Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. у червні 2020 року звернувся в інтересах [PERSON] до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що [INFO] у с.Боромля Тростянецького району Сумської області померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 4,12 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області. Позивач у червні 2020 року звернулася до нотаріуса з питання оформлення спадщини за законом після смерті матері - [PERSON] . Нотаріусом було повідомлено позивачу про неможливість оформлення нею своїх спадкових прав, оскільки нею був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Представник позивача вважає, що [PERSON] має право на визначення їй додаткового строку для подання заяви після смерті її матері, оскільки з 2005 року і на день смерті спадкодавця вона проживала у смт.Велика Писарівка Сумської області. У зв`язку з поширенням короновірусної хвороби COVID-19 11.03.2020 року Кабінет Міністрів України запровадив карантин в Україні, починаючи з 12 березня. В період карантину було обмежено рух транспорту та припинено міжміське автобусне сполучення, що унеможливило прибуття позивача до міста Тростянець та звернення до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. В той же час, у зв`язку з запровадженням карантинних заходів через свою правову необізнаність позивач хибно, вважала, що перебіг шестимісячного строку для прийняття спадщини зупиняється на період дії карантину. Після відновлення міжміського автобусного сполучення позивач одразу прибула до міста Тростянець та звернулася до нотаріуса, який і повідомив, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті матері сплив 07 квітня 2020 року. Оскільки заяву про відмову від прийняття спадщини матері позивач не подавала, інші особи, як відомо позивачу, на спадкове майно не претендують, тому, вважає, що визначення судом додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини після смерті [PERSON] не порушуватиме права, свободи чи інтереси інших осіб. Посилаючись на указані обставини, представник позивача позивач просить суд визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили для подання до нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у с.Боромля Тростянецького району Сумської області. Стислий виклад позиції відповідача Відповідач [PERSON] відзив на позов не подав, у судовому засіданні заперечив проти визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідач пояснив, що проживав по-сусідству з [PERSON] у с.Боромля, допомагав їй за життя, вона уповноважила його за довіреністю отримувати орендну плату у ТДВ «Маяк», яке орендувало належну [PERSON] земельну ділянку. У 2010 році нею був складений заповіт на ім`я [PERSON] , яким вона заповіла цю земельну ділянку. Позивач з матір`ю не проживала, організацією похорон не займалась, була лише присутня. [PERSON] після похорон [PERSON] наприкінці 2019 року приїздила до с.Боромля, зверталась до сільської ради, сусідів матері в пошуках документів на земельну ділянку, яка належала матері. Крім того, позивач за твердженням [PERSON] телефонувала йому також з приводу земельної ділянки, заявляла, що на неї матір`ю складений заповіт, на що відповідач позивачу повідомив, що на нього також складений [PERSON] заповіт, тому запропонував вирішувати питання спадкування її майна у встановленому законом порядку шляхом звернення до нотаріуса. [PERSON] вказав, що у грудні 2019 року подав до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини, а у червні 2020 року отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 03.07.2020 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 20.07.2020 року закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду, за клопотанням позивача витребувано додаткові письмові докази. Ухвалою суду від 23.09.2020 замінено первісного неналежного відповідача Боромлянську сільську раду Тростянецького району належним відповідачем [PERSON] . Протокольною ухвалою суду від 21.10.2020 за клопотанням представника позивача витребувано копію матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] . Приватним нотаріусом Гребіник О.Д. на запит суду 26.11.2020 надано копії матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Представник позивача 27.11.2020 подав до суду клопотання про приєднання до справи додаткового письмового доказу. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] у с.Боромля Тростянецького району Сумської області (а.с.6, 9, 10) [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Позивач на момент смерті матері була зареєстрована окремо від матері за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). [PERSON] за життя на підставі Державного акту на право власності на землю серії СМ №043258 набула право власності на земельну ділянку площею 4,12 га, яка розташована на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7). Від імені [PERSON] 12.08.2010 року приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник З.