Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Своїм позовом до суду позивач просила усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на проживання в житловому приміщенні - квартира [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Дану квартиру їй подарував її брат [PERSON], про що було укладено договір дарування посвідчений державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори, реєстр № 1102. На день дарування в квартирі були зареєстровані [PERSON] та його бувша дружина [PERSON] 26 жовтня 2017 року за рішенням суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В даній квартирі вони не проживали. Від квартири було відключено електроенергію та водопостачання, особистих речей також не було. Позивач має намір переїхати в дану квартиру, яка належить їй на праві власності та користуватися нею, однак зробити цього не може, оскільки відповідач добровільно не бажає знятись з реєстрації місця проживання та намагається проникнути у квартиру. Реєстрація відповідача в належній позивачу квартирі обмежує її права власника по розпорядженню майном. Відповідач не являється членом сім'ї та жодних прав на квартиру немає. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав просив задовольнити. Відповідач позов не визнала та надала суду відзив, в якому вказала, що в даній квартирі по [ADDRESS] не проживає з вересня 2018 року, оскільки її колишній чоловік [PERSON] не допускав до квартири, а до цього часу вона проживала в даній квартирі. Просила відмовити в задоволенні позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України… зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідач тривалий час (4 роки) проживає в іншому місці без реєстрації свого місця проживання, оскільки він не знявся з реєстрації виселяючись з належної позивачу квартири, чим обмежує його у вільному користуванні та розпорядженні своїм житловим приміщенням. Беззаперечно доведено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 28.11.2018, посвідченого державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори, реєстр № 1102 (а.с. 5 - 7). На день дарування, в квартирі зареєстровані були її брат [PERSON] та його колишня дружина [PERSON], яка і на день розгляду справи там зареєстрована. Відповідач з 2017 року в вказаній квартирі не живе, комунальні платежі не сплачує, однак добровільно знятися з реєстрації відмовилася, що не дає можливості позивачу належним чином розпорядитися своїм майном. Тобто відповідач не є ні власником, а ні членом сім'ї власника, а ні наймачем даної квартири. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 328 ЦК України таке право власника виникає тоді, коли він набув право власності на підставах, що не забороненні законом, тобто на підставі договору дарування. Оскільки позивач набув квартиру на підставі договору дарування, а відповідач добровільно не бажає знятись з реєстраційного обліку в даній квартирі, чим створює перешкоди для позивача в користуванні та розпорядженні правом власності, тому вимоги позивача підлягають задоволенню, як такі, що ґрунтуються на вимогах закону. На підставі ст.ст. 328, 391 ЦК України,

Outcome: approved