Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 22.08.2009 року він перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них 18.02.2010 року народилася дочка [PERSON]. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що він та відповідач виявилися людьми різних поглядів на сімю. Між сторонами впродовж тривалого часу виникали суперечки, скандали, що призводили до неможливості спільного проживання. Сторони як подружжя спільно не проживають, сімейні стосунки між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть, примирення між ними неможливе. Із вказаних причин сім'я сторін розпалася, шлюб носить формальний характер, збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому він просить розірвати даний шлюб, а також залишити проживати з відповідачем малолітню дочку сторін [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 16.02.2017 року його представник адвокат [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про одержання нею судових повісток-викликів (а.с.18, 23). Відповідач не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 22.08.2009 року. Шлюб зареєстровано Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 1182 (а.с.4). Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, а тому подальше його збереження суперечитиме інтересам позивача. За таких обставин шлюб слід розірвати. Малолітню дочку сторін [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу слід залишити проживати з відповідачем, оскільки справа розглядається в заочному порядку і в суду відсутні будь-які відомості щодо наявності спору між сторонами щодо визначення місця проживання вказаної дитини. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved