Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2020 року, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Шоста Запорізька державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності відмовлено. Однак, судом встановлено, що уточнений позов містив вимогу про визнання за [PERSON] права власності на 1/12 частку, право на яку незаконно отримала [PERSON] та 1/24 частку - невитребувану частку в спадщині після смерті [PERSON] , а всього 1/8 частину домоволодіння по [ADDRESS] в порядку спадкування за представленням, виділивши [PERSON] в натурі будинок літ. А в цілому, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 96,0 кв.м., житловою площею 51,8 кв.м., вартістю 625 950 грн. 00 коп., припинивши на нього право спільної часткової власності інших співвласників. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Вислухавши пояснення представник позивача, відповідача та її представника, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що додаткове рішення слід ухвалити, відмовивши у вказаній частині позову з наступних підстав. Комунарським районним судом м. Запоріжжя при винесенні рішення від 04.02.2020 року було встановлено, що [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, що засвідчує її право власності на 1/12 частку домоволодіння по [ADDRESS] після смерті матері відповідача [PERSON] , про що позивачу було відомо, у зв`язку з чим підлягає застосуванню позовна давність, про яку заявила [PERSON] . Після смерті [PERSON] (прадіда [PERSON] ) позивач спадщину не оформила, а саме на 1/24 частку у домоволодінні по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 256 ЦКУ, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦКУ загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Формулювання загального правила щодо початку перебігу позовної давності пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини (зазначений висновок був сформований ще в Постанові ВСУ від 29 жовтня 2014 р. у справі № 6-152цс14). Для визначення початку перебігу виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) фактори. При цьому, правило ч. 1 ст. 261 ЦКУ містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення строку, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача. Аналогічні правові позиції Верховного Суду України викладені у справах № 6-2469цс16 від 16.11.2016 року; № 6-832цс15 від 28.09.2016 року; № 6-2165цс15 від 14.09.2016 року; № 6-152цс14 від 29.10.2014 року; № 6-1503цс16 від 21.12.2016 року; № 6-3029цс16 від 08.06.2016 року. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів поважності причин пропуску строку позовної давності з оформлення права на 1/24 частку у домоволодінні по [ADDRESS] позивачем суду не надано. За таких обставин, суд дійшов висновку, що не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права власності на 1/12 частку, право на яку отримала [PERSON] та 1/24 частку - невитребувану частку в спадщині після смерті [PERSON] , а всього 1/8 частину домоволодіння по [ADDRESS] в порядку спадкування за представленням, виділивши [PERSON] в натурі будинок літ. А в цілому, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 96,0 кв.м., житловою площею 51,8 кв.м., вартістю 625 950 грн. 00 коп., припинивши на нього право спільної часткової власності інших співвласників. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed