Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 02 червня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, в якій просить припинити з нього стягнення аліментів, на підставі виконавчого листа по справі №215/4341/19, виданого Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області 20.12.2019, оскільки донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з ним та перебуває на його утримані. В обґрунтування своєї позовної заяви позивач [PERSON] вказує, що з відповідачем по справі перебував у фактичних шлюбних відносинах. Від даних відносин у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . На підставі виконавчого листа №2-211, виданого 25.02.2009 Жовтоводським міським судом, з нього на користь відповідача стягувались аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18.11.2019 у справі №215/4341/19 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, зменшено розмір аліментів з 1/4 до 1/6. Починаючи з 03.04.2021 їх спільна донька [PERSON] , почала проживати разом з ним та його родиною за адресою: [ADDRESS] . Наразі, вирішується питання щодо зміни місця навчання дитини, а саме з м. Жовті Води до м. Кривого Рогу. З 03.04.2021 по 31.05.2021 донька закінчує навчання дистанційно за спільною заявою батька та матері. Всі витрати на її утримання здійснюються лише ним. Відповідач не бере участь в матеріальному утриманні їх спільної дитини, тому стягнення аліментів на її користь для утримання доньки, яка проживає разом з ним, суперечить нормам сімейного законодавства, у зв`язку з чим він звернувся до суду. Заяви, клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду відзив, в якому позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просить суд розглядати справу у її відсутності. Представник третьої особи Тернівський відділ ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 10-30 год. 11.08.2021, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 11.08.2021 справу знято з розгляду до 12-00 год. 28.09.2021, у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.12.2017, виданого Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 278, 29.07.2007 народилася [PERSON] , у відомостях про батьків зазначено: мати [PERSON] , батько [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18.11.2019 у справі №215/4341/19 та виконавчого листа, виданого 30.12.2019 Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області, зменшено розмір аліментів, що стягуються із [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , за рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25.02.2009, справа №2-211/2009 з 1/4 частини х усіх видів заробітку (доходу) відповідача до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, почавши стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили до повноліття дитини (а.с. 6-7, 12). Згідно довідки №177 від 26.05.2021 КЗШ І-ІІІ ступенів №61, [PERSON] дійсно буде навчатися у 9-Б класі КЗШ І-ІІІ ступенів №61 Криворізької міської ради Дніпропетровської області при наданні усіх необхідних документів (а.с. 9). Згідно заяви [PERSON] , проти якої не заперечувала [PERSON] , директору Жовтоводського ліцею, в якій просить з 11.05.2021 організувати дистанційне навчання для його доньки, учениці 8-А класу, [PERSON] , у зв`язку зі зміною місця проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до акту від 26.05.2021, який підписаний мешканцями будинку [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , з 03.04.2021, разом з батьком [PERSON] , [INFO] , та його родиною (а.с. 11). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позов задовольнити. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину - найважливіший обов`язок матері і батька. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2 ст. 188 СК України встановлено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати аліментів. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати аліментів можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати аліментів на підставі судового рішення. Отже, чинним законодавством України передбачено обов`язок брати участь в утриманні дитини того з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, у ст. 192 СК України вказано на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 51 Конституції України та ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ст. 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. Європейський суд з прав людини у рішенні «М.С. проти України» повторює, що існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї того, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси (справа «Нойлінгер і Шурук», №41615/07, 6 липня 2010 року, і «Х проти Латвії», заява №27853/09, ЄСПЛ 2013 р.). Найкращі інтереси дитини, залежно від їхнього характеру і серйозності, можуть переважати інтереси батьків (справа «Сахін проти Німеччини», заява №30943, ЄСПЛ 2003 VІІІ). Так, судом встанволено, що змінився сімейний стан позивача, оскільки донька, на утримання якої, згідно рішення суду від 18.11.2019, стягуються з позивача аліменти, проживає разом з [PERSON] , та він щомісячно сплачує аліменти на її утримання відповідачці, які остання не використовує за цільовим призначенням, тому припинив існувати обов`язок зі сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , та враховуючи, що відповідач визнала позов, суд вважає можливим позов задовольнити, та припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь відповідача, які стягуються відповідно до рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18.11.2019. Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні вимоги містяться у ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Крім того, згідно з нормами ч.1 ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнала позов, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору сплаченого ним при поданні позову, що складає 454,00 грн., а інша частина в розмірі 454,00 грн., відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі\~ст.ст. 141, 180, 182, 183 Сімейного Кодексу\~України та\~

Outcome: approved