Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 лютого 2021 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно набутого майна задоволено. 15.03.2021 року представник позивача, адвокат Жмуд О.В. направив суду клопотання про відшкодування судових витрат на професійну правову допомогу, посилаючись на положення ст. ст. 133,134,137,141 ЦПК України. Сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 15.03.2021 року відповідач подала до суду заперечення проти заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та на підставі ст.ст.141,182 ЦПК України відповідач заперечує проти задоволення заяви представника [PERSON] - адвоката Жмуд О.В. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу і просить звільнити її від сплати судових витрат та винести рішення, яким повністю відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, виходячи з наступного. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову- на відповідача. Згідно з п.3 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу. З дослідженого договору про надання правової допомоги №28/16 від 26.04.2016 року укладеного між [PERSON] та адвокатським бюро «Віталія Досковського» встановлено, що адвокатським бюро надається [PERSON] за плату правової допомоги з питань стягнення в судовому порядку з [PERSON] на її користь 3 000,00 доларів США, що еквівалентно 76 860,00грн. Відповідно до наказу №1-к-18 від 21.03.2018 року Жмуд Олега Володимировича переведено на посаду адвоката Адвокатського бюро «Віталія Досковського». З дослідженої квитанції №9226-4783-8912-0209 від 14.03.2021 року встановлено, що [PERSON] сплатила адвокатському бюро «Віталія Досковського» 12 000,00 грн. за надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги №28/16 від 26.04.2016 року. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19. Так, від відповідача в порядку ч. 5 ст. 137 ЦПК України, надійшла заява про необґрунтованість витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, оскільки відсутні основні вимоги співмірності. Однак, відповідач належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу, до заперечень не надала. Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача в користь позивача витрат на правову допомогу підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 768грн. 61 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом).

Outcome: approved