Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Служба у справах дітей Вінницької міської ради в інтересах дитини [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивований тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження дитини №1819 від 20.05.2006 року Вінницького міського відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Батька у дитини немає. Щодо свого сина, [PERSON] є одинокою матір`ю, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] з 30.08.2017 року по теперішній час перебуває на обліку Служби у справах дітей Вінницької міської ради як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах. Підставами для взяття на облік даної дитини стало неналежне виконання матір`ю [PERSON] батьківських обов`язків по вихованню сина, вчинення домашнього насильства. З 12.01.2018 року по 07.08.2018 року малолітній [PERSON] перебував у комунальному закладі «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» на повному державному утриманні. За час перебування дитини у закладі мати відвідувала сина, цікавилась його життям, висловлювала бажання повернути сина собі на лікування. 07.08.2018 року [PERSON] було повернуто на виховання до сім`ї матері [PERSON] Проте після повернення дитини ситуація у сім`ї [PERSON] не покращилась. За повідомленням адміністрації ЗШ І-ІІІ ступенів №27 ВМР, у якій навчається дитина, хлопчик іноді прогулює уроки, часто ходить до школи у брудному одязі, не висипається, скаржиться на те, що вдома бувають відсутні продукти харчування, проявляє агресію до однокласників та вчителів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач та її представник позов не визнали у повному обсязі. Згідно з наданими в судовому засіданні запереченнями та письмовим відзивом [PERSON] вважає позов безпідставних з тих причин, що вона з дня народження дитини і по даний час виховувала сина та забезпечувала йому належний розвиток, харчування, а також забезпечувала всіма необхідними речами. Як стверджує відповідач, вона усіма силами намагається дати своїй дитині все необхідне, навчити сина поваги до дорослих та доброго ставлення до оточуючих. Хлопчик іноді проявляє агресію. Відповідач просить не відбирати у неї дитину, яка є сенсом її життя, вона не є такою поганою мамою, як пишеться в позовній заяві, і бажає добре виховати свого сина. Відповідач разом з сином займаються з психологом, вона стала спокійнішою, не кричить на сина, на даний час залишила роботу і більше уваги приділяє вихованню сина. Дитині буде найкраще з мамою, адже в Центрі соціально-психологічної реабілітації Владик дуже сумував, болісно переносив розлуку і нині він боїться втратити маму. [PERSON] запевнили, що робитиме все можливе, щоб поведінка сина [PERSON] покращилась. Допитані в судовому засіданні свідки дали такі показання. Свідок [PERSON] дала показання про те, що сім`я [PERSON] перебуває на обліку в ювенальній превенції з 2015 р., коли дитина випала з балкону. Сім`я перебуває у складних життєвих умовах. По лінії «102» з лікарні повідомлено про те, що дитину прив`язали за руки в дворі. Порушено кримінальне провадження за ст. 102 КК України. [PERSON] нібито прив`язали хлопчики у дворі. Натомість вчителі із загальноосвітньої школи №27 повідомили про те, що [PERSON] у школі розповів, що його побила мати за розлитий борщ. Свідку Влад розповів, що хлопчики з двору його не прив`язувала, а це зробила його матір, яка, зав`язавши дитині руки, закрила його у ванній кімнаті без світла, руки стали німіти і синіти без притоку крові. Потім дитину доставили у Центр матері і дитини. Свідок стверджує про те,що мати створює перешкоди у розслідуванні кримінального провадження. Свідок під час чергування на службі з 15 год. до 03 год. відвідувала сім`ю Яковишенко за місцем проживання, у квартирі було світло, але двері не відчинили. Коли одного разу свідку вдалося потрапити до квартири, в ній було не прибрано та чути неприємний запах каналізації. Свідок [PERSON] розповіла про те, що працює лікарем у дитячому відділенні обласної психоневрологічної лікарні імені академіка [PERSON] .І. [PERSON] [PERSON] поступив з диспансерного відділення у супроводі матері зі скаргами на дратівливість, впертість, імпульсивність, були скарги від учнів та вчителів. Дитина перебувала на лікуванні в супроводі матері протягом лютого-початку березня 2019 р. Мати дитини від медикаментозного лікування відмовилась, була з [PERSON] на консультації в психолога, проведено лікування психотерапією, фізіотерапією. Зі слів [PERSON] розлади у поведінці дитини почались з часу відвідування школи. Свідок пояснила те, що агресія у дитини виникає у відповідь на агресію матері в сім`ї. Після закінчення лікування і продовження навчання у [PERSON] знову виникають прояви агресії. На думку свідка як лікаря-фахівця потрібна тривала психологічна робота як з матір`ю, так і з дитиною. Свідок [PERSON] дала показання про те, що з сім`єю Яковишенко знайома з квітня 2015 р., коли [PERSON] випав з вікна квартири. Свідок виїздила у лікарню з приводу цього нещасного випадку. Одні сусіди [PERSON] категорично відмовлялись давати пояснення, інша сусідка розповіла про те, що відповідач кричала і лаяла сина. Владик навчається у другому класі, і відносно інших дітей він може зробити будь-що, вже піднімає руку на матір [PERSON] Відповідачу повідомлення про підозру не вручено. За участю свідка проводились слідчі дії у дворі будинку. Слідчий опитував Владика про випадок, коли його підв`язували за руки за дерево, також свідок була ВОПНЛ імені академіка О [PERSON] . Ющенка при проведенні судово-психіатричної експертизи. Влітку 2017 р. надійшло повідомлення з поліції про травму дитини і дитину з матір`ю взято на облік. В грудні 2017 р. надійшло повідомлення про побиття дитини. Вдруге було відкрите кримінальне провадження. [PERSON] було направлено до Центру соціально-психологічної реабілітації. Хлопчик у Центрі відповідально ставився до виконання домашніх завдань, сумував за матір`ю. Владик повернувся додому, але ситуація не змінилась на краще, надходять скарги на те, що він б`є дітей паском, обрізає волосся дівчаткам ножицями. Мати [PERSON] працівників Служби у справах дітей Вінницької міської ради додому не впускає, каже, що сама буде вирішувати хто буде займатись психологічним вихованням дитини. В Центрі Владик поводив себе адекватно і нормально, агресії не проявляв. Свідок радить матері співпрацювати з психологом, але відповідач не йде на контакт, навіть двері квартири не відчиняє. Свідок [PERSON] дала показання про таке. Вона працює класним керівником у класі, де навчається Владик. Знає його з «Дошколярика» з жовтня 2016 р., потім він пішов у перший клас. Перші два місяці його поведінка була нормальна, а потім аж до нині стали виникати прояви агресії. Мати хлопчика часто з`являється до школи на виклики вчителів. Владик у школі обрізає дітям волосся ножицями, заточеним олівцем або циркулем штурхає в тіло дітям, одного разу вкусив дитину, замахується на вчителів. Така неадекватна поведінка Владика, на думку свідка, пов`язана з його сім`єю. Владика у школі ніхто не дразнить, не ображає. Він одягнутий по сезону, забезпечений шкільним приладдям, виконує домашні завдання, але як всі хлопці повертається зі школи неохайний. У педагогічному колективі з ним проводяться бесіди, але дитина при спілкуванні з вчителями замикається, інколи обманює на свою користь. Свідок [PERSON] дала показання про те, що працює психологом у ЗОШ №27 і з Владиком познайомилась у вересні 2017 р. Діти писали психологічні тести. Владик не бажав виконувати такі тести. Він почав бити дітей, одного разу кинув чашкою у їдальні. Свідок проводила з дитиною корекційні заняття. Через день [PERSON] приходить до свідка на консультацію, і розповідає про те, що він то не виспався, то спав під ліжком, то був голодний. Одного разу мати била його через те, що він не вивчив вірш. Тобто конфлікти в класі, зі слів [PERSON] , виникають внаслідок його стосунків з матір`ю. Зі слів Владика мати часто на нього свариться. На думку свідка, дитині не комфортно в сім`ї. Коли [PERSON] повернувся з «Вінницького обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей» півтори місяці в школі він був врівноважений, знаходив контакт з дітьми, а потім прояви агресії стали повторюватись. Свідок [PERSON] дала показання про таке. Вона знає сім`ю Яковишенко з вересня 2017 р., працює соціальним педагогом в ЗОШ №27. Під соціальним супроводом сім`я перебуває біля двох років. У свідка викликає занепокоєння прояви агресії у Владика в школі. Коло спілкування Владика це сім`я і школа. Школа за такий період часу не могла вплинути на таку поведінку дитини. В грудні 2017 р. Владик розповів свідку про те, що мати його побила і він втік до школи. В школі його нагодували, почали розпитувати, побачили на руках сліди побоїв, коли дитину роздягнули в медичному кабінеті побачили, що руки, тіло, спина аж до сідниць це була суцільна гематома. Після огляду Владика дитячим лікарем викликали поліцію. Працівники поліції стали питати дитину і він розповів про те, що вдома захотів їсти і потягнув кастрюлю з борщем зі столу, не втримав її, борщ вилився на підлогу, а коли прийшла матір, за скоєне почала бити його ремінцем із сумки і сказала «йди куди хочеш». Владика на автомобілі швидкої допомоги доправили у Центр матері і дитини. А ввечері цього ж дня мати стала розшукувати Владика. Після повернення з «Вінницького обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей» півтори місяці в школі дитина поводилась спокійно, він став уважнішім на уроках, а з середини жовтня 2018 р. у нього стала знов