Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі ПАТ «Альфа-Банк») звернулось до суду з вказаним позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 490076156 від 10.06.2008 року в сумі 170075,22 грн., а також судового збору у розмірі 1700 грн. 75 коп. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 10.06.2008 року укладено кредитний договір № 490076156, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 55610,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,5 % на рік номінальна процентна ставка. У порушення кредитного договору та діючого законодавства позичальник не виконав зобов'язання за цим договором, внаслідок чого станом на 16.10.2013 року виникла заборгованість в сумі 170075,22 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 50713,22 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 27577,10 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 5894,66 грн., а також пеня - 85890,24 грн. В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника, яким є [PERSON], що випливають з основного договору, відповідно до ст.. 553 ЦК України, 10.06.2008 року позивач та [PERSON], уклали договір поруки № 490076156-П. Відповідно до умов договору поруки відповідач як поручитель поручається за виконання Позичальником обов'язків, що виникли на підставі Основного боргу або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до умов договору поруки, поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і боржник. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за його відсутності з постановленням заочного рішення по справі в разі неявки відповідача згоден. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 10.06.2008 року укладено кредитний договір № 490076156, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 55610,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,5 % на рік номінальна процентна ставка. У порушення кредитного договору та діючого законодавства позичальник не виконав зобов'язання за цим договором, внаслідок чого станом на 16.10.2013 року виникла заборгованість в сумі 170075,22 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 50713,22 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 27577,10 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 5894,66 грн., а також пеня - 85890,24 грн. В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника, яким є [PERSON], що випливають з основного договору, відповідно до ст.. 553 ЦК України, 10.06.2008 року позивач та [PERSON], уклали договір поруки № 490076156-П. Відповідно до ст.. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до умов договору поруки відповідач як поручитель поручається за виконання Позичальником обов'язків, що виникли на підставі Основного боргу або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до умов договору поруки, поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику/ грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку , що встановлені договором. Статтею 1052 Цивільного Кодексу України передбачено, що у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язаннь, встановлених законом. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та сума заборгованості за кредитним договором № 490076156 від 10.06.2008 року в сумі 170075,22 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 грн. 75 коп., сплачені останнім при поданні позовної заяви до суду.

Outcome: approved