Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

свої вимоги позивачі обгрунтовують тим, що житловий будинок з нижчевказаними господарськими будівлями і спорудами, що в смт.Отинія, по вул.Стефаника, 28, Коломийського району належали матері позивача [PERSON] та тітці позивача [PERSON] - [PERSON] на підставі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Останній також належали земельні ділянки площами 0,1500 га, 0,0753 га, 0,0723 га та 0,0507 га, призначені відповідно для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення підсобного сільського господарства, однак, вона не встигла за життя оформити право власності на них після смерті 17.07.2005 року свого чоловіка [PERSON], який заповів належне йому майно позивачу [PERSON] 09.12.2013 року померла [PERSON] Остання залишила заповіт, яким все своє майно заповіла позивачам в рівних частинах. 08.10.2014 року державним нотаріусом Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №317. Згідно з цим свідоцтвом позивачам належить по 1/2 частині спадкового майна [PERSON] Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із вищезазначеного житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами. Однак, вказаний державний нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначені земельні ділянки у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу (Державного акту на право приватної власності на землю), який би підтверджував право власності померлого [PERSON] на зазначені земельні ділянки. Позивачі зазначили, що оригінал Державного акту на право власності на вказані земельні ділянки втрачено. Тому вони просять визнати за ними в порядку спадкування право власності в рівних частинах на зазначені земельні ділянки. Позивачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, 23.11.2016 року вони звернулися до суду з письмовими заявами, в яких зазначають, що позовні вимоги підтримують та просять справу розглядати в їхній відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Селищний голова смт. Отинія 11.11.2016 року звернувся до суду з письмовою заявою, в якій вказує, що позовні вимоги цей відповідач визнає та просить справу розглядати без участі його представника . В звязку з неявкою в судове засідання вищевказаних учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтв про народження батьками позивача [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON], а батьками [PERSON] [PERSON] та [PERSON] (а.с.4,5). Свідоцтвом про шлюб, виданим 17.08.2006 року повторно, стверджується, що дошлюбне прізвище матері позивача - «Маланчук» (а.с. 9). Згідно із заповітом, посвідченим 04.07.2005 року державним нотаріусом Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за №74, [PERSON] заповів все своє майно [PERSON], тобто позивачу (а.с.14). Відповідно до заповіту, посвідченого 08.09.2009 року нотаріусом вказаної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №80, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON], тобто позивачам в рівних частинах (а.с.15). Згідно з даними свідоцтв про смерть серії І-НМ №009199 та серії І-НМ №180349, виданих відповідно 19.07.2005 року та 10.12.2013 року, батько позивача [PERSON] - [PERSON] помер 17.07.2005 року, а мати [PERSON] 09.12.2013 року в смт.Отинія Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 6,10). Відповідно до довідок №№3084, 229/02-36, виданих відповідно в серпні 2006 року та в травні 2014 року виконкомом Отинійської селищної ради Коломийського району, [PERSON] належав житловий будинок в смт.Отинія, по вул. Стефаника, 28, Коломийського району. На час смерті батька позивача [PERSON] в зазначеному будинку було зареєстроване місце проживання дружини померлого - [PERSON], а також [PERSON] та [PERSON] На час смерті матері цього позивача [PERSON] в цьому будинку було зареєстроване місце проживання онуків та правнуків померлої - [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.13,16). 16.11.2006 року державним нотаріусом Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину, зареєстроване в реєстрі за №902, про те, що спадкоємцем майна [PERSON] є його дружина [PERSON] Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з житлового будинку, господаських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: смт.Отинія, по вул. Стефаника, 28, Коломийського району ( а.с. 11). 08.10.2014 року державним нотаріусом вказаної нотаріальної контори [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину, зареєстроване в реєстрі за №317, про те, що спадкоємцями майна [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (по 1/2 частці спадкового майна). Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з житлового будинку, господаських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: смт.Отинія, вул. Стефаника, 28, Коломийського району (а.с. 7). Відповідно до наявної в справі копії Державного акту серії ІФ-07-02-2/000006 на земельну ділянку площею 0,3483 га, призначену для обслуговування жилого будинку і ведення особистого підсобного господарства, вбачається, що він виданий 27.12.1993 року на імя [PERSON] (а.с.18). Згідно з даними витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, виданого управлінням Держгеокадастру у Коломийському районі 05.08.2016 року, у вказаному Реєстрі містяться відомості про спірні земельні ділянки, право власності на які зареєстровано за [PERSON] на підставі вищевказаного Державного акту (а.с.19-30). Згідно з даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №214114308, виданого державним нотаріусом вказаної нотаріальної контори 08.09.2009 року, вказаного дня здійснено реєстрацію заповіту [PERSON], за номером у спадковому реєстрі - 48001296 (а.с.8). Судом встановлено, що листом №02-14/423 від 12.08.2016 року державним нотаріусом вищезазначеної державної нотаріальної контори відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності померлого [PERSON] на вищевказані земельні ділянки. [PERSON] була спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України, прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (а.с.17). Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до правил ч.4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за позивачами права власності на спірне майно. На підставі наведеного, ст.ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved