Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18 грудня 2020 року позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини задоволено повністю. Визначено місце проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Крім цього вирішено питання щодо стягнення витрат по сплаті судового збору. Позивачу встановлено строк для подачі до суду доказів щодо розміру понесених судових витрат до 23 грудня 2020 року. 30 грудня 2020 року до суду надійшла заява про постановлення додаткового рішення про стягнення судових витрат, яка направлена до суду 23 грудня 2020 року (у встановлений судом строк). В поданій заяві представник [PERSON] , адвокат Процай В. М., прохає суд стягнути з [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн. та надав суду документи на підтвердження понесених витрат. [PERSON] та її представник, адвокат Процай В. М., будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. [PERSON] та його представник, адвокат Галушко\~ С.С., будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак останній подав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами та прохав суд зменшити розмір стягнення із 4000 грн до 2200 грн. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття осіб у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані стороною позивача документи щодо понесених витрат, дійшов до наступних висновків. 04 вересня 2020 року представник позивача [PERSON] адвокат Про- цай В. М. звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дитини. Орієнтований розрахунок понесених судових витрат зазначено в розмірі 4500 грн. за отриману правову (правничу) допомогу. Ухвалою суду від 13 жовтня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 18 грудня 2020 року позов задоволено повністю. [PERSON] встановлено строк для подачі до суду доказів щодо розміру понесених судових витрат на правову допомогу до 23 грудня 2020 року. Заяву про постановлення додаткового рішення про стягнення судових витрат направлено до суду 23.12.2020 року. Судом встановлено, що 19 грудня 2019 року між адвокатським об`єднанням «АСТРЕЯ» в особі старшого партнера Процай Володимира Миколайовича та [PERSON] укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 47. Відповідно до умов договору сторони домовились, що предметом договору є надання правової допомоги та представлення інтересів клієнта у справах за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів а також за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини ( в тому числі складання адвокатських запитів, надання консультацій правового характеру, складання скарги, позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив, складання інших процесуальних документів, підготовка матеріалів до суду, вивчення існуючої судової практики з спірних правовідносин, тощо). Сторони домовились, що вартість однієї години роботи адвоката для визначення розміру гонорару складає 800 гривень. 23 грудня 2020 року представником позивача складено опис виконаних адвокатом робіт, відповідно до якого останній зазначив, що при наданні правової допомоги ним витрачено 5 годин : 0,5 год. надання правових консультацій; попереднє опрацювання матеріалів, копіювання документів; 3 год. складання позовної заяви та підготовка матеріалів для подачі до суду; 0,5 год. вивчення існуючої практики по даній категорії справ; 0,5 год. участь в судовому засіданні. [PERSON] сплатила адвокатському об`єднанню згідно договору № 47 від 19 грудня 2019 року 4000 грн. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пА`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Наданими позивачем доказами підтверджено факт понесення витрат на професійну правничу допомогу, а також розумність та співмірність таких витрат. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». При цьому, законодавство не наводить форму та вимоги до документа, який підтверджує факт сплати клієнтом адвокатського гонорару. Стороною відповідача зазначено, що розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним із складністю справи, оскільки справа\~ не є складною та носить не майновий характер. Дані доводи суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу визначено категорії справ, які є малозначними та справами незначної складності. Крім цього, визначено справи, які можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження та передбачено, що в такому порядку не можуть бути розглянуті справи, що виникають з сімейних правовідносин. Провадження по даній справі відкрито за правилами загального позовного провадження\~ та малозначною справа не визнавалась. Щодо посилання адвоката Галушко С. С. на те, що справа розглянута в підготовчому засіданні в зв`язку з визнанням позову, то дана обставина впливає на час, витрачений адвокатом Процай В. М. в судовому засіданні. Останнім зазначено 0,5 години, що відповідає тривалості підготовчого судового засідання. Посилання адвоката Галушко С. С. на те, що практика справ щодо визначення місця\~ проживання\~ дітей\~ є\~ усталеною,\~ а\~ тому\~ час, витрачений адвокатом Про- цай В.М. на консультацію з клієнтом, вивчення судової практики є необґрунтованими та підлягають зменшенню суд не бере до уваги та вважає такі витрати обґрунтованими та співмірними з категорією та складністю справи. Разом з тим, представником позивача у витрачений адвокатом час зазначено попереднє опрацювання матеріалів та копіювання документів 0,5 години, вартість чого відповідно до Договору складає 400 грн. Зазначені послуги суд вважає не обґрунтованими, оскільки судом враховано в час, витрачений адвокатом надання правових консультацій, складання позовної заяви та вивчення існуючої практики, що включає в себе також і опрацювання матеріалів. Крім цього, копіювання документів не належить до жодних з видів професійної правничої допомоги, а тому не може бути врахована судом як послуга, надана адвокатом клієнту. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позовні вимоги було задоволено повністю, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн за 4 години 30 хвилин роботи адвоката.

Outcome: partial