Д. був посвідчений заповіт, яким вона заповіла [PERSON] земельну ділянку площею 4,12 га, яка розташована на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник О.Д. після смерті [PERSON] , на підставі заяви відповідача [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 02.12.2019 заведена спадкова справа за №192/2019. Позивач до указаного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом звернулась 12.06.2020 року, проте приватний нотаріус Гребіник О.Д. відмовив у вчиненні нотаріальної дії, оскільки [PERSON] , яка проживала окремо від спадкодавця на момент відкриття спадщини, протягом шести місяців не зверталась із заявою про прийняття спадщини. Натомість на ім`я відповідача [PERSON] .06.2020 року були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом №702, 703, 704 на земельні ділянки, що знаходяться на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області, цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.59, 60, 86, 87, 88). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша, друга статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Отже, прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви або ці обставини суд визнав поважними. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як установлено судом позивач як донька спадкодавиці [PERSON] є її спадкоємцем першої черги законом. Їй було відомо, що її матір померла [INFO] , про наявність спадкового майна після її смерті вона була обізнана, що [PERSON] за змістом позову не заперечила. На день смерті [PERSON] позивач з нею зареєстрована не була і не проживала, проте звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини лише 12 червня 2020 року, тобто поза межами встановленого частиною першою статті 1270 ЦК України строку, який закінчився 07.04.2020 року. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (частина 2 статті 1272 ЦК України). Відповідач як спадкоємець [PERSON] за заповітом своєчасно у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України подав заяву про прийняття спадщини, проте [PERSON] під час судового розгляду заявив, що не надає згоди позивачу, яка пропустила строк для прийняття спадщини, на визначення їй додаткового строку. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, представник [PERSON] у позовній заяві посилався на те, що у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби COVID-19 Кабінет Міністрів України починаючи з 12 березня 2020 року запровадив карантин в Україні, у зв`язку з чим було обмежено рух транспорту та припинено міжміське автобусне сполучення, що унеможливило прибуття позивача з смт.Велика Писарівка до міста Тростянець та звернення до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Через свою правову необізнаність позивач хибно, вважала, що перебіг шестимісячного строку для прийняття спадщини зупиняється на період дії карантину. Указані обставини, на переконання суду не можна визнати такими, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для [PERSON] подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті матері, у тому числі з огляду на те, що відповідні обмеження у транспортному міжміському сполученні були запроваджені через понад 5 місяців з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] . Законодавство, яке діяло на час відкриття спадщини, не передбачало обов`язку спадкоємця звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини особисто. [PERSON] не була позбавлена можливості подати відповідну заяву за допомогою засобів поштового зв`язку. Юридична необізнаність позивачки щодо перебігу строку для прийняття спадщини не є поважною причиною для пропуску строку для прийняття спадщини. Додатково до підстав позову, викладених у позовній заяві, представник позивача адвокат Сумцов Є.С. також в обґрунтування поважності причин пропуску позивачем строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, посилався на те, що у [PERSON] після смерті матері 19 була діагностована варикозна хвороба обох нижніх кінцівок. На підтвердження цієї обставини до суду була надана копія направлення лікаря КНП «Великописарівської районної лікарні» від 21.11.2019 за змістом якої [PERSON] рекомендовано звернутись на консультацію до КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» до лікаря-ангіохірурга для вирішення питання про оперативне лікування. Разом з тим, позивач не надала доказів фактичного звернення за указаним направлення до КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» та періоду проходження лікування. Відтак суд дійшов висновку, що позивачка не довела наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для неї на вчинення дій щодо прийняття спадщини шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом строк. Отже, позов є не обґрунтований і задоволенню не підлягає. Висновки суду щодо розподілу судових витрат [PERSON] при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. (а.с. 25, 26). Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позов задоволенню не підлягає, сума сплаченого [PERSON] судового збору не може бути їй компенсована. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed