Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Сокільницька сільська рада Пустомитівського району Львівської області звернулась з уточненим позовом до [PERSON] та Релігійної громади святителя Миколая Української Автокефальної Православної церкви с.Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області з вимогою зобовязати [PERSON] та Релігійну громаду святителя Миколая Української Автокефальної Православної церкви с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою по [ADDRESS]; демонтувати самовільно встановлений Хрест по [ADDRESS]; судові витрати покласти на відповідачів. Свої вимоги мотивує тим, що в липні 2014 року до Сокільницької сільської ради звернулись мешканці села Сокільники з заявами про самовільне встановлення відповідачем [PERSON] хреста для подальшої побудови автокефальної церкви по [ADDRESS]. Згідно з частинами шостою та сьомою статті 17 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» релігійні організації мають переважне право на передачу їм культових будівель із земельною ділянкою, необхідною для обслуговування цих будівель. Користування землею релігійні організації здійснюють у порядку, встановленому Земельним кодексом України та іншими законодавчими актами України. Згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України, субєктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності. Разом з тим, згідно зі статтями 93 і 124 ЗКУ, для провадження підприємницької та іншої діяльності земельні ділянки можуть передаватися громадянам та юридичним особам в оренду. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Зазначені статті ЗК України поширюються також і на релігійні організації, що є юридичними особами. Тобто, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що релігійні організації, що у встановленому законом порядку набули статусу юридичної особи, можуть набувати право на земельну ділянку за рішенням органу місцевого самоврядування, тобто Сокільницької сільської ради. Рішенням сесії Сокільницької сільської ради [PERSON] відмовлено у наданні земельної ділянки. Крім цього встановлення Хреста мало місце в межах червоних ліній, тобто на земельній ділянці, на якій за законом не можливе будівництво капітальних споруд. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з уточненнями, дав пояснення, аналогічні наведеним у позовній заяві, просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], який є одночасно представником Релігійної громади святителя Миколая УАПЦ с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області в судовому засіданні позов заперечив, дав пояснення аналогічні викладеним в запереченнях просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представника позивач та відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав. Аналогічними є положення ст.ст. 15, 16 ЦК України щодо захисту і відновлення порушеного цивільного права та інтересу. Позивач у позовній заяві стверджує те, що встановлення відповідачем Хреста створює Сокільницькій сільській раді перешкоди в здійсненні правомочностей власника щодо земельної ділянки територіальної громади, та такі перешкоди повинні бути усунуті шляхом демонтажу самовільно встановленого Хреста по [ADDRESS]. За змістом ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Проте, позивачем не було надано суду відповідних доказів, які б свідчили про порушення права територіальної громади на користування земельною ділянкою, зокрема у здійсненні яких конкретно правомочностей як власника щодо вказаної земельної ділянки. Позивачем не представлено жодних доказів, зокрема відповідних актів земельної комісії, які б встановили факт самовільного зайняття земельної ділянки, розмір площі самовільно захопленої ділянки, будь-яких приписів усунення виявлених порушень добросусідства, висновку експерта, актів органів контролю по дотриманню земельного законодавства по використанню земельних ділянок, тощо. Згідно рішення № 606 від 17.10.2014 року Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області «Про виділення земельної ділянки для будівництва каплиці» [PERSON] відмовлено у виділенні земельної ділянки для будівництва каплиці для релігійної громади УАПЦ в с.Сокільники в районі східної частини села біля футбольного клубу «Карєр» так як дана земельна ділянка знаходиться в санітарній зоні; вирішено ініціювати у встановленому законом порядку питання щодо звільнення незаконно зайнятої земельної ділянки ляхом демонтажу самовільно встановленого хреста [PERSON]. Сам факт відмови у виділенні земельної ділянки для будівництва каплиці, на думку суду не може слугувати підставою для демонтажу хреста, який не є капітальною будівлею, що зведена на земельній ділянці, яка як стверджує позивач, самовільно захоплена відповідачами. Разом з тим у своїй позовній заяві позивач не конкретизує, яке право порушено в частині здійснення правомочностей позивача щодо земельної ділянки. Таким чином, право на предявлення позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, безумовно, має особа, якій право володіння і користування земельною ділянкою належить на законній підставі, що випливає і зі змісту ст. 391 ЦК України, де закріплено правило, згідно якого власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Такою особою може бути не тільки власник земельної ділянки, але і особа, яка має інше речове право на земельну ділянку. Отже, з огляду на вищенаведене, беручи до уваги те, що позивачем до суду не наданий план земельної ділянки, відведеної в натурі (на місцевості), крім топографічної карти та витягу з генерального плану, і докази в підтвердження факту порушення права позивача на володіння, користування, розпорядження цією земельною ділянкою, позовні вимоги є безпідставними, та в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed