Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В лютому 2021 року [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Шидзінський І.В., звернувся до суду з позовом до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування, як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла [PERSON] . Він є спадкоємцем, який має право на спадкування за заповітом. Позивач спадщину прийняв, однак коли звернувся з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Просив визнати за ним право власності на спірне домоволодіння в порядку спадкування за заповітом. Відповідач заперечень проти позову не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 02 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Шидзінський І.В. просив справу розглядати справу у його відсутності та відсутності позивача, про що вказав у письмовому клопотанні. Рогатинська міська рада Івано-Франківської області в особі голови Насалика С.С. подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій вказала, що визнає позов повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом. За змістом частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Відповідно до довідки, яка видана виконавчим комітетом Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 29 вересня 2020 року №319, [PERSON] одна постійно проживала та була зареєстрована в домоволодінні в с. Княгиничі Рогатинського району Івано-Франківської області, яке відносилось до суспільної групи «колгоспний двір». Заповіт від імені [PERSON] не змінений та не скасований. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданим 21 квітня 2001 року Княгиницькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області.. Згідно з копією заповіту від 07 липня 1997 року [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] . Судом встановлено та вбачається із матеріалів спадкової справи, що спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняв спадщину, оскільки в порядку ст.549 ЦК УРСР він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно постанови державного нотаріуса Рогатинської районної державної нотаріальної контори від 26 грудня 2020 року № 801/02-31 єдиним спадкоємцем померлої є [PERSON] . Однак, даною постановою відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON] на домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] , через відсутність документу, що підтверджує право власності спадкодавця на домоволодіння. Із копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами, виданого на ім`я [PERSON] та копії довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 27 жовтня 2020 року № 495 вбачається, що до складу спірного домоволодіння входить: житловий будинок загальною площею 32,3 кв.м., житловою площею 17,9 кв.м, ворота площею 7,0 кв.м., огорожа площею 20,9 кв.м., реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, ринкова вартість спірного домоволодіння станом на 09 лютого 2021 року становить 23 600 грн. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР). Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року, тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК УРСР 1963 року. Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). У силу статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що оскільки позивач набув право власності на спірне домоволодіння, як спадкоємець за заповітом, після смерті [PERSON] , однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved