Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що протягом останніх кількох років стосунки з чоловіком розладилися, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично їхня сім`я припинила своє існування. Проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе та суперечить її інтересам. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 18 грудня 2018 року судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. 05 лютого 2019 року судом закінчено підготовче провадження по справі, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті. 21 лютого 2019 року провадження у справі зупинено, сторонам надано строк на примирення на два місяці. 28 березня 2019 року відновлено провадження у справі. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. В строк наданий на примирення вони не примирилися, на розірванні шлюбу наполягає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] » (а.с.54). Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю (а.с.55). Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 16 липня 1998 року сторони зареєстрували шлюб, після державної реєстрації шлюбу прізвища чоловіка та дружини « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про одруження (а.с.4). Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу розірвання шлюбу, які регулюються Сімейним кодексом України. Норми права, застосовані судом: Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ч. 1 ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Мотиви суду. Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позову. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження їхнього шлюбу суперечило б їхнім інтересам, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до квитанції № 0.0.1208321874.1 від 11.12.2018 року АТ КБ «Приватбанк» позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню сплачений судовий збір у вказаному розмірі. Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5,12,13,76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України. Суд

Outcome: approved