Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з [PERSON] суми боргу за договором, посилаючись на те, що 05 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», укладено договір про надання споживчого кредиту № 11247093000 в розмірі 30 440,00 доларів США, на строк до 05 листопада 2014 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14 % річних, 09 лютого 2009 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до Договору, згідно якої сторони домовились, що для ідентифікації договору можуть застосовуватись як № 11247093000 так і № 11247093001, а також погоджено термін повернення кредитних коштів становить 05 листопада 2016 року, але відповідач належним чином зобов'язань не виконав, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за договором у розмірі 59 176, 27 доларів США, що в еквіваленті становить 767 296, 96 грн., з них заборгованість за кредитом 26 221, 05 доларів США, що в еквіваленті становить 339 989, 87 грн., заборгованість по процентам 26 601,66 доларів США, що в еквіваленті становить 344 924, 92 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 3 975, 94 доларів США, що в еквіваленті становить 51 553, 20 грн., тому просить стягнути вказану суму та витрати по сплаті судового збору на свою користь. В судове засідання сторони не з'явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 64-66), представник позивача надіслав суду клопотання, яким позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу за його відсутності і не заперечував проти винесення в справі заочного рішення за наявними в справі доказами в разі неявки відповідача (а.с. 52), відповідач причини неявки суду не повідомив. Суд, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача, вважає можливим розглядати справу у його відсутність на підставі ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, досліджуючи матеріали справи, суд бере до уваги наступне. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 05 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», укладено договір про надання споживчого кредиту № 11247093000 в розмірі 30440, 00 доларів США, на строк до 05 листопада 2014 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14 % річних (а.с. 19-27), 09 лютого 2009 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту, якою встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредит не пізніше 05 листопада 2016 року. Предметом договору, відповідно до п.1.1 кредитного договору, є банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) в сумі 30 440,00 доларів США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених договором. Відповідно до п. 4.1. договору, за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором та/або «Кредитним договором», зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додаткового сплатити банку пеню. Пунктом 4.3. договору передбачено, що відповідно до вимог законодавства України, ст. 611 Цивільного кодексу України позичальник, який порушив будь-яке із своїх зобов'язань, що передбачені пунктом 3.4.2. договору, зобов'язаний сплатити банку неустойку за таке порушення у розмірі 500 грн. Згідно довідки розрахунку заборгованості за кредитом від 07 жовтня 2014 року за відповідачем рахується заборгованість за кредитом 59 176, 27 доларів США, що в еквіваленті становить 767 296, 96 грн., з них заборгованість за кредитом 26 221, 05 доларів США, що в еквіваленті становить 339 989, 87 грн., заборгованість по процентам 26 601,66 доларів США, що в еквіваленті становить 344 924, 92 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 3 975, 94 доларів США, що в еквіваленті становить 51 553, 20 грн. (а.с. 5-17). У відповідності з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору ; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Будь-яких заперечень по суті заявлених вимог відповідачем судові не надано. Підсумовуючи викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, враховуючи, що відповідач свої зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту № 11247093000 не виконував належним чином, зважаючи, що відповідач зобов'язаний сплатити позивачу заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом та штрафні санкції, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved