рахунок з початковим кредитним лімітом, який в подальшому збільшився до 3200 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.3.2 та 3.3 Договору, на підставі яких Клієнт дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Вказує, що банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами та умовах Договору та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язувалася здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу,передбаченому Договором. Таким чином, у порушення п.6.5 Договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за договором не виконав, хоча ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. [PERSON] порушила зобов`язання за кредитним договором та з врахуванням внесених коштів на погашення заборгованості остання, станом на 31.07.2021 року має заборгованість 15 566 гривень 27 копійок, яка складається з наступного: 3022,56 гривень заборгованість за тілом кредиту; 10843,21 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками та 1700,50 гривень нарахована пеня. З посиланням на відповідні правові норми та докази, зважаючи на те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПРИВАТБАНК», представник позивача просить суд стягнути з відповідача частину суми заборгованості у сумі 13 896,00 гривень (3022,56 гривень заборгованість за тілом кредиту, 10843,21 гривень - заборгованість за простроченими відсотками та 30,23 гривень нарахована пеня). Крім того, просить стягнути з відповідача і понесені банком судові витрати у справі, у сумі 2 270 грн. Відповідачем відзиву на позовну заяву до суду не подано. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана позовна заява передана 13 вересня 2021 року на розгляд судді Мінів О.І. (а.с.42). Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2021 року, після отримання судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи відповідача по справі, було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, з викликом сторін, призначено судове засідання на 15 листопада 2021 року, яке відкладено на 18 листопада 2021 року. У зв`язку із неявкою відповідача, останню повідомлено про виклик до суду, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (а.с.45,49). У судове засідання 01 грудня 2021 року, представник позивача не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В доданому до позовної заяви клопотанні, просить суд розглянути цивільну справу за його відсутності та задовольнити позов. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.40). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Заяв чи клопотань від неї не надходило. Відзиву на позов остання не подала. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України, про що постановлено відповідну ухвалу. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що згідно копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 26.04.2007 року (а.с. 17) між ПАТ КБ «ПриватБанк», яке 21.05.2018 змінило своє офіційне найменування на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, згідно умов якого відповідач отримала кредит на платіжну картку. Зазначений документ, підписаний відповідачем, містить посилання на те, що особа, яка підписала документ погоджується на те, що ця заява з пам`яткою клієнта, умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, складає Договір надання банківських послуг. Вказані документи, надані на ознайомлення, шляхом розпечатування їх екземплярів із відповідного сайту банку. Також суду надано копію Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» з прикладами розрахунку суми плати за користування кредитними коштами (а.с.4). До позовної заяви банк додав також копію примірника «Умов та Правил надання банківських послуг», де зазначені умови та привила виконання взятих на себе клієнтом зобов`язань, а також права та обов`язки банку, права та обов`язки клієнта, відповідальність сторін та інші умови кредитування, а також Про внесення змін в договірну базу по платіжним картам, затвердженого наказом №906 С-169 від 2006. (а.с.18-27). Також суду надано копію Довідки, яка підтверджує надання [PERSON] кредитних карток та копію Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , відповідно до якої вперше, зі стартом карткового рахунку 28.04.2007 року остання отримала кредитний ліміт 3 000 грн., який в подальшому змінювався, а 30.10.2019 року зменшений до 0 (а.с. 15, 16). Крім цього, представником позивача долучено копію паспорта відповідача [PERSON] , яка завірена підписом останньої (а.с.28-30). Також суду надано копію виписки по рахунку [PERSON] з даними про усі операції (а.с.9-14). Із розрахунків заборгованості за кредитним договором без номеру від 26.04.2007 (а.с. 4-8) встановлено, що відповідач [PERSON] станом на 31.07.2021 року має заборгованість 15 566 гривень 27 копійок, яка складається з наступного: 3022,56 гривень заборгованість за тілом кредиту; 10843,21 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками та 1700,50 гривень нарахована пеня. Заборгованість до стягнення: 13 896,00 гривень (3022,56 гривень заборгованість за тілом кредиту, 10843,21 гривень - заборгованість за простроченими відсотками та 30,23 гривень заборгованості по пені). Також суду надано копію документів, що підтверджують повноваження представника та про реєстрацію Банку (а.с. 31-36). Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч.4 ст.42 Конституції України держава захищає права споживачів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Тобто, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Мотиви з яких виходив суд. Так, з наданих представником позивача та досліджених судом доказів установлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг та підписала заяву № б/н від 26.04.2004 року. При цьому сторони керувалися положеннями ч.1 ст. 634 ЦК України щодо укладення договору приєднання. Відповідач підписуючи анкету-заяву підтвердила свою згоду на те, що вона разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. На підставі цього, банком було відкрито картковий рахунок з початковим кредитним лімітом, який в подальшому збільшився до 3200 грн. Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 3.2,3.3 Договору, на підставі яких Клієнт дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт надає Банку право будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами та умовах Договору та в межах встановленого кредитного ліміту. Поряд із вищезазначеним, судом встановлено, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором без номеру від 26.04.2007 встановлено, що відповідач [PERSON] станом на 31.07.2021 року має заборгованість 15 566 гривень 27 копійок, яка складається з наступного: 3022,56 гривень заборгованість за тілом кредиту; 10843,21 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками та 1700,50 нарахована пеня. При цьому, позивачем заявлена вимога про стягнення не усієї суми заборгованості, а лише її частини, а саме: 13\~896,00\~гривень (3022,56\~гривень \~заборгованість за\~тілом кредиту,\~ 10843,21\~гривень -\~заборгованість за\~простроченими відсотками\~та 30,23\~гривень - заборгованості по пені). Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Згідно п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року №75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку Отже, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, якій суд повинен надати належну оцінку. Подібного за змістом висновку дійшов ВС у постанові від 16.09.2020 року, справа №200/5647/18. До матеріалів справи приєднано виписку по особовому рахунку [PERSON] станом 31.07.2021, де вказано рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, всі операції з картковим рахунком з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції. Спростування наведених висновків та розрахунків заборгованості, які надав Банк, відповідачем не здійснено. Дослідивши матеріали справи суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved