Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 24.07.2012 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, в якому [INFO] народилася дочка [PERSON] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що через часті конфлікти, суперечки спільне життя у сторін стало неможливим та нестерпним. Кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим, шлюбні стосунки фактично припинені. З 2015 року сторони проживають окремо. Відповідач тривалий час знаходиться в Республіці Польща. Із вказаних причин сім`я сторін розпалася, примирення між ними неможливе, збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому вона просить вказаний шлюб розірвати, після розірвання шлюбу дочку залишити\~проживати з\~нею, залишити позивачу\~ прізвище « [PERSON] », а також просить присудити з відповідача на її користь судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 09.12.2019 року представник позивача [PERSON] подав письмову заяву, в якій зазначає, що позивач підтримує позовні вимоги та просить справу розглядати в його та позивача відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи (а. с. 19). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про одержання ним судових повісток-викликів (а. с. 14-18). Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзиву на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 24.07.2012 року. Шлюб зареєстровано Джурківською сільською радою Коломийського району Івано-Франківсьої області, актовий запис № 4 (а. с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а. с. 5). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст..113 СК України. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання малолітньої дитини сторін, суд вважає, що її слід надалі залишити проживати з позивачем. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити відповідачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. Судом встановлено, що позивачем понесено судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн., що стверджується відповідною квитанцією (а.с.1). Відповідно до правил ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід присудити на користь позивача вказані судові витрати. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved