Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача До Звенигородського районного судунадійшла дана позовна заява в якій позивач просить розірвати договір укладений між [PERSON] і [PERSON] даруванняквартири [ADDRESS] , загальною площею - 39 кв.м., житловою площею - 24,8 кв.м., посвідченийприватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Бедратою-Скаляр Наталією Миколаївною 20 вересня 2019 року та зареєстрований у реєстрі за реєстровим № 2569; Скасувати державну реєстрацію договору дарування за номером запису про правовласності: 33312584; дата, час державної реєстрації: 20.09.2019 р 12:36:45, здійсненідержавним реєстратором: приватним нотаріусом Бедрата-Скляр Наталія Миколаївна,Звенигородський районний нотаріальний округ, Черкаської області та скасувати рішенняприватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Бедратої-СкалярНаталії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер48777651 від 20.09.2019 р. 12:40:07. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 20.09.2019 р. [PERSON] подарувала [PERSON] [ADDRESS] . Проте, [PERSON] не сплачує за квартиру комунальні платежі, також оформивбанківський кредит по якому має заборгованість, не вміє вести та планувати свої витрати,у зв`язку з чим, отримана в дарунок квартира може бути забрана за борги, що створюєзагрозу безповоротної втрати дарунка, а дана квартира становить для [PERSON] велику немайнову цінність, адже це спадок після покійного батька, і в ційквартирі пройшло дитинство [PERSON] . У присутності свідків [PERSON] підтвердив, що дійсно має борги, і йому телефонують колектори іпогрожували відібрати квартиру. Відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї, а також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Бедрата-Скляр Наталія Миколаївна подала заяву про розгляд справи без її участі. При винесенні рішення покладається на розсуд суду. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 15.09.2020 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.09.2019 року [PERSON] подарувала, а обдарований[PERSON] , прийняв в дар квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] яка складається з двох житлових кімнат, розташованої на третьому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку, житловою площею 24.8 кв.м., загальною площею 39.0кв.м.. Договір посвідчено 20вересня2019 року приватним нотаріусом Звенигородськогорайонного нотаріального округу Бедратою-Скляр Н.М. та зареєстровано в реєстрі за №2569. Договір викладено на спеціальному бланку НОА393801. (а.с.12-13). Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.09.2020 року №181783330, квартири що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого Бедратою-Скляр Н.М. приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу 20вересня 2019 року, реєстр №2569 (а.с.14). Згідно письмових свідчень [PERSON] та [PERSON] від 20.08.2020 року вбачається, що [PERSON] не сплачує за квартиру комунальні платежі, також оформив банківський кредит по якому має заборгованість, не вміє вести та планувати свої витрати, у зв`язку з чим, отримана в дарунок квартира може бути забрана за борги, що створює загрозу безповоротної втрати дарунка, а дана квартира становить для [PERSON] велику немайнову цінність, адже це спадок після покійного батька, і в цій квартирі пройшло дитинство [PERSON] . [PERSON] у присутності[PERSON] та [PERSON] підтвердив, що дійсно має борги і йому телефонують колектори і погрожують відібрати квартиру. (а.с.15-16). Вказане також підтверджується актом депутата Звенигородської міської ради від 20.08.2020 року (а.с.17). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Глава 23 ЦК України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено у ч. 3 ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому, право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. Правові підстави для розірвання договору дарування дарувальником, визначені ст. 727 ЦК України, а саме: дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна, якщо обдаровуваний умисно вчинив кримінальне правопорушення проти життя, здоров`я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо внаслідок недбалого ставлення обдаровуваного до речі, що становить культурну цінність, ця річ може бути знищена або істотно пошкоджена. Відповідно до ч.2 ст.727 ЦК України, дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність. При цьому, частиною 4 ст.727 ЦК України визначено умову, за наявності якої дарувальник може вимагати розірвання договору дарування у випадку виникнення підстав для його розірвання, а саме - якщо на момент пред`явлення вимоги дарунок є збереженим. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Натомість доказів, які б підтверджували, що обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, та що цей дарунок має для дарувальника велику немайнову цінність позивачкою не надано. Крім того, наявність кредитної заборгованості [PERSON] перед банком та інші обставини, на які посилається позивач, не дають підстав для висновку про наявність загрози безповоротної втрати дарунку в розумінні частини другої статті 727 ЦК України. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами перед судом наявності будь-яких правових підстав для розірвання договору дарування, а отже в задоволенні позову слід відмовити. Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВСУ від 13.12.2018 року (справа № 641/11195/15-ц, провадження № 61-23468св18). Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed