Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. Заявник [PERSON] подав до суду заяву, заінтересованою особою в якій зазначено [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований 18.12.2019 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області між ним та [PERSON] , яка перебуває у місцях позбавлення волі у ВК №63 с. Доброводи Збаражського району Тернопільської області. В обґрунтування заяви покликається на те, що 18.12.2019 він зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка в той час перебувала у Качанівській ВК №54 Харківської області. Дітей у них немає, спільного майна за час подружнього життя також не придбали. Згідно вироку Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 12.05.2016 [PERSON] визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України і їй призначено покарання у виді позбавлення волі терміном на десять років. Провідуючи відповідачку в колонії, він зрозумів що у них різні погляди на життя, абсолютно різні характери, різні погляди на сімейні цінності. Вважає, що вони різні люди, з різними світоглядами, не розуміють один одного, а тому кожне побачення закінчується непорозумінням і сварками. Збереження шлюбу суперечить його інтересам. Заінтересована особа правом на подання відзиву не скористалася. Заявник у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує, просить шлюб розірвати. Заінтересована особа у судове засідання повторно не з`явилася, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотання про розгляд справи за її відсутності чи про відкладення розгляду справи, або клопотання про проведення розгляду справи в режимі відеоконференції не подала. Заяви чи клопотання учасників справи. Заявником подано заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання заявлених вимог (а.с.23). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 14.05.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження (а.с.11-12). Ухвалою судового засідання від 12.08.2021 відкладено розгляд справи (а.с.21). Суд, з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу заявлених вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що заява підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Вироком Глухівсвького міськрайонного суду Сумської області від 12.05.2016, [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, і призначено їй покарання у виді 10 років позбавлення волі (а.с.6-7, 15-18). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18.12.2019 у відділі ДРАЦС по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №901. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини залишено без змін (а.с. 3). Зміст правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром заявника припинити шлюбні відносини з заінтересованою особою, яка засуджена до позбавлення волі. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України) та Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Так, згідно з положеннями частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Приписом частин 3 та 4 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 104 та 110 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу та право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Нормою частини 3 статі 293 ЦПК України встановлено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Дружина заявника [PERSON] засуджена до позбавлення волі. Заявник наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з викладеної ним у заявах позиції, а заінтересована особа, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, не висловила своєї позиції щодо заяви про розірвання шлюбу, відтак суд позбавлений можливості надати оцінку її аргументам. Суд зауважує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу, у тому числі до перебування у ньому, є неприпустимим. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам заявника, тому заяву слід задовольнити повністю. На підставі статей 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved