Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: [PERSON] звернулася з даним позовом до суду і просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 24 липня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Мірзо-Улугбекського району м. Ташкент, актовий запис № 522. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки кожний живе власним життя. Сторони подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою від 12.01.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 03.02.2021. 03.02.2021 у зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено на 17.02.2021. Ухвалою від 17.02.2021 визнано явку позивача обов`язковою, оскільки отримана інформація про реєстрацію місце проживання відповідача свідчить про те, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено до 24.02.2021. 24.02.2021 в судовому засіданні позивач повідомила про місце проживання (перебування) відповідача, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено до 04.03.2021. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача [PERSON] , надійшли заяви, відповідно до яких вона просить розглянути справу за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій заявлені вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з положеннями ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини: З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що 24 липня 1999 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний запис за № 522. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 6). Копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] свідчить про те, [INFO] в них народилася донька - [PERSON] , де в графі батьки міститься запис: батько дитини - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.7). Подані позивачем докази визнаються судом достовірними, належними та допустимими, які в своїй сукупності є достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Норми права, застосовані судом: Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 3, 11 Розділу ІІ Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Сімейного кодексу України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статей 104, 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved