overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 грудня 2014 року позов [PERSON] задоволено та стягнуто з Олександрівської центральної районної лікарні на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 23 464,08 грн. та судові витрати по справі в сумі 3 000 грн. Стягнуто з Олександрівської центральної районної лікарні на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 3 000 грн. Стягнуто з Олександрівської центральної районної лікарні на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. При цьому судом не враховано, що позовна заява складається з двох самостійних вимог майнового та немайнового характеру - стягнення заробітної плати та моральної шкоди. Згідно з п.10 ч.1 ст. 80 ЦПК України в позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог. Відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалив рішення. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що при ухваленні рішення судом стягнуто на користь держави судовий збір щодо позовних вимог майнового характеру, а щодо вимог немайнового характеру судом питання судових витрат не вирішено, а тому вказане рішення суду має бути доповнено. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.01.2018 року задоволено позов [PERSON] до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: [PERSON] про поновлення на роботі. При цьому суд розглядав позовні вимоги позивача щодо стягнення на його користь судових витрат, але в резолютивній частині рішення не зазначено вирішення даної позовної вимоги. Відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 24.01.2018 року ухвалено рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: [PERSON] про поновлення на роботі. Вказаним рішенням суду позовні вимоги [PERSON] задоволено, але при ухваленні рішення в резолютивній частині рішення не зазначено вирішення позовної вимоги позивача про стягнення понесених ним судових витрат згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України до яких належать витрати на правову допомогу, а тому вказане рішення суду має бути доповнено. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.09.2018 року частково задоволено позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Страхова Група ТАС» в особі Кіровоградської філії Приватного акціонерного товариства «Страхова Група ТАС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5 968,95 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000 грн. кожному; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] судові витрати по справі в сумі 944,48 грн.; повернуто [PERSON] надмірно сплачений судовий збір по справі в сумі 570,09 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалив рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 26.09.2018 року ухвалено рішення у цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Страхова Група ТАС» в особі Кіровоградської філії Приватного акціонерного товариства «Страхова Група ТАС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Вказаним рішенням суду позовні вимоги позивачів задоволено частково; моральної шкоди та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5 968,95 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000 грн. кожному; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] судові витрати по справі в сумі 944,48 грн.; повернуто [PERSON] надмірно сплачений судовий збір по справі в сумі 570,09 грн. При цьому, позивачі заявляли вимогу про стягнення з відповідача [PERSON] на їх користь 1 800,00 грн. в рахунок судових витрат оплату за складення звіту про експертну оцінку колісного транспортного засобі та витрат щодо повідомлення особи про проведення експертного дослідження в сумі 60,00 грн. Дане питання було предметом розгляду в судовому засіданні, але ухвалюючи рішення судом не визначено цих збитків в резолютивній частині рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 липня 2017 року задоволено позов [PERSON] до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: [PERSON] про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При цьому суд розглядав позовні вимоги позивача щодо стягнення на його користь судових витрат, але в резолютивній частині рішення не зазначено вирішення даної позовної вимоги. Відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалив рішення. Із заявою про винесення додаткового рішення в суд звернувся позивач. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 31 липня 2017 року ухвалено рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: [PERSON] про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Вказаним рішенням суду позовні вимоги [PERSON] задоволено, але при ухваленні рішення в резолютивній частині рішення не зазначено вирішення позовної вимоги позивача про стягнення понесених ним судових витрат згідно з вимогами ст. 79 ЦПК України до яких належать витрати на правову допомогу та не в повній мірі стягнуто з відповідача судові витрати на користь держави відповідно до Закону України «Про судовий збір» щодо вимог майнового характеру, а тому вказане рішення суду має бути доповнено. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2017 р. позов [PERSON] був залишений без задоволення, а зустрічний позов [PERSON] задоволений частково. В рішення суд не вирішив питання про розподіл судових витрат. Вартість земельної ділянки становить 196984 грн. 1% становить 1969,85 грн. (т. 2 а.с. 5), вартість квартири [ADDRESS] 438437 грн. 1% становить 4384,37 грн.(т. 2 а.с. 44) Відповідачкою сплачено судового збору 820 грн. та 3000 грн. на оплату судової експертизи, на загальну суму 3820 грн. З врахуванням визнання права власності на обєкти нерухомості в рівних частках за сторонами та відмови в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на частку в будівельних матеріалі на її користь з відповідача слід стягнути 400 грн. судового збору та 1300 грн. витрат по оплату експертизи. З [PERSON] в дохід держави слід стягнути судовий збір (1969,85 грн. +4384,37 грн. =6354,22 грн. 420 грн. оплаченого судового збору) 5934,22 грн., а з [PERSON] судовий збір в розмірі 5954,22 грн. (1969,85 грн. +4384,37 грн. =6354,22 грн. 400 грн.).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 13 червня 2014 року частково задоволено позов [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та майнової шкоди. Між тим, при постановленні вказаного рішення, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами, що згідно положень ст.220 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2015 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Шлюб між сторонами розірвано. Проте, при ухвалені рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з урахуванням задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2015 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Шлюб між сторонами розірвано. Проте, при ухвалені рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 29 січня 2016 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу з апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2015 року повернуто до Ленінського районного суду м. Миколаєва для виконання вимог ст. 220 ЦПК України та ухвалення додаткового рішення. