Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Рішенням Старобешівського районного суду Донецької області від 12 грудня 2013 року встановлено факт мешкання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON], [INFO], починаючи з 01 січня 2005 року до моменту смерті останнього - [INFO]. Визнано за [PERSON] право на спадкування разом із спадкоємцями другої черги після смерті спадкодавця [PERSON] [INFO], який помер [INFO]. В апеляційній скарзі [PERSON] просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог позивачці, посилаючись на те, що рішення постановлено з грубим порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, задовольняючи позов суд не в повній мірі дослідив всі обставини по справі, на її думку [PERSON] не має права на спадкування разом із спадкоємцями другої черги після смерті [PERSON], на її думку позивачка не довела факту опікування та матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та факт перебування спадкодавця у безпорадному стані, внаслідок якого останній потребував стороннього догляду і не міг самостійно забезпечувати умови свого життя. Позивачка [PERSON] звернувшись в суд із вказаним позовом зазначила, що починаючи з 1 січня 2005 року мешкала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з гр. [PERSON] [INFO], до його смерті - [INFO], проживала у квартирі останнього за адресою [ADDRESS], що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 28 травня 2013 року, разом з померлим вела спільне господарство. [PERSON] останній час тяжко хворів, потребував постійного стороннього нагляду, ні дітей ні близьких родичів не мав, вона доглядала за ним, забезпечувала необхідним. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на дві квартири, що розташовані в селище Новий Світ, одна по [ADDRESS], друга по [ADDRESS]. Оскільки разом із померлим вона мешкала однією сім'єю більше ніж 5 років тому вважає, що є спадкоємцем четвертої черги на майно померлого, у зв'язку з чим звернулася до приватного нотаріуса Старобешівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, так як спадкоємцем другої черги на майно померлого є відповідачка [PERSON], яка є рідною сестрою померлого та заявила про своє право на спадщину. Вважає, що сестра померлого не цікавилася його життям, крім того зазначила, що на початку 2013 року [PERSON] тяжко захворів, у зв'язку з чим мав безпорадний стан, що підтверджується листом Старобешівської центральної районної лікарні, вона здійснювала за ним догляд, а тому просила суд встановити факт мешкання однією сім'єю без реєстрації шлюбу її та [PERSON], [INFO], починаючи з 01 січня 2005 року до моменту смерті останнього - [INFO], визнати за нею право на спадкування разом із спадкоємцями другої черги після смерті спадкодавця [PERSON] [INFO], який помер [INFO]. Заслухавши доповідача, представника відповідачки [PERSON] - [PERSON], який підтримав доводи апеляційної скарги та просив їх задовольнити, позивачку [PERSON], яка просила рішення суду залишити без змін, заперечуючи проти апеляційної скарги відповідачки, дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позову відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України за таких підстав: Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд першої інстанції обґрунтував своє рішення тим, що позивачка проживала з померлим однією сім'єю більше ніж 5 років, що підтверджено доказами, а враховуючи фізичний стан померлого та ряд хвороб, які він мав, прийшов до висновку про те, що [PERSON] з 4 січня 2013 року потребував постійного стороннього догляду, який йому надавала позивачка. Однак такі висновки суду є помилковими. Щодо висновків суду першої інстанції про право позивачки на спадкування разом із спадкоємцями другої черги після смерті спадкодавця [PERSON] [INFO], який помер [INFO] апеляційний суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хвору або каліцтво був у безпорадному стані. Як вбачається з матеріалів справи [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане виконкомом Новосвітської селищної ради Старобещівського району Донецької області, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, що належало покійному. З 04 січня 2013 року по 17 січня 2013 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні та потребував стороннього догляду, в період лікування догляд за хворим здійснювала [PERSON] В подальшому хворий спостерігався у сімейного лікаря за місцем свого проживання 18.01.2013 року, 25.01.2013 року, 29.01.2013 року, 08.04.2013 р. згідно даних в амбулаторній картці стан хворого періодично покращувався, з 08.04.2013 стан хворого важкий, [INFO] хворий помер. Вказані обставини підтверджуються листом Старобешівської центральної районної лікарні за № 01-09/639 від 12.07.2013 року /а.с. 12/. Однак наведені обставини та ряд хвороб [PERSON], як то: цироз печінки та післяінфарктний кардіосклероз, на які послався суд першої інстанції, не можуть бути належними доказами для визнання за позивачкою права на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, у даному випадку відповідачкою [PERSON], у розумінні вимог ч. 2 ст. 1259 ЦК України. Апеляційний суд вважає, що факт знаходження спадкодавця в похилому віці, наявність в нього тяжкої хвороби або каліцтва, перебування його у безпорадному стані підлягає доведенню з використанням належних доказів, зокрема рішенням МСЕК, яке по даній справі відсутнє. Крім того позивачка в обгрунтування своїх позовних вимог, не надала до суду доказів того, що вона протягом тривалого часу опікувалася за померлим, оскільки у лікарні померлий знаходився всього два тижні, потім спостерігався сімейним лікарем, що останній потребував допомоги та знаходився в безпорадному стані до 4 січня 2013 року, тоб-то до моменту потрапляння у лікарню, що вона матеріально забезпечувала померлого і її матеріальна допомога була основним засобом до існування померлого, надавала іншу допомогу як то: оплату комунальних послуг, придбання ліків, особистих речей для хворого, тощо. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька так і з боку матері. Наявність у померлого спадкоємців другої черги свідчить те, що 23 травня 2013 року із заявою про прийняття спадщини до органу нотаріату звернулася [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи та витягом про реєстрацію спадкової справи від 06.06.2013, спадкова справа № 54513560, номер у нотаріуса 44/2013 /а.с.37/, [PERSON] є сестрою покійного [PERSON], померлого [INFO], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 44/2013. Щодо висновків суду першої інстанції про встановлення факту мешкання позивачки однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], починаючи з 01 січня 2005 року до моменту смерті останнього - [INFO], апеляційний суд виходить з наступного: Відповідно д п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в порядку окремого провадження. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Приймаючи рішення про встановлення факту мешкання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] починаючи з 01 січня 2005 року до моменту смерті останнього - [INFO] суд послався на акт обстеження житлово - побутових умов від 28 травня 2013 року /а.с.13/, з якого вбачається, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] з 01 січня 2005 року по час смерті [PERSON] 13 травня 2013 року за адресою [ADDRESS] без реєстрації шлюбу, як цивільна дружина. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Із вказаного вище акту від 28 травня 2013 року не вбачається, що позивачка та померлий були пов'язані спільним побутом та мали взаємні права та обов'язки. Із акту обстеження житлово - побутових умов від 14 листопада 2013 року /а.с. 72/, підписаного тим же депутатом селищної ради Богомоловим В.Н., що і акт від 28 травня 2013 року /а.с.13/ вбачається, що померлий з 2001 року по 2013 рік проживав один за адресою [ADDRESS]. Показання свідків з боку позивачки - [PERSON], яка є донькою останньої, [PERSON] та [PERSON] про спільне проживання позивачки з померлим, на які послався суд, не підтверджуються та не узгоджуються з іншими доказами по справі. Таким чином позивачка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, не довела факту проживання з померлим однією сім'єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини та факту того, що тривалий час здійснювала опіку над померлим, матеріально його забезпечувала та надавала іншу матеріальну допомогу.

Outcome: dismissed