Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до Бібрської міської ради Львівської області (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділ у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, в якій просить визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю III-ЛВ №015450, виданий [PERSON] Соколівською сільською радою Жидачівського району Львівської області від 14.02.2002. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що 09.07.2001 позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом Серії АЕА №743667 після смерті [PERSON] , відносно Ѕ частини спадкового майна, а саме: відносно права на земельну частку (пай) площею 2,37 умовних кадастрових гектари, розташовану на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області. Зазначене свідоцтво зареєстроване в реєстрі за №1033. На підставі вищевказаного свідоцтва внесено зміни в Книгу реєстрації сертифікатів у зв`язку із передачею права на земельну частку (пай) на право у спадщині до Ѕ від площі та зареєстрований сертифікат серії ЛВ №15113 від 10.07.2001 на спадкоємицю [PERSON] . Реєстраційний номер 620. Площа земельної ділянки Ѕ від 2,37 умовних кадастрових гектари. На громадянку [PERSON] зареєстрований Державний акт серії III ЛВ №015450 від 14.02.2002. Реєстраційний номер 285. Площа земельної ділянки - 0,7700 га. Під час виготовлення вищевказаного Державного акту сталася помилка, а саме: помилково вказані земельні ділянки та площі, що згідно проекту роздержавлення відносилися до [PERSON] - мешканки с. П`ятничани, а не [PERSON] - мешканки с.Ходорківці, яка була матір`ю позивачки. Саме тому в описі меж земельних ділянок вказані мешканці с. П`ятничани ( [PERSON] , [PERSON] ). Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просить суд позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представнику третьої особи у судове засідання повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, правом на подання пояснень не скористався. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання за їх відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.25), заяву про виклик свідків (а.с.30). Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.24). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 20.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.17-18). Ухвалою від 23.06.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.26-27). Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, показання свідка, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.03.1995, [PERSON] померла [INFO] в с. Ходорківці Жидачівського району Львівської області (а.с.7). Згідно з Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 09.07.2001, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] у розмірі Ѕ частини спадкового майна (а.с.8). Згідно з Державним актом на право власності на землю серії ІІІ-ЛВ №015450 від 14.02.2002, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.07.2001, реєстр.№1033 передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,77 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Соколівської сільської ради і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №285. У Плані зовнішніх меж земельної ділянки, який є невід`ємною частиною цього акта, зазначено суміжних землекористувачів [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Довідкою відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 17.12.2020, встановлено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Соколівській сільській раді зареєстрований сертифікат серії ІІІ-ЛВ №6254 від 30.05.1997 на [PERSON] . Реєстраційний №582. Площа земельної ділянки - 1,85 умовних кадастрових гектарів. Цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Місце проживання власника середньої земельної частки с. П`ятничани. Підстава для видачі сертифіката: розпорядження Голови Жидачівської районної державної адміністрації від 13.05.1997 №281. Державні акти на право приватної власності на землю взамін вищевказаного сертифіката не видавались (а.с.11). Відповідно до відповіді Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області №183/02-20 від 08.12.2020 на адвокатський запит, в с. П`ятничани Жидачівського району Львівської області не проживала [PERSON] , а проживала [PERSON] за адресою: [ADDRESS] до дня смерті, яка наступила [INFO] , актовий запис №5 від 01.02.1997, свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с.12). Витягом зі Спадкового реєстру №63446268 встановлено, що після смерті [PERSON] спадкові справи не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.13). У технічній документації по передачі земельних часток (паїв) і видачі Державних актів на право приватної власності на землю громадянам Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, наявні списки пайовиків та розміри земельних часток (паїв), у якому значиться [PERSON] , жителька с. Ходорківці (а.с.36-38). Довідкою ВК Бібрської міської ради від 21.10.2021 №193, встановлено, що згідно технічної документації по передачі земельних часток (паїв) і видачі Державних актів на право приватної власності на землю громадянам Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, померлій [PERSON] видано земельну частку (пай) в с. Ходорківці (сертифікат серія ЛВ 6234 від 30.05.1997) площею 2,37 га за №382. Сусідами по списку громадян, власників сертифікатів на земельну частку (пай), яким погоджено передачу земельних ділянок для ведення товарного с/г виробництва по ССП ім. Л.Українки Соколівської сільської ради Жидачівського району, є [PERSON] за №383 і [PERSON] за №381 (а.с.39). З довідки ВК Бібрської міської ради від 25.10.2021 №200, вбачається, що згідно технічної документації по передачі земельних часток (паїв) і видачі Державних актів на право приватної власності на землю громадянам Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області померлій [PERSON] видано земельну частку (пай) в с. П`ятничани (сертифікат серія ЛВ 6254 від 30.05.1997) площею 1,85 га за №528. Сусідами відповідно по списку громадян, власників сертифікатів на земельну частку (пай), яким погоджено передачу земельних ділянок для ведення товарного с/г виробництва по ССП ім. Л.Українки Соколівської сільської ради Жидачівського району, є [PERSON] за №527 і [PERSON] за №529 (а.с.40). Свідок [PERSON] надала суду показання, за змістом яких [PERSON] була мешканка села Ходорківці і їй була виділена земельна ділянка. Начальник Західного Бугу на місці виявив, що її пай менший і документ зроблено не на ту земельну ділянку. Суміжні землекористувачі не ті і земельна ділянка, на яку видано державний акт знаходиться в селі П`ятничани. У Книзі роздержавлення зазначені зовсім інші сусіди. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю правового акта державного органу - Державного акта на право приватної власності на землю, який не відповідає законові і порушує права позивачки як власника. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Земельного кодексу України (далі - ЗК України). Так, нормою частин 2 та 4 статті 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Відповідно до статті 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Якщо інше не встановлено законом, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно з положеннями частин 1 та 2 статті 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Нормою частини 1 статті 155 ЗК України встановлено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.07.2001 позивачці [PERSON] передану у приватну власність земельну ділянку площею 0,77 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Соколівської сільської ради і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що оформлено відповідний Держаний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №6254 від 30.05.1997. У Плані зовнішніх меж цієї земельної ділянки суміжними землекористувачами зазначено [PERSON] та [PERSON] . Сторона позивача, аргументуючи обґрунтованість поданого позову, покликається на те, що позивачці помилково видано відповідний Держаний акт на земельну ділянку, яка їй не виділялася. Надаючи оцінку аргументам сторони позивача, суд вважає такі обґрунтованими та підтверджені належними, допустимими і достатніми доказами. Так, з наявних досліджених судом доказів вбачається, що матері позивачки [PERSON] , жительці села Ходорківці, було видано сертифікат на земельну частку (пай) серії ЛВ №6234 від 30.05.1997 площею 2,37 умовних кадастрових гектари, розташовану на території Соколівської сільської ради, який зареєстрований за №562. Водночас, згідно із записами у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Соколівській сільській раді, наявний зареєстрований за №582 сертифікат серії ЛВ №6254 від 30.05.1997 на земельну частку (пай) площею 1,85 га на ім`я [PERSON] , яка проживає у селі П`ятничани. Таким чином, має місце реєстрація двох сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Соколівській сільській раді - за реєстраційним №562 на ім`я [PERSON] , яка проживає у селі Ходорківці та за реєстраційним №582 на ім`я [PERSON] , яка проживає у селі П`ятничани. Суд зауважує, що у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №015450 розмір земельної ділянки зазначений 0,77 га, що є явно меншим від розміру земельної ділянки, на яку [PERSON] має право. Крім цього, суд звертає увагу на суміжних землекористувачів, які зазначені у Плані зовнішніх меж земельної ділянки Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №015450, один з яких - [PERSON] є суміжним землекористувачем саме жительки села П`ятничани [PERSON] . Дійсні суміжні землекористувачі жительки села Ходорківці [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] у зазначеному вище державному акті взагалі не зазначені. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що на ім`я [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №015450, у якому помилково вказано земельну ділянку, право на яку належить іншій особі, відтак такий акт не відповідає законові та порушує права позивачки щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, тому його слід визнати недійсним. На підставі статей 373, 393 Цивільного кодексу України, статей 152, 155 Земельного кодексу України та

Outcome: approved