Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 19.08.2020 до Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за несплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 4085, 29 грн. Також просить стягнути понесені судові витрати за правничу допомогу в сумі 2325,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 01 грудня 2009 року між нею, [PERSON] та [PERSON] було зареєстрований шлюб. В даному шлюбі народилася спільна дочка - [PERSON] , [INFO] , яка проживає зі нею. 22 червня 2017 року Звенигородським районним судом Черкаської області було постановлено рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, дочки [PERSON] в розмірі 1/4 всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. 14 травня 2019 року Звенигородським районним судом Черкаської області було постановлено рішення про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, дочки [PERSON] в розмірі 1/4 всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В Центральному відділі ДВС в м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) відкрито виконавче провадження за виконавчим листом виданим Звенигородським районним судом Черкаської області. Відповідач сплачує аліменти з моменту їх призначення не щомісячно, а від випадку до випадку, що свідчить про неналежне виконання рішення суду та норм чинного законодавства щодо сплати аліментів на утримання дитини, в результаті чого виникала заборгованість, як результат порушення прав самої дитини, що змушувало її вишукувати засоби для існування, а також відповідач порушив свої зобов`язання, які закріплені у ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення ними повноліття. Крім того, щоб зменшити розмір суми аліментів, відповідач надав відділу ДВС неповну інформацію про свої доходи, зокрема від підприємницької діяльності в період з травня 2017 по листопад 2017 роки. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданого Центральним відділом ДВС в м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) станом на 01.08.2020 року в рамках виконавчого провадження утворилася заборгованість у розмірі 4085,29 грн. Відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. Відповідач був вчасно повідомлений про місце розгляду справи, шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи та про визначений строк для надання відзиву на позов. 21.10.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву де відповідач просив продовжити строк до початку судового засідання для надання всіх письмових доказів по справі. Просив відмовити у задоволенні позову повністю посилаючись на те, що здійснений [PERSON] розрахунок пені не відповідає фактичним обставинам сплати та погашення ним заборгованості по сплаті аліментів перед [PERSON] . Також ним неодноразово сплачувалися суми аліментів, які в рази перевищували нарахований державним виконавцем розмір аліментів. Однак, [PERSON] , вказані переплати, не були враховані в нарахованих днях недоотриманих сум аліментів в розрахункових періодах.Тому позов [PERSON] є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. 28.10.2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від позивача [PERSON] в якій вона просила відзив відхилити та задоволити повністю позовні вимоги вказуючи на те, що відповідач [PERSON] , будучи зареєстрований фізичною особою - підприємцем, що зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в 2017 році, умисно не повідомив органи ДВС про дану інформацію, з метою ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, так як вона впливає на розмір аліментів за цей період. Тому з урахуванням даної інформації був зроблений розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, виданий Центральним відділом ДВС в м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), відповідно до якого станом на 01.08.2020 року в рамках виконавчого провадження утворилася заборгованість у розмірі 4085,29 грн. Надані відповідачем довідки-розрахунки від 04.09.2018 року та від 16.10.2019 року тільки підтверджують наявність постійної заборгованості по аліментах. Твердження відповідача про сплату аліментів в травні 2017 року в сумі 533,00 грн. спростовується вказаними розрахунками, та відсутністю платіжного документа за цей період. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2020 року розподіл не відбувся. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2020 року обрано головуючу суддю Сакун Д.І. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.09.2020 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 29.09.2020 року на адресу суду надійшла заява від відповідача [PERSON] про продовження процесуального строку встановленого судом для подання відзиву на позов. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 01.10.2020 було здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 05.10.2020 року відповідачу [PERSON] було продовжено процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 10.11.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою від 28.12.2020 було витребувано у Центрального відділу ДВС у м. Черкаси розрахунок заборгованості по сплаті аліментів. Представником відповідача подане клопотання про відкладення розгляду справи 20.01.2020 у зв`язку з необхідністю вивчення нового розрахунку. Дане клопотання відхилене судом, оскільки судові засідання неодноразово відкладалися і наведену підставу суд не вважає поважною з огляду на незначний об`єм розрахунку. При цьому судом враховано і розумність строку розгляду справи. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що у Центральному відділі ДВС в м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) відкрито виконавче провадження за виконавчим листом виданим Звенигородським районним судом Черкаської області про стягнення з [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , що проживає: [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.07.2018 року від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення [PERSON] повноліття. Згідно довідки розрахунку станом на 01.08.2020 року розмір заборгованості, за становить 4085,29 грн. Згідно розрахунку, наданого позивачем розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів [PERSON] у період з 03.05.2017 року по 01.08.2020 року станом на 19.08.2020 року становить 203847,02 грн. Згідно розрахунку наданого на виконання ухвали суду розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів [PERSON] у період з 03.05.2017 року по 01.08.2020 року складає 252,26грн. Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Відповідно ч. 1ст. 15ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1ст. 16ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1ст.19ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідност.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Щодо застосування норм права у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (касаційне провадження № 14-616цс18) зробила висновок про те, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. В той же час згідно до п. 22Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, передбаченаст.196СКУкраїни відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК ( 2947-14 ) умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Суд зауважує, що розрахунок наданий на виконання ухвали суду відповідно до якого розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів [PERSON] у період з 03.05.2017 року по 01.08.2020 року складає 252,26грн. зроблений невірно, містить арифметичні помилки. Дані помилки були допущені при здійсненні розрахунку за квітень-травень 2018р., а саме сума заборгованості зменшена на 685,75грн. Відтак судом здійснено власний розрахунок за результатом якого заборгованість по аліментам складає 938,01грн. (685,75грн.+ 252,26грн.) Розрахунок наданий позивачкою суд відхиляє, оскільки в відповідачем надані відповідні докази сплати аліментів, які в даному розрахунку не відображені. Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, відзив від відповідача з поясненнями щодо того, що він не мав змоги належним чином сплачувати аліменти на утримування дітей, до суду не надходив, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відтак, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840.80 грн. Крім того, позивачем понесено витрати на правову допомогу в сумі 2325,00 грн., відтак судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved