overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 28 лютого 2018 року задоволено позовні вимоги [PERSON], розірвано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 26 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 266. Але вказаним рішення не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до\~ст.270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановленихст.430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. \~\~ Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Оскільки сторони подавали суду заяви про розгляд справи без їх участі, суд не вважає за можливе винести додаткове рішення без виклику учасників справи. \~\~Дослідивши матеріали справи та докази щодо сплати судового збору, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення з наступних підстав. \~\~ [PERSON] як сторона по справі на користь якої винесено рішення суду, має право в порядку\~ст.141 ЦПК України\~на стягнення з відповідача понесених документально підтверджених витрат судового збору. Оскільки позивачка при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу подала клопотання про звільнення її від сплати судового збору, посилаючись на скрутне матеріальне становище, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. \~\~ На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області позов [PERSON] задоволено частково. Стягнено з [PERSON] [INFO], мешкаючого в м. Ізюмі Харківської області по вул. Алябєва, 19 на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 3\~603 гр. 90 коп. В іншій частині позову відмовлено. Судом не вирішено питання стосовно розподілу судових витрат. Статтею 88 ч. 1, 2, 3 ЦПК України встановлено: -ч. 1 стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати; -ч. 2 якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли; -ч. 3 якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідач зобовязаний виплатити судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. в дохід держави. Згідно ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо: -п. 4 судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Рішенням Ізяславського районного суду 29.09.2014 року було задоволено позов про розірвання шлюбу, але не вирішено питання про судові витрати. Суд за власною ініціативою вважає за доцільне постановити додаткове судове рішення щодо вирішення цього питання. Сторони у судове засідання не з'явилися. У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки в рішенні суду не вирішено питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки судові витрати. Так як позов задоволено в повному обсязі, суд вважає вірним стягнути судові витрати в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Рішенням Ізяславського районного суду від 01.07.2020 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Ізяславська державна нотаріальна контора, приватне акціонерне товариство «Зернопродукт МХП», про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом, скасування державної реєстрації права власності. Проте, ухвалюючи рішення, суд не вирішив питання про судові витрати, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в зв`язку із задоволенням позовних вимог, а саме: судовий збір в розмірі 1536,80 грн., сплачений позивачем при подачі позову (платіж №1021300578 від 11.11.2019 року, Хмельницька дирекція ПАТ «Укрпошта», ПН 215600426655), а також судовий збір в розмірі 1536,80 грн., сплачений позивачем при подачі заяви про збільшення позовних вимог (платіж №1023238225 від 21.02.2020 року, АТ «Укрпошта» ЦВПЗ м.Ізяслав, ПН 215600426655). Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до вимог ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Суд не вбачає підстав для виклику сторін в судове засідання, оскільки порядок розподілу судових витрат визначений ст.141 ЦПК України, а ставки судового збору встановлені ст.4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що, з врахуванням заявлених чотирьох вимог немайнового характеру, становить 3073,60 грн. (768,4х4). Враховуючи, що судом при ухваленні вищезазначеного рішення не вирішено питання про стягнення судових витрат, а саме судового збору, суд вважає, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] сплачений ним та документально підтверджений судовий збір в загальній сумі 3073,60 грн., оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Рішенням Ізяславського районного суду від 15.01.2021 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», про визнання недійсним договору відступлення права вимоги. Проте, ухвалюючи рішення, суд не вирішив питання про судові витрати, які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в зв`язку із задоволенням позовних вимог, а саме: судовий збір в розмірі 840,80 грн., сплачений позивачем при подачі позову (квитанція про сплату № 37428 від 26.02.2020). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Суд не вбачає підстав для виклику сторін в судове засідання, оскільки порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України, а ставки судового збору встановлені ст. 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить на день подачі позову 840,80 грн. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи, що судом при ухваленні вищезазначеного рішення не вирішено питання про стягнення судових витрат, а саме судового збору, суд вважає, що з відповідачів [PERSON] , ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» необхідно стягнути на користь [PERSON] сплачений нею та документально підтверджений судовий збір. Враховуючи викладене, з відповідачів слід стягнути на користь позивача 840,80 грн. на відшкодування понесених нею витрат зі сплати судового збору, по 420,40 грн. з кожного. Крім того, підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у визначеному у позові орієнтованому розмірі 10 000 грн. суд не вбачає, оскільки позивачем взагалі не надано доказів здійснення оплати адвокату наданих ним послуг. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 10 лютого 2016 року позов [PERSON] до [PERSON] було задоволено, встановлено юридичний факт укладення 01 березня 2015 року договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] між продавцем [PERSON], [INFO], та покупцем [PERSON], [INFO] та визнано за [PERSON], [INFO], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] позначені на схематичному плані: «А» - житловий будинок, «а» - тамбур, «Б» -сарай, «В» - погріб, «У» -убиральня, в порядку придбання за договором купівлі-продажу, укладеним 01 березня 2015 року, між продавцем [PERSON], [INFO], та покупцем [PERSON], [INFO]. Вказане рішення суду у встановленому порядку набуло законної сили. Позивач звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, мотивуючи її тим, що вона не може зареєструвати своє право власності на житловий будинок, оскільки було внесено зміни до адреси домогосподарства, що перешкоджає їй зареєструвати своє право. В судове засідання сторони не з'явились. Розглянувши заяву позивача, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] і ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки рішенням суду у справі від 10 лютого 2016 року було задоволено позов [PERSON] та визнано за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] який, як вбачається з витягу з рішення № 8 Виконавчого комітету Павлівської сільської ради від 24 березня 2016 року про впорядкування адресного господарства в [ADDRESS], що є підставою доля ухвалення додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 10 лютого 2016 року позов [PERSON] до [PERSON] було задоволено, встановлено юридичний факт укладення 01 березня 2015 року договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Чкалова 24 в с. Слобідка Іллінецького районну Вінницької області, між продавцем [PERSON], [INFO], та покупцем [PERSON], [INFO] та визнано за [PERSON], [INFO], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Чкалова 24 в с. Слобідка Іллінецького району Вінницької області, позначені на схематичному плані: «А» - житловий будинок, «а» - тамбур, «Б» -сарай, «В» - погріб, «У» -убиральня, в порядку придбання за договором купівлі-продажу, укладеним 01 березня 2015 року, між продавцем [PERSON], [INFO], та покупцем [PERSON], [INFO]. Вказане рішення суду у встановленому порядку набуло законної сили. Позивач звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, мотивуючи її тим, що вона не може зареєструвати своє право власності на житловий будинок, оскільки було внесено зміни до адреси домогосподарства, що перешкоджає їй зареєструвати своє право. В судове засідання сторони не зявились. Розглянувши заяву позивача, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] і ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки рішенням суду у справі від 10 лютого 2016 року було задоволено позов [PERSON] та визнано за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Чкалова 24 в с. Слобідка Іллінецького району Вінницької області, який, як вбачається з витягу з рішення № 8 Виконавчого комітету Павлівської сільської ради від 24 березня 2016 року про впорядкування адресного господарства в с. Слобідка знаходиться за адресою вул. Чкалова 24-А в с. Слобідка, що є підставою доля ухвалення додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 21.08.2013 року за позовом [PERSON] в інтересах та за довіреністю [PERSON] до Іллінецької міської ради Іллінецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом позов було задоволено. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», одним із правовстановлюючих документів про право власності на нерухоме майно - є рішення суду, що набрало законної сили. 25 квітня 2014 року заявник в інтересах довірителя звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки після виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, отримання витягів з державного земельного кадастру та звернення до органу реєстраційної служби України з наміром зареєструвати право власності на спадкове майно, було повідомлено про неможливість державної реєстрації земельної ділянки дорівнює 0,3360 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого селянського господарства. Натомість, згідно технічної документації та витягів з ДЗК, дана земельна ділянка, відповідно до норм нині діючого ЗК України розділена на дві окремих земельних ділянки з двома різними цільовими призначеннями: 0,1000 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,2360 га - для ведення особистого селянського господарства. Тому заявник просить ухвалити у справі додаткове рішення, за яким визнати за [PERSON], [INFO], право власності на спадкове майно, що складається із земельної ділянки, площею 0,3360 га, розташованої по [ADDRESS], з яких 0,1000 га (кадастровий номер 0521210100:05:001:0720) призначено для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,2360 га (кадастровий номер 0521210100:05:001:0721) для ведення особистого селянського господарства. В судове засідання сторони не з'явилися, надавши суду заяви з проханням слухати заяву у її відсутність. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутність сторони. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Ч. 2 ст. 220 ЦПК України встановлює, що заяви про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Розглянувши заяву позивача, суд вважає, що її слід задоволити і ухвалити додаткове рішення у справі, оскільки рішенням суду від 21.08.2013 року судом було визнано право власності земельну ділянку, але не уточнено номерів даних ділянок, згідно із актами розподілу земельних ділянок, так як такі дані стали відомі лише після винесення вказаного рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 9 березня 2016 року позов було задоволено, та встановлено юридичний факт смерті [PERSON], мешканки [INFO] з визначенням дати її смерті 20 січня 2016 року. В результаті прийняття рішення суду заявниці було видано свідоцтво про смерть [PERSON] без вказівки місця її смерті, що є необхідним реквізитом для даного документа свідоцтва про смерть та в подальшому є необхідним для вирішення питання призначення пенсії дитині покійної в звязку з втратою годувальника. В рішенні суду не було встановлено місце смерті [PERSON] через відсутність таких вимог у позовній заяві. Тому [PERSON] просить суд ухвалити додаткове рішення у справі, яким встановити юридичний факт місця смерті [PERSON], [INFO], колишньої мешканки [INFO], що померла 20 січня 2016 року в місті Луганську Луганської області на території держави Україна. [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте подала заяву в якій просить судове засідання провести у її відсутність, свої вимоги підтримує, просить суд їх задовільнити. Представник Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області в судове засідання не зявилась, проте подала заяву в якій просить судове засідання провести у її відсутність, не заперечує проти задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення. Розглянувши заяву позивача, суд доходить висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі за приписом ст.220 ЦПК України, згідно якого суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, суд, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Дослідивши вказану заяву, суд вважає необхідним її задовольнити та ухвалити додаткове рішення у справі, оскільки дійсно під час прийняття рішення по справі за позовом [PERSON] про встановлення факту смерті в рішенні суду не було встановлено місце смерті [PERSON] через відсутність таких вимог в поданій заяві. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області у справі від 31 жовтня 2013 року позов було задоволено, встановлено юридичний факт та визнав право власності на земельну ділянку площею 0,45 га, з яких 0,25 га призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,20 га для ведення особистого селянського господарства за [PERSON], в порядку спадкування за законом, за правом представлення після смерті тітки [PERSON], яка померла [INFO] року. Вказане рішення суду наразі не виконане, оскільки позивач не може зареєструвати таке своє визнане судом право власності на земельну ділянку через те, що в рішенні суду не зазначена адреса земельної ділянки. Тому [PERSON] просить суд ухвалити додаткове рішення у справі, яким визнати за ним право власності на земельну ділянку розташовану по [ADDRESS] площею 0,45 га, з яких 0,25 га призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,20 га для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом, за правом представлення після смерті тітки [PERSON], яка померла [INFO] року. Сторони в судове засідання на вирішення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення не з'явились. Розглянувши заяву позивача, суд доходить висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі за приписом ст.220 ЦК України, згідно якого, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Дослідивши вказану заяву, суд вважає необхідним її задовольнити та ухвалити додаткове рішення у справі, оскільки дійсно під час прийняття рішення по справі за позовом [PERSON] до Іллінецької сільської ради с.Іллінецьке Іллінецького району Вінницької області про встановлення факту родинних стосунків, про визнання права власності на земельну ділянку за попереднім власником, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, судом не було вказано адреси земельної ділянки. Як видно з довідки Іллінецької сільської ради Іллінецького району Вінницької області №436 від 28.10.2015 року, земельна ділянка, яка згідно рішення суду 14.10.2013 року належить [PERSON] на праві власності, загальною площею 0,45 га, з яких 0,25 га призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,20 га для ведення особистого селянського господарства, знаходиться в [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Рішенням Іллінецького районного суду у справі №131/352/15-ц від 06 березня 2015 року позов було задоволено, за [PERSON], [INFO], було визнано право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по [ADDRESS], та на земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану по [ADDRESS], надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, відповідно до рішення 2 сесії 23 скликання Іллінецької міської ради Вінницької області від 30 липня 1998 року. Вказане рішення суду у встановленому порядку набуло законної сили. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, мотивуючи її тим, що при оформленні документації на вказані вище житловий будинок та земельну ділянку виявилось, що вони розташовані не по [ADDRESS], а по [ADDRESS]. Тому він просить ухвалити у справі додаткове рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані по [ADDRESS], в порядку придбання їх за договором купівлі- продажу, укладеним 22 січня 2015 року, між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] Сторони в судове засідання не з'явилися. Розглянувши заяву позивача, суд доходить висновку про необхідність її задоволення і ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки рішенням суду у справі від 06 березня 2015 року було визнано за [PERSON] право власності на майно в порядку придбання його за договором купівлі- продажу, укладеним 22 січня 2015 року, між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON], а саме: на житловий будинок з господарськими спорудами та на земельну ділянку, розташовані по [ADDRESS], однак, після винесення рішення з'ясувалося, що вони розташовані по по [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved