Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Позивач звернулася в суд з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер 0722183600:04:005:0242 - для ведення особистого селянського господарства, площею 1,8607 га.; Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер 0722183600:04:005:0368, - для ведення особистого селянського господарства площею 0,1264 га; Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер 0722183600:04:004:0220 - для ведення особистого селянського господарства, площею 1,6673 га., які розташовані за адресою: Волинська область, Ковельський район, Колодяжненська сільська рада, загальною площею 3,65 га згідно державного акта про право власності за земельну ділянку Серії ЯГ № 069916 від 19.06.2008, зареєстрованого за №110808100143 в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом. Позивач, як дочка померлого, що є спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину шляхом постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а в подальшому звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю та рекомендовано звернутись до суду з вимогами про визнання права власності. Стислий виклад заперечень відповідача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 02.10.2020 року. 06.10.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.10.2020 року. Ухвалою суду від 27.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду на 05.11.2020 року. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 17.11.2011 року. Згідно з матеріалами спадкової справи після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Ѕ частину спадщини прийняв [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач є дочкою померлого, зокрема факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON] , як між батьком та дочкою, підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] виданим 15.09.1957 року. Відповідно до довідки № 98 від 13.01.2020 року, що видана Колодяжненською сільською радою Ковельського району Волинської області з [PERSON] на день його смерті проживала позивач [PERSON] . Позивач прийняла спадщину в порядку встановленому ч. 3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку встановленого статтею 1270 ЦК України не заявила про відмову від спадщини. 26 травня 2017 року приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олєйніковою О. В. заведена спадкова справа № 48/2017. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області загальною площею 3,65 га згідно державного акта про право власності за земельну ділянку Серії ЯГ № 069916 від 19.06.2008, зареєстрованого за №110808100143. 14 січня 2020 року приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олєйніковою О. В. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведеної норми права позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється у способи, передбачені ст. 152 ЗУК України, серед яких й шляхом визнання права (п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст.1225 ЦК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України. Оскільки [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , проте спадкових прав не оформила через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, тому до спадкоємця переходять майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.. За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. За клопотанням позивача [PERSON] залишити за останньою судовий збір.

Outcome: approved