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з урахуванням задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 22 травня 2014 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] про виселення з житлового будинку. Між тим, при постановленні вказаного рішення, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами, що згідно положень ст.220 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення у справі. У відповідності до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві – пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 26 листопада 2014 року позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, витребування майна задоволено частково. Постановлено витребувати у [PERSON] ? частку житлового будинку [ADDRESS] та визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності за кожним по 1/6 частці житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Між тим, при постановленні вказаного рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами, що згідно положень ст.220 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення у справі. У відповідності до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, враховуючи зазначене, беручи до уваги дійсну вартість відшукуваного майна, з відповідачки на користь кожного з позивачів слід стягнути по 273 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 26 січня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено. Між тим, при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, що у відповідності до положень ст.220 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 27 лютого 2015 р. позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. З [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором всього у розмірі 30491 грн. 90 коп. Між тим, при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами, що згідно положень ст..220 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 29 квітня 2015 року позов ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» до [PERSON] про відшкодування шкоди задоволено. Між тим, під час ухвалення рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, що у відповідності до положень ст..220 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 квітня 2016 р. у задоволені позову [PERSON] було відмовлено. При вирішення спору судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, що слід виправити додатковим рішенням згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України. Позивач в судовому засіданні наголошував, що з нього не можна за законом будь - що стягувати, оскільки його позов випливає із захисту трудових прав. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідно до змісту позову та судового рішення від 29 квітня 2016 р., встановив такі обставини Предметом позову було чотири вимоги: 1) скасування рішення комісії по трудовим спорам, 2) наказу про відсторонення від роботи, 3) стягнення середнього заробітку, 4) компенсації моральної шкоди. На час предявлення позову до суду у січні 2016 р. і надалі Законом України «Про судовий збір» в статті 5 ч. 1 п. 1 передбачалися вичерпні пільги по сплаті судового збору в справах про захист трудових прав, тобто про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Позовні вимоги про стягнення грошових коштів суд вважає такими, що підпадають під пільгу як такі, що заявлені про стягнення заробітної плати. Три інших позовних вимоги немайнового характеру у відповідності до вказаного Закону під дію пільги не підпадають. Позивачем судовий збір за них при предявленні позову не сплачений. Згідно ч. 3 ст. 6 цього ж Закону у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Тобто за ставками, які передбачені пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 даного Закону з позивача якому в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі слід у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути 1653,60 грн. судового збору (551,20 грн. х 3).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 30 жовтня 2015 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту нікчемним. Між тим, під час постановлення вказаного рішення, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами, що згідно положень ст.220 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення у справі. У відповідності до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, свідоцтва про право власності. Представником [PERSON] подано апеляційну скаргу на рішення суду, однак ухвалою апеляційного суду Миколаївської області повернуто справу для виконання вимог ст.. 220 ЦПК України, щодо зазначення в резолютивній частині тексту рішення відносно кого та в чому відмовлено в позові. В судове засідання сторони не зявились. За змістом пункту 13 Постанови № 14 Пленуму Верховного суду України, при відмову в позові слід точно зазначити кому, відносно кого та в чому відмовлено. Ухвалою суду від 24 жовтня 2016 р. позовні вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину від 25 серпня 2017 р., та визнання права власності позивачки на ? частину квартиру розєднані в самостійне провадження . Предметом позову згідно оскаржуваного рішення, було визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 25 березня 2011 р. за №319 в частині визнання права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS], в задоволенні чого відмовлено. Тому, з огляду на наведене, в резолютивній частині рішення суду слід зазначити: про те, що відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 25 березня 2011 р. за №319 в частині визнання права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS]

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 05.08.2014 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення часток у спільній сумісній власностіпозовні вимоги позивача було задоволено. У жовтні 2016 року представник відповідача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення, яким резулятивну частину рішення доповнити: «У співвласниці [PERSON] ідеальна частка у спільній частковій власності у будинку №23, по вул.Панянка у м.Полтаві 3/10 частин зменшилася до 7/100 частин. У співвласниці [PERSON] ідеальна частка у спільній частковій власності у будинку №23, по вул.Панянка у м.Полтаві 3/10 частин зменшилася до 20/100 частин». У судове засідання представник заявника (відповідача) не зявився попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Від інших учасників надійшли заяви в якій вони повідомили, що не заперечують щодо задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 05.08.2014 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення часток у спільній сумісній власностіпозовні вимоги позивача було задоволено. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 07.06.2017 року заяву [PERSON], за участю заінтересованої особи: Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, Виконавчого комітету Полтавської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволено. У липні 2017 року позивач звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення, яким доповнити в другому абзаці резолютивної частини рішення від 07.06.2017 року- садибний (індивідуальний) житловий будинок на «Холодноярський майдан,78» відповідно (стара назва вулиця Комсомольська площа, 78) заходиться в м.Полтава. Відповідно до ч. 3\~ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 07.06.2017 року у справі № 553/683/17 (провадження №2/553/44/2017) за заявою [PERSON], за участю заінтересованої особи: Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, Виконавчого комітету Полтавської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення встановлено факт зміни назви вулиці «Комсомольська» в с.Крутий Берег Полтавського району, Полтавської області та номер «3» розміщеного на ній садибного (індивідуального) житлового будинку на «Холодноярський майдан, 78», відповідно (стара назвавулиці Комсомольська площа, 78). Проте, у вищевказаному рішенні суду не вказано, що будинок знаходиться в м.Полтава. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved