Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивачка) подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] , по 813 грн щомісячно, на [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1013 грн щомісячно, разом на п`ятьох дітей у сумі 4\~666,00 грн щомісячно, до досягнення дітьми 18 років. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що від спільного проживання у неї з відповідачем народилося п`ятеро дітей: донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Матеріальна допомога відповідача є недостатньою. У відповідача іншої сім`ї та аліментних зобов`язань немає. Сума аліментів розрахована виходячи з розміру 50% від прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку і всього становить 4\~666,00 грн. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У судовому засіданні позивачка уточнила (доповнила) прохальну частину позовної заяви та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на дітей у сумі 4\~666,00 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоч належним чином повідомлений про дату, час і місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Заяви, клопотання учасників справи. Позивачкою подано заяву про відкладення розгляду справи (а.с.26). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 01.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.15-16). Ухвалою судового засідання від 22.10.2020 відкладено розгляду справи (а.с.29). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/1122/19 відповідача [PERSON] (а.с.30, 31, 32). Суд, заслухавши пояснення позивачки, з`ясувавши обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвом про шлюб та свідоцтвами про народження (а.с.3, 5, 6, 7, 8, 9). Згідно з довідкою про склад сім`ї від 22.07.2019 діти зареєстровані разом з [PERSON] у [ADDRESS] (а.с.4). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» Так, утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України та стаття 180 СК України) Відповідно до положень частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з приписами частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім цього, суд враховує норми статей 8, 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» (26 квітня 2001 року № 2402-III), які передбачають право дітей на достатній життєвий рівень, рівність батьків у правах та обов`язках щодо дитини та права, обов`язки і відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилися донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою. Відповідач, як батько дітей, зобов`язаний їх утримувати, однак, належним чином цей обов`язок не виконує. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання дитини, створення для неї такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, покладено на обох батьків, а не на одного з них, і саме обоє батьків в рівній мірі зобов`язані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. Таким чином, зважаючи на те, що діти сторін проживають разом з матір`ю [PERSON] , а відповідач [PERSON] є їхнім батьком і на нього покладено однаковий з [PERSON] обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своїх дітей, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, тому суд доходить переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з огляду на вибір позивачкою способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі суд надає оцінку обґрунтованості визначеній позивачкою суми аліментів 4\~666,00 грн і зазначає, що сума аліментів позивачкою розрахована виходячи з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Водночас, прожитковий мінімуму для дитини відповідного віку нею враховано у розмірі, який існував станом на 30.06.2019 (для дітей віком до 6 років 1\~626,00 грн, для дітей віком від 6 до 18 років 2\~027,00 грн). Таким чином, суд констатує, що визначені позивачкою аліменти у твердій грошовій сумі 4\~666,00 грн є мінімально гарантованим розміром аліментів на п`ятьох дітей, при цьому станом на червень 2019 року. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також приписи статті 13 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову. На підставі статей 150, 180-182, 184 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved