Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Харківська ТЕЦ-5», в особі свого представника, звернулися до суду із вищевказаним позовом, в остаточно уточненій редакції якого просили стягнути з [PERSON] різницю між страховим відшкодуванням та фактичним розміром шкоди в сумі 51596 грн. 10 коп., витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 1107 грн., на відшкодування моральної шкоди - 10 000 грн.. В обґрунтування позову посилалися на те, що 07.12.2015 року в м. Харкові на вул. Олімпійська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Scoda Octavia» А-7, державний номер [NUMBER], який належить на праві власності ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» під керування водія [PERSON] та автомобіля «ВАЗ» 21114, державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.01.2016 року відповідача визнано винним у вчиненні ДТП, цивільно-правову відповідальність якого застраховано в ПрАТ «Європейський страховий союз», терміном дії з 19.08.2015 року по 18.08.2016 року. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 1069 від 03.06.2016 року ХНДІ судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Scoda Octavia» А-7, державний номер [NUMBER] складає 90 352 грн. 47 коп.. Зазначена сума складається з вартості ремонтно-відновлювальних робіт, вартості необхідних для ремонту матеріалів та вартості складових при ремонтуванні. Вартість послуг з проведення зазначеного автотоварознавчого дослідження складає 1107 грн. Відповідно до акту виконаних робіт № С-18 від 22.03.2016 року, вартість відновлювального ремонту становить 75300 грн. Страховою компанією на користь підприємства позивача сплачено 23 703 грн. 90 коп. страхового відшкодування, різниця між фактичним розміром шкоди, завданою позивачу та страховим відшкодування складає 51596 грн. 10 коп.. Також представник позивача вважав, що внаслідок пошкодження майна, позивачу було завдано моральну шкоду, оскільки виникли проблеми з перевезенням персоналу підприємства позивача та наслідки, що з цього впливають. У судовому засіданні представник позивача, що діяв на підставі довіреності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просивши про їх задоволення, посилаючись на обставини викладені вище. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], що діяв на підставі довіреності, в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на наступне. Так, до позову додано акт виконаних робіт згідно якого ФОП «[PERSON].» виконав роботи по ремонту автомобіля «Scoda Octavia» А-7, державний номер [NUMBER] на суму 75300 грн. В цьому акті немає розрахунку кофіціенту фізичного зносу, а тому такий документ не може бути прийнятим як належний доказ по справі. В матеріалах справи є висновок № 1069 від 01.06.2016 року, вироблений ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, в якому зазначено, що сума матеріального збитку з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 58650 грн. 71 коп.. Але згідно калькуляції до висновку № 1069, в цінах на запчастини, а саме на фари, вказана ціна ксенонових фар в розмірі 13176 грн. 02 коп. за одну одиницю. Ця ціна на фари не відповідає дійсності, бо в комплектаціях цього авто було встановлено з заводу виробника галогенові фари, згідно VIN коду авто, ціна яких значно нижча. Це підтверджено і наданим актом виконаних робіт згідно якого ціна кожної з фар складає 4350 грн.. Саме цю суму було сплачено позивачем за кожну пошкоджену фару авто згідно акту виконаних робіт. Тобто, в висновку № 1069 від 01.06.2016 року було невірно вказано комплектацію авто і згідно цього помилкові і ціна на фари. Всього сума вартості двох замінних фар авто, згідно висновку складає 26 352 грн. 04 коп., замість сплачених фактично 8700 грн. Всього у висновку вартість запчастин складає 754809 грн. 38 коп. та малоцінних деталей 1509 грн. 61 коп. При врахуванні коефіцієнту фізичного зносу, розрахованого в висновку, матеріальний збиток складає 49 083 грн. 34 коп.. Вважав, що саме помилка експерта при встановленні комплектацій авто призвела до помилки у калькуляції та загальній сумі матеріального збитку. Саме сума 49083 грн. 34 грн. є сумою матеріального збитку. Враховуючи, що сума 49083 грн. 34 коп. є в лімітах полісу страхування цивільно-правової відповідальності за полісом АЕ/4943180, виданого ПрАТ «Європейський страховий союз», то відповідальність за сплату цієї суми страхового відшкодування полягає стягненню зі страховика. Представником третьої особи ПрАТ «Європейський страховий союз» надано заперечення на позов, відповідно до яких зазначалося, що розслідування подій, в тому числі, замовлення страховика проведення спеціалістом огляду пошкодженого автомобіля потерпілої особи, визначення розміру збитків, спричинених майну позивача розпочато 09.12.2016 року. Згідно висновку № 11/2016 від 15.01.2016 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 29664 грн. 68 коп.. Жодних зауважень до акту огляду пошкодженого транспортного засобу, який проведений оцінювачем, представником позивача не вказано. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ», державний номер [NUMBER] застрахована полісом ОСЦПВВНТЗ № АЕ/4943186, від 18.08.2016 року, строк дії з 19.08.2015 року по 18.08.2016 року. Франшиза за полісом становить 1000 грн.. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування позивача від 28.07.2016 року та матеріалів страхової справи, було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування потерпілому ПАТ «Харківська ТЕЦ-5». Розмір страхового відшкодування до виплати згідно полісу за вирахуванням суми податку на додану вартість у розмірі 4940 грн. 78 коп. та франшизи 1000 грн. становить 23703 грн. 90 коп.. Також в своїх запереченнях просили розгляд справи провести без участі представника. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 07.12.2015 року [PERSON] о 06 год. 30 хв. керував автомобілем ВАЗ 21114, номерний знак [NUMBER] по вул. Олімпійська, біля будинку № 11 у м. Харкові, не вибрав безпечну швидкість та не врахував дорожню обстановку та здійснив зіткнення з автомобілем Scoda Octavia, номерний знак [NUMBER], від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Автомобіль Scoda Octavia, номерний знак [NUMBER] на праві власності належить Публічному акціонерному товариству «Харківська ТЕЦ-5» що підтверджується свідоцтвом про реєстрації транспортного засобу [NUMBER]. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.01.2016 року було встановлено наявність у діях водія [PERSON] порушень п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які знаходились у причинному зв'язку з вищезазначеною дорожньо-транспортною пригодою та останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. У даній постанові зазначалося, що в судове засідання [PERSON] не з'явився, у письмовому поясненні визнав свою вину в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі. Постанова набрала законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Виходячи з положень ст.61 ЦПК України, яка передбачає постанову суду у справі про адміністративне правопорушення як підставу звільнення від доказування, суд вважає встановленим, що шкоду майну позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 07.12.2015 року завдано з вини відповідача. Відповідно до полісу № АЕ/5181061 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ»» та ПАТ «харківське ТЕЦ-5», був забезпечений транспортний засіб Scoda Octavia, номерний знак [NUMBER], строк дії полісу з 06.09.2015 року по 05.09.2016 року та ліміт відповідальності щодо здоров'я потерпілого - 100 000 грн., майна - 50000 грн.. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, що також не заперечувалась сторонами по справі, ані представником позивача, ані представником відповідача, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ», державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] застрахована полісом ОСЦПВВНТЗ № АЕ/4943186 від 18.08.2016 року, строк дії з 19.08.2015 року по 18.08.2016 року. Франшиза за полісом становить 1000 грн.. Згідно зі ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 1194 ЦПК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 01 липня 2004 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми визначається за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого об'єкта, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 1069 від 01.06.2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Scoda Octavia, номерний знак [NUMBER] складає 90352,47 грн., величина матеріальної шкоди - 58650,71 грн.. Допитаний в судовому засіданні в якості експерта [PERSON], попереджений про кримінальну відповідальність, підтвердив висновки автотоварознавчого дослідження. Страховиком ПрАТ «Європейський страховий союз» було виплачено розмір страхового відшкодування в сумі 23703,90 грн., відповідно до звіту № 11/2016 дослідження спеціаліста - автотоварознавця від 15.01.2016 року, зроблений на замовлення СК «ЕСС», із відрахуванням суми податку на додану вартість у розмірі 4940 грн. 78 коп. та франшизи 1000 грн.. Між ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» та ФО-П «[PERSON].» укладеного договір про надання послуг № 759 від 29.12.2015 року, відповідно до умов якого останній зобов'язується надати власними силами та засобами на власний ризик послуги з технічного обслуговування та ремонтування автомобілів, у тому числі, автомобіля Scoda Octavia, номерний знак [NUMBER]. За виконання ремонтних робіт пошкодженого автомобіля позивач відповідно до акта виконаних робіт № С-18 від 22.03.2016 року сплатив на користь ФО-П «[PERSON].», в яким укладено договір про надання послуг № 759 від 29.12.2015 року фактичну вартість ремонту в розмірі 75300 грн., що підтверджено відповідною квитанцією. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з роз'ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Необхідно зауважити, що відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс 15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. З огляду на викладене суд дійшов висновку про стягнення саме з [PERSON] різниці між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Суд відмовляє у відшкодування моральної шкоди, як такі, що не ґрунтуються на законі. За таких обставин, суд вважає, що в стягненні моральної шкоди позивачу необхідно відмовити в повному обсязі. Позовні вимоги в частині відшкодування витрат позивача по оплаті проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1107 грн. підлягають задоволенню, оскільки є фактичними витратами позивача, пов'язаними з завданою позивачу матеріальною шкодою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, який керував транспортним засобом. Судові витрати суд присуджує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial