Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Стислий виклад заяви 23.12.2021 [PERSON] (далі [PERSON] , заявник) звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просила видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] (далі [PERSON] , заінтересована особа), [INFO] , жителя [ADDRESS] , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборони [PERSON] наближатись за 10 (десять) метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] та заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заява мотивована тим, що заявник потерпає від фізичного та психологічного домашнього насильства з боку свого чоловіка [PERSON] вже тривалий час. Це погрози, залякування, приниження і образи нецензурними словами, а також застосування фізичного насильства, в тому числі в присутності дітей. Протягом 2020 2021 років [PERSON] неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] . Незважаючи на заходи адміністративного впливу [PERSON] своєї поведінки не змінює і надалі продовжує вчиняти протиправні дії щодо заявниці. Побоюючись продовження домашнього насильства заявниця просила вжити дієвих заходів для її захисту. Позиція учасників провадження. У судовому засіданні [PERSON] уточнила заявлені вимоги, просила видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборони [PERSON] наближатись за 10 (десять) метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] . Додатково пояснила, що станом на день розгляду справи вони разом із [PERSON] не проживають, адже з метою збереження свого фізичного і психічного здоров`я вона вимушена проживати з дітьми у матері. Також зазначила, що прояви агресії з боку [PERSON] тривають майже постійно. Вона перебуває у страху за своє здоров`я і життя. Представники заявниці адвокат Чих\~О.В. у судовому засіданні заявлені вимоги про видачу обмежувального припису підтримала і просила їх задовольнити. Зокрема, висловила думку, що зібрано достатньо доказів протиправної поведінки [PERSON] , який систематично чинить відносно дружини психологічне, фізичне, економічне насильство. Існують ризики продовження такої поведінки і в майбутньому. З метою протидії домашньому насильству відносно заявниці, збереження фізичного і психологічного здоров`я останньої слід застосувати обмежувальний припис стосовно [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні не заперечив щодо видачі обмежувального припису. Пояснив, що конфлікт між ним та [PERSON] не виходить за межі побутових відносин без ознак домашнього насильства. Вважає, що підставою конфліктів є неналежна поведінка саме [PERSON] . Рух справи в суді. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.12.2021 (в день надходження заяви) відкрито провадження у справі, розгляд справи по суті призначено в межах 72 годин на 13:00 год 24.12.2021. За клопотання представника заявниці судове засідання було відкладено на 11:00\~год 28.12.2021. Справу розглянуто в порядку окремого провадження відповідно до вимог статті 350-1 Цивільного процесуального\~кодексу України (далі - ЦПК України). Фактичні обставини справи, встановлені судом. Заявник [PERSON] , [INFO] , та заінтересована особа [PERSON] , [INFO] , перебувають в шлюбі з 17.08.2016. Подружжя із дітьми проживало разом за адресою: [ADDRESS] . Протягом останнього місяця [PERSON] вимушено проживає у матері в смт. Люблинець. [PERSON] неодноразово зверталась на спец-лінію «102» до Ковельського РУП ГУНП у Волинській області відносно вчинення щодо неї неправомірних дій [PERSON] , зареєстрованих в Інформаційно-телекомунікаційній системі Інформаційного порталу Національної поліції (далі - ІТС ІПНП). Крім того, 13.11.2021 в ІТС ІПНП за № 18188 зареєстроване звернення зі служби «102» від екстреної медичної допомоги про те, що за адресою: [ADDRESS] , чоловік побив дружину, поводив себе агресивно та погрожує фізичною розправою; діагноз: забій м`яких тканин спини, параобітальна гематома правого ока. Згідно із витягом з єдиної інформаційної системи судової влади України у 2021 році до суду скеровано шість протоколів про вчинення [PERSON] адміністративних правопорушень пов`язаних з домашнім насильством. Постановами Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.07.2020 (справа №\~159/3404/20), від 11.09.2020 (справа №\~159/3439/20), від 16.08.2021 (справа №\~159/3532/21) та від 19.10.2021 (справа №\~159/5354/21) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 173-2 КУпАП. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зібрані у справі докази, оцінюючи докази, зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених вимог. Відповідно до статті 4 ЦПК України та статті 20\~Цивільного кодексу\~України (далі - ЦК України) кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. На підставі частини першої статті 13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 350-1\~ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4\~ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6\~ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Статтею 76\~ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Стаття 89\~ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина друга); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частина третя). Оцінивши докази у їх сукупності, врахувавши факти притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, суд дійшов висновку про наявність ризиків, щодо вчинення домашнього насильства, зокрема за місцем проживання заявниці. Зібрані у справі докази, на думку суду, свідчать про наявність психологічного насильства у вигляді принижень та залякувань, які чинить [PERSON] по відношенню до [PERSON] , та викликали у останньої побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість. За таких обставин, суд вважає, що заявник, як жертва домашнього психологічного насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Outcome: partial