з`являтися агресія, на зауваження вчителів він реагує неадекватно. На думку свідка в такому віці дитина діє не свідомо, а відтворює насильницькі дії, які вчинялись проти нього. На думку свідка, дитині краще буде з матір`ю, але [PERSON] необхідно підлікувати, а [PERSON] на рекомендації педагогів і соціальних служб не реагує. Свідок зі сторони відповідача [PERSON] дала показання про те, що [PERSON] це її рідна сестра. Між нею і сином нормальні відносини. Вони разом роблять уроки, завжди є їжа, одяг для дитини, [PERSON] займається його вихованням. Свідок та [PERSON] часто ходять у гості один до одного. Їх діти граються між собою, спілкуються. В присутності свідка [PERSON] агресивно себе не поводив, він слухається свідка, нецензурними словами не говорить. Свідку відомо про те, що Владик неодноразово був у лікарні, їй також відомо про те, що він іноді не слухається матір. Поведінка дитини не залежить лише від матері, а це закладено в генотипі дитини. Владик розповідав про те, що його побили хлопчики у дворі. Його побиття матір`ю свідок вважає неправдою і фантазією Владика. Свідок зі сторони відповідача [PERSON] дала показання про те, що їх діти спілкуються, мами з дітьми разом гуляють на подвір`ї. Свідок розповіла про нормальні відносини між [PERSON] та [PERSON] . До інших дітей у Владика буває агресія, вони штовхаються, але не б`ються. Раніше у школі дитина поводила себе краще. В присутності свідка він ніколи не просив їсти, одягнутий як хлопчик. Останній час Владик з дочкою свідка ходить до недільної школи. В школі класний керівник за успішність дитини відгукується позитивно, він гарно пише і читає. На думку свідка, Владику краще буде з матір`ю, чим у притулку для дітей. Свідок [PERSON] \~дала такі\~показання.\~Вона працює\~заступником директора\~з виховної\~роботи ЗОШ\~№27.\~Перше знайомство\~з [PERSON] \~і його\~матір`ю відбулось\~влітку 2017\~р.\~в «Дошколярику».\~Одного разу\~дитина прийшла\~до школи\~погано одягнута,\~обличчя було\~синє,\~він плакав\~і просив\~їсти.\~Після виклику\~патрульної поліції\~хлопчику подарували\~іграшку,\~повідомили працівника\~ювенальної превенції, яка добре знала цю сім`ю. Владик дуже боявся матір і просив не викликати поліцію. Вдруге і втретє свідок бачила Владика з синцями. А в кінці грудня 2017 р. свідок побачила дитину у сьозах, він був збуджений, з саднами на руках, розповідав про те, що його била матір ремінцем з сумки за те, що він вилив кастрюлю з борщем. Зразу ж до школи викликали поліцію, швидку медичну допомогу, повідомили соціальну службу, Службу у справах дітей Вінницької міської ради та Департамент освіти Вінницької міської ради. Тіло Владика це був суцільний синяк, на обличчі, шиї, спині, руках, ногах та сідницях були синці. Дитину було госпіталізовано і повідомлено про це матір. Після побиття Владик перебував у Центрі соціальної реабілітації. Повернувшись з Центру він поправився, покращився його емоційний стан, але через два місяці знову почалась агресія, погіршилась його поведінка, він відрізає пасма волосся у дівчаток ножицями, які приносить з дому. На уроці може почати бігати по класу, дряпати ножицями собі руки. Від нього діти у класі побиті, з синцями. Одного разу Владик побив трьох дітей паском, а одній дівчинці травмував око. На таку поведінку Владика надходять скарги від батьків дітей. Владика в школі ніхто не дразнить, він комунікабельна дитина. Щодо умов виховання в сім`ї, то дитина розповідала про те, що ще недовго мама ставитиме його на коліна, адже він підросте і дасть їй відсіч. В листі Діду [PERSON] писав про те, щоб мама викинула паска, вони разом читали, більше часу проводила з ним. На думку свідка, відібрання дитини від матері має відбутись з метою корекції його психологічної поведінки. Допитаний в присутності представника Служби у справах дітей Вінницької міської ради малолітній свідок [PERSON] дав такі показання. Мама його ніколи не била, а бив мамин друг [PERSON] і хлопчики з двору і зі школи. Так не буває, що мама не годує Владика. Інколи вона дає гроші по 5 чи 10 грн. за гарні оцінки. Мама збирає Владика до школи, вони разом перуть одяг. В школу [PERSON] ходить частіше сам, тому що матері на 6 год. на роботу. Буває, що мама кричить на нього за погані оцінки і за те, що без дозволу вмикає газову плиту. Інколи дитина сама готує собі їсти, наприклад млинці з печінки. Дитина не може пояснити, чому він відрізає пасма волосся у дівчаток. Про поведінку у класі свідок розповів те, що однокласник [PERSON] його постійно роздратовує, обзиває його «бомжом» та нецензурними словами, на що Владик вийняв паска та почав ним погрожувати. Владик розповів про те, що надалі він буде старатись не битись, і виправлятиметься. Він хоче бути разом з матір`ю і скоро вони поїдуть відпочивати на море. Також свідок розповів про те, що Віталік мамин друг наказав нікому не говорити, що він побив його (Владика), інакше він поб`є матір [PERSON] Тоді, у школі та поліції Владик говорив неправду про його побиття матір`ю. Про те, що мама зав`язала руки теж була неправда з його сторони. Владику не подобається вчитися у класі, а товаришує він з двома дівчатками з іншого 2-А класу. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази в справі, та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. [PERSON] є матір`ю дитини [PERSON] , 11.05.2010 року, що підтверджується актовим записом про народження дитини №1819 від 20.05.2006 року, вчиненим Вінницьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Батька у дитини немає. Щодо сина, [PERSON] є одинокою матір`ю, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] з 30.08.2017 року по теперішній час перебуває на обліку Служби у справах дітей Вінницької міської ради як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах. Підставами для взяття на облік даної дитини стало неналежне виконання матір`ю [PERSON] батьківських обов`язків по вихованню сина, вчинення домашнього насильства. 28.12.2017 року до Лівобережного відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від адміністрації ЗОШ І-ІІІ ступенів №27 Вінницької міської ради про те, що [PERSON] нанесла синові тілесні ушкодження у вигляді множинних саден спини, сідниць, рук та волосяної частини голови. У цей же день дитина [PERSON] був госпіталізований до міської лікарні «Центр матері та дитини». 05.01.2018 року питання виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради. Відповідач своєї провини у побитті сина не визнала, стверджувала, що хлопчика побили сторонні особи. Враховуючи вищезазначені обставини, наявність можливої загрози для здоров`я дитини у сім`ї, з метою отримання від правоохоронних органів підтвердженої інформації про особу, яка нанесла тілесні ушкодження дитині [PERSON] , комісією з питань захисту прав дитини, за погодженням з [PERSON] було прийнято рішення про направлення дитини [PERSON] до Вінницького обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей». З 12.01.2018 року по 07.08.2018 року малолітній [PERSON] перебував у комунальному закладі «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» на повному державному утриманні. За час перебування дитини у закладі мати відвідувала сина, цікавилась його життям, висловлювала бажання повернути сина собі на лікування. Відповідно до інформації КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» від 16.04.2018 року, у результаті корекційно-реабілітаційної роботи з дитиною [PERSON] , проведеної у закладі, прослідковуються позитивні зміни. [PERSON] став більш впевненим, веселим, емоційно врівноваженим, виявив бажання повернутися додому. 07.08.2018 року [PERSON] було повернуто на виховання до сім`ї матері [PERSON] Проте після повернення дитини ситуація у сім`ї [PERSON] не покращилась. За повідомленням адміністрації ЗОШ І-ІІІ ступенів №27 Вінницької міської ради хлопчик іноді прогулює уроки, часто ходить до школи у брудному одязі, не висипається, скаржиться на те, що вдома бувають відсутні продукти харчування, проявляє агресію до однокласників та вчителів. Так, 13.11.2018 року, [PERSON] побив своїх однокласників шкіряним паском, а коли класний керівник намагався заспокоїти хлопчика, він вигукував брутальну лайку, наніс подряпини класному керівнику. Працівники Служби у справах дітей, ювенальної превенції Вінницького відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області, адміністрація, класний керівник та психолог навчального закладу неодноразово попереджали матір про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, недопустимість жорстоких методів покарання, вказували матері на необхідність надання дитині методичної та психологічної допомоги. [PERSON] такі вказівки намагається виконувати. Питання виконання [PERSON] батьківських обов`язків неодноразово розглядалося на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради : 05.01.2018 року, 06.03.2018 року, 17.04.2018 року, 15.05.2018 року, 19.06.2018 року, 17.07.2018 року, 04.12.2018 року, на яких детально вивчалися проблеми виховання у сім`ї [PERSON] , матері надавалися необхідні рекомендації, а також її попереджали про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків та прояви домашнього насильства. Відповідно до висновку Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 08.02.2019 року №01-00-011-6615 про доцільність відібрання дитини, враховуючи те, що мати дитини тривалий час неналежно виконує свої батьківські обов`язки, вчиняє домашнє насильство, застосовує жорстокі методи виховання та покарання сина, не має впливу на поведінку дитини, що створює реальну загрозу для його здоров`я та розвитку,

Outcome: dismissed