Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Скаржник звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Оболонськго районного відділу державної виконавчої служби м. Києва. Скарга мотивована тим, що постановою Оболонського РВ ДВС м. Києва ВП №50999562 від 28.10.2016 до МТСБУ надійшла постанова, якою повернуто виконавчий лист №523/1150/13, виданий Оболонським районним судом м. Києва 06.07.2009 стосовно стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 6008,94 грн. Причина повернення виконавчого листа - відсутність у виконавчому документі інформації про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника. У зв'язку з тим, що вказана інформація відноситься до категорії конфіденційної, МТСБУ не володіє інформацією про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника, а тому вказану інформацію не було надано в додатках до позовної заяви. Згідно з спільним наказом ДПС України та ДСА України №30/44 від 26.02.2013 «Про затвердження Порядку надання судам загальної юрисдикції інформації про реєстраційні номери облікових карток платників податків боржників та стягувачів» судами здійснюються запити до Державної податкової служби України через Адміністратора автоматизованої системи документообігу суду для отримання інформації про індивідуальний номер боржника. Оскільки вказану інформацію не було надано суду вона не була зазначена у виконавчому листі. В заяві про відкриття виконавчого провадження МТСБУ зазначало, що постановою у справі №6-62цс14 від 25.06.2014 Верховний суд України також звертає увагу на право державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадови їх осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі і конфіденційну. Статтею та 4 та 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вичерпний перелік підстав за наявності яких державний виконавець повертає виконавчий документ стягувачу. Таким чином, відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Посилаючись на наведене, просить суд визнати дії державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Києва щодо винесення постанови ВП №50999562 від 28.10.2016 про повернення виконавчого документу неправомірними; скасувати постанову державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Києва Чорного В.В., видану за виконавчим листом №523/1150/13, виданого Оболонським районним судом м. Києва 06.07.2009 стосовно стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 6008,94 грн.; зобов'язати державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Києва Чорного В.В. відкрити виконавче провадження. У судове засідання учасники справи не з'явились. Представник стягувача направила до суду заяву з проханням розглядати скаргу без їхньої участі. Оболонський РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві подали до суду заяву з проханням проводити розгляд скарги без участі їхнього представника, вирішення скарги залишають на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Оболонським районним судом м. Києва 06.07.2009 видано виконавчий лист №2-4610/08 про стягнення з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України на відшкодування шкоди 4927,94 грн. та 1081,00 грн., а всього 6008,94 грн. (а.с. 5). Як вбачається із заяви МТСБУ звернулось до ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві 27.04.2016 з проханням прийняти до виконання виконавчий лист №2-4610/08 від 06.07.2009 про стягнення з [PERSON] на користь МТСБУ 6008,94 грн. (а.с. 6). 27.10.2016 на адресу МТСБУ направлено Оболонським РВ ДВС м. Києва копію постанови державного виконавця про повернення виконавчого документу від 28.10.2016, винесену у ході виконання виконавчого листа №2-4610/08 від 06.07.2009, що видав Оболонський районний суд м. Києва (а.с. 7). Як вбачається з постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №50999562 від 28.10.2016 старшим державним виконавцем Оболонського РВ ДВС м. Києва Чорним В.В. виконавчий лист №2-4610 виданий 06.07.2009, виданий Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь МТСБУ суму боргу 6008,94 грн. повернуто стягувачеві. Виходом державного виконавця за адресою місця проживання боржника не розшукано у зв'язку з чим перевірити його майновий стан не виявилось можливим. Встановити місце роботи боржника неможливо, оскільки у виконавчому документі відсутні відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника. Виконавчий лист повернуто на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Стаття 1 Закону України «При виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно з ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. За приписами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені права виконавця під час здійснення ним виконавчого провадження, зокрема, виконавець має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; у разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу ; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів та ін. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 37 Закон Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника). На неодноразові запити суду надати належним чином завірену копію виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа №2-4610/08, виданого Оболонським районним судом м. Києва 06.07.2009, Оболонський РВ ДВС м. Києва ГТ УЮ у м. Києві відповіді не надали. Доказів на спростування наведених обставин старший державний виконавець Оболонського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві Чорний В.В. не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Таким чином, враховуючи, що старшим державними виконавцем не виконані обов'язки та не вжиті всі можливі заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку про визнання незаконними дій старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Чорного В.В. при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.10.2016 та необхідність скасувати дану постанову. Відповідно до ч.1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або припинення виконавчого провадження визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. Отже, враховуючи те, що скасування постанови старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чорного В.В. про повернення виконавчого документа стягувачу (виконавче провадження № 50999562) від 28.10.2016 є підставою для відновлення виконавчого провадження, то вимоги скарги щодо зобов'язання відкрити виконавче провадження не підлягають задовленню. З викладеного,

Outcome: partial