Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 13.06.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, яким просить розірвати шлюб, який було зареєстровано 22.05.2015 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 301, оскільки їх подальше спільне життя з відповідачем і збереження родини стали неможливими. Вказує, що з відповідачем по справі 22.05.2015 зареєстрував шлюб. Від даного шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , батьком яких він є, які проживають з [PERSON] Шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені у січні 2019 року. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сім`ю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Таким чином позивач вважає, що їх сім`я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. Спір про визначення місця проживання та виховання дітей відсутній, також відсутній майновий спір. Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 10-15 год. 03.09.2019, за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 22 травня 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 301 (а.с. 6). Сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7, 8). Шлюбні відносини припинили у січні2019 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають, майнового спору та спору стосовно місця проживання дітей не мають. Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу за відсутності учасників справи, які надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та на підставі наявних у суду матеріалів. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позов задовольнитиу підготовчому судовому засіданні на підставі ч.3 ст. 200 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Статтею 51 Конституції України та 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до вимог ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року) - кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Частиною 3 та 4 ст. 56 СК України, передбачено, що право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушення права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України встановлено, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Також, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні. Таким чином, само по собі зрозумілим є те, що право особи на шлюб і право відкрито повідомляти про такій вибір охороняються Конвенцією, зокрема статтею 8 (право на повагу до приватного і сімейного життя)». Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, сторони не бажають зберегти шлюбні відносини, причини, що спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, з урахуванням думки відповідача, яка позов визнала, суд вважає необхідним позов задовольнити, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 105, 110-112, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 200, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved