Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 14 січня 2021 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON] під час її навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] , яка на даний період часу навчається на 4-му курсі за денною формою навчання, на бюджетній основі КЗОЗ «Куп`янський медичний фаховий коледж ім. Марії Шкарлетової» Харківської обласної ради, за спеціальністю сестра медична. Донька проживає за місцем навчання в м.Куп`янську Харківської області. У зв`язку з навчанням доньки, та враховуючи їх майновий стан, вона не може самостійно її утримувати. Остання потребує кошти на щоденний проїзд до місця навчання із гуртожитку та оплату за проживання, одягу, харчування, підручники тощо, що й зумовило необхідність звернутися її до суду. Вона працює та отримує заробітну плату, але вона є мізерною і недостатньою для утримання дитини. Донька, фізично не має можливості працювати та заробляти собі на життя через дуже щільний графік та навчальну дисципліну. Відповідач має постійне місце роботи, отримує щомісячний дохід у вигляді заробітної плати, однак матеріальної допомоги на утримання їх повнолітньої доньки, яка продовжує навчання не надає. Тому , вона звернулась до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на її користь до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 річного віку, починаючи з дня звернення до суду. Позивач та третя особа в судове засідання не з`явилися ,надали до суду письмові заяви з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності та прохали позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився надав до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за своєї відсутності, та проти задоволення позову стягнення з нього аліментів, в розмірі ј частини не заперечував. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі. 26 січня 2021 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами загального провадження, призначено підготовче судове засідання на 11 лютого 2021 року. Також відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився надав до суду письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] стягнення з нього аліментів на час навчання доньки [PERSON] в розмірі ј частини не заперечував. Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності позивача ,третьої особи та відповідача, що відповідає положенням ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільно-процесуального кодексу України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва про народження, ( серія [NUMBER] , виданого Петрівською сільською радою Шевченківського району Харківської області від липня 2002 року) вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] вказано відповідно: [PERSON] , [PERSON] . З довідки про реєстрацію місця проживання та квитанцій про сплату вбачається, що [PERSON] зареєстрована в гуртожитку по [ADDRESS] (а.с.7, 10). Довідка №337 «Куп`янського медичного фахового коледжу ім.Марії Шкарлетової» Харківської обласної ради від 17 грудня 2020 року вказує на те, що [PERSON] , навчається на 4-му курсі, форма навчання денна, спеціальність сестра медична. Термін навчання: з 01 вересня 2017 по 30 червня 2021 року. Згідно довідки про доходи від 18 грудня 2020 року позивач за справою - [PERSON] працює в ТОВ «Харківагро - 2000», підсобним робітником та отримує мінімальну заробітну платню. Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 Сімейного кодексу України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт.Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги матеріальне становище позивача та відповідача, який є працездатним, тому вважає необхідним задовольнити позов, зобов`язавши сплачувати відповідача на користь позивача, у зв`язку з навчанням доньки, аліменти на період навчання у розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до закінчення навчання, а за умови продовження навчання - не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцятитрирічного віку. Також, у відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення [PERSON] навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання нею освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст.199 Сімейного крдексу України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки до дати закінчення навчання, а за умови продовження останньою навчання - до досягнення 23 років. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 Цивільно-процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вирішуючи питання щодо встановлення мінімального розміру аліментів у розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що просила позивач, суд зазначає наступне. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, у тому числі на час навчання, врегульовано главою 16 Сімейного кодексу України, яка не містить жодної вказівки на те, що розмір стягуваних аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому вимога позивача щодо встановлення мінімального розміру аліментів є безпідставною. Такий правовий висновок містіть рішення Верховного суду у справі №569/8690/17. Судові витрати. З урахуванням положень ст. ст. 133, 141 Цивільно-процесуального кодексу України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial