Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2019 року у задоволенні позову [PERSON] - відмовлено у повному обсязі. Не погодившись з даним судовим рішенням, [PERSON] оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просив скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. На апеляційну скаргу [PERSON] свій відзив подав [PERSON] , в якому, спростовуючи доводи апелянта, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін. Одночасно з відзивом на апеляційну скаргу, відповідачем подано докази щодо понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом апеляційної скарги позивача. Постановою Полтавського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року апеляційну скаргу [PERSON] - залишено без задоволення. Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2019 року - залишено без змін. Однак при ухваленні постанови, судом апеляційної інстанції не було вирішено питання розподілу судових витрат. 27 лютого 2020 року до Полтавського апеляційного суду надійшла заява [PERSON] про ухвалення у справі додаткового рішення щодо розподілу судових витрат. Відповідач просив стягнути з позивача - [PERSON] на його користь понесені ним витрати на професійну правову допомогу в сумі 4 000 грн. Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи заявленого клопотання, вважає його таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, за нормами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України). Частиною 4 цієї статті встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження обгрунтованості витрат, понесених на професійну правничу допо-могу в суді апеляційної інстанції, відповідач до відзиву на апеляційну скаргу [PERSON] додав договір про надання правової допомоги адвокатом Грущанським В.О. від 19 лютого 2020 року разом з узгодженням погодинної вартості роботи адвоката та попереднім розра-хунком вартості послуг на правову допомогу; ордер ПТ №158128 від 24 лютого 2020 року, акт прийому-передачі від 24 лютого 2020 року до договору про надання правовової допо-моги, а також квитанцію прибуткового касового ордера №24/02-08 від 24 лютого 2020 року, згідно якої адвокатом Грущанським В.О. на підставі договору про надання правової допомоги та акту прийому-передачі прийнято від [PERSON] - 4 000 грн. /а.с. 228-236/. Наявність документального підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу - є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено, на позивача згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України належить покласти понесені відповідачем витрати на правову допомогу, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції. Згідно вищенаведених наявних у матеріалах справи доказів, [PERSON] на профе-сійну правничу допомогу понесено витрати в розмірі 4 000 грн. Зазначена вартість послуг адвоката є співмірною зі складністю справи, часом та обсягом роботи адвоката, значенням справи, а відтак понесені відповідачем витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з позивача.

Outcome: approved