Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В серпні 2021 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Падучак І.І., звернулася до суду з позовом до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області, в якому просила: - визнати недійсним сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ІФ №0043137, виданий на підставі рішення Рогатинської РДА від 09 березня 2000 року №4 на ім`я [PERSON] ; - визнати за нею право власності на земельну частку (пай), яка розташована на території Рогатинської міської ради, як спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] . Позов обґрунтований тим, що у зв`язку із смертю [INFO] її батька [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно - земельну частку (пай), площею 10,02 умовно кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Васючинського старостинського округу Рогатинської міської ради Івано-Франківської області. Позивач є спадкоємцем за заповітом та прийняла спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає. Коли звернулася із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, нотаріус відмовив їй у зв`язку з тим, що документ, який посвідчує право [PERSON] на земельну частку (пай), виданий з порушенням вимог цивільного законодавства. Відповідач заперечень проти позову не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 09 серпня 2021 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася. Від представника позивача адвоката Падучак І.І. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просила задовольнити. Рогатинська міська рада Івано-Франківської області в особі голови Насалика С.С. подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій вказала, що визнає позов повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом. За змістом частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Із копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ №0043137 вбачається, що [PERSON] набув право на отримання середньої земельної части (паю) розміром 10,02 ум.кад.га. у землі спілки селян - власників «Васючин» згідно рішення Рогатинської районної державної адміністрації №64 від 09 березня 2000 року. Проте, як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане 16 серпня 1998 року Васючинською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області, [PERSON] помер [INFO] . У зв`язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Згідно з копією заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Васючинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 31 липня 1998 року та зареєстрований в реєстрі за №24, [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] . Згідно довідки Васючинського старостинського округу Рогатинської міської ради Івано-Франківської області №76 від 24 лютого 2021 року заповіт [PERSON] від 31 липня 1998 року не змінений та не скасований. Встановлено, що у зв`язку із розірванням шлюбу 26 березня 2002 року спадкоємець за заповітом [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, оскільки в порядку ст.549 ЦК УРСР вступила в управління та володіння спадковим майном. Постановою державного нотаріуса Рогатинської районної державної нотаріальної контори від 28 липня 2021 року №511/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності спілки селян-власників « Васючин » після смерті батька [PERSON] у зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) видано після його смерті. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України. Відповідно до п.г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР). Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року, тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК УРСР 1963 року. Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно частин першої та четвертої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою ( ч.1 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. З огляду на викладене, враховуючи, що позивач прийняла спадщину, але не може реалізувати своє право на оформлення спадкових прав в позасудовому порядку, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved