Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Рішенням Сокирянського районного суду від 11.01.2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, [NUMBER], виданий головою Сокирянської районної державної адміністрації 11.05.2010 року, що посвідчує право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,3982 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Білоусівської сільської ради. Визнано недійсною державну реєстрацію в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі державного акту на право власності на земельну ділянку, [NUMBER], виданого головою Сокирянської районної державної адміністрації 11.05.2010 року, що посвідчує право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,3982 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Білоусівської сільської ради. Припинено право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,3982 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області. 05.09.2016 року на адресу суду надійшла заява від позивача [PERSON], в якій остання зазначила, що розглядаючи позовну заяву по суті, суд не постановив судове рішення в частині позовних вимог про повернення земельної ділянки площею 0,3982 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області в державну власність. Внаслідок вказаних обставин, відділом Держгеокадастру у Сокирянському районі було відмовлено в реєстрації її права власності на земельну ділянку. Просила суд ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про повернення земельної ділянки площею 0,3982 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, в державну власність. В дане судове засідання сторони не з'явилися, подавши до суду письмові заяви, якими просили розглянути заяву за їх відсутності. З досліджених матеріалів цивільного провадження №2/722/46/14 судом встановлено, що предметом спору між сторонами був незаконно отриманий, з точки зору позивача [PERSON], державний акт [NUMBER], виданий Сокирянською районною державною адміністрацією 11.05.2010 року на земельну ділянку площею 0,3982 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, на ім'я [PERSON] Даний державний акт підтверджував факт безоплатної передачі у власність [PERSON] (приватизації) земельної ділянки із земель державної власності, право на отримання якої із земель державної власності у свою власність мала [PERSON] Дослідженим судом листом №3-598/0-855/6-16 від 28.04.2016 року за підписом начальника відділу Держгеокадастру у Сокирянському районі Чернівецької області підтверджується, що земельне законодавство України не визнає безхазяйних земельних ділянок. Якщо право власності на земельну ділянку, яка належить одному суб'єктові, припиняється, то це означає, що воно виникає у іншого суб'єкта цього права. Тобто, при припиненні права власності на земельну ділянку у [PERSON], має виникнути право власності на дану ділянку у держави або органу місцевого самоврядування, що мало бути б зазначено в рішенні суду та слугувати підставою для реєстрації права власності на земельну ділянку державою або органом місцевого самоврядування в Державній реєстраційній службі. Виходячи з цього, навіть після припинення права власності на земельну ділянку [PERSON] у реєстраційній сліжбі, Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області не зможе видати наказ про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки. Ч.1 ст.216 ЦК України передбачено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Згідно ч.3 ст.228 ЦК України у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, такий правочин може бути визнаний недійсним. При наявності умислу у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні. Таким чином, розглянувши справу, по якій сторони подавали докази і давали пояснення, суд визнав правочин, що порушує публічний порядок, недійсним, однак не застосував наслідки такого недійсного правочину, чим унеможливив захист прав позивача [PERSON] шляхом приватизації зазначеної земельної ділянки. Згідно ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. За таких обставин, заява [PERSON] підлягає до задоволення шляхом ухвалення додаткового рішення по справі.

Outcome: approved