Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 09 лютого 2021 року надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому представник позивача просить стягнути з відповідача на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» загальну заборгованість за кредитними договорами у розмірі 136 711, 74 грн. В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено договір про встановлення кредитного ліміту № 26257028455405 від 02 березня 2017 року, за умовами якого банк встановлює позичальнику кредитний ліміт, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит та плату за користування кредитом. У порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача перед банком виникла заборгованість, яка станом на 08 грудня 2020 року становить 48 724, 59 грн., з яких: залишок строкового кредиту 30 604, 03 грн.; залишок нарахованих строкових відсотків 1 412, 02 грн., залишок простроченого кредиту 5 284, 24 грн., залишок прострочених відсотків 11 424, 30 грн. Крім того, між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем було укладено ще один кредитний договір № 22034000311609 від 30 липня 2019 року, за умовами якого банк встановлює позичальнику кредитний ліміт, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит та плату за користування кредитом. В порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 08 грудня 2020 року становить 87 987, 15 грн., з яких: залишок строкового кредиту 60 535, 33 грн., залишок простроченого кредиту 10 170, 04 грн., залишок прострочених відсотків 0, 50 грн., залишок прострочених комісій 17 281, 28 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за двома кредитними договорами складає 136 711, 74 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Також представника позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без виклику сторін (а.с.1-3). Від представника відповідача [PERSON] - адвоката Бочкаря Р.В. до суду надійшли пояснення та додаткові пояснення по справі, у яких представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити та справу розглянути у відсутності сторін, посилаючись на те, що додані позивачем до позовної заяви копії всіх документів не відповідають основним вимогам щодо їх належності, допустимості, достовірності, оскільки не завірені належним чином. Крім того, представник відповідача посилається на те, що позивачем не надані суду жодні первинні документи, що підтверджують факт видачі кредиту, правильність нарахування відсотків (а.с. 52-59). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 09 лютого 2021 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с. 25). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.26). До суду 19 лютого 2021 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с. 27). Ухвалою судді від 22 лютого 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 28-29). Фактичні обставини встановленні судом. Між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем було укладено комплексний договір про надання банківських послуг № 26257028455405-КР від 02 березня 2017 року, за умовами якого банк встановлює позичальнику кредитний ліміт, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит та плату за користування кредитом. Кінцева дата погашення кредиту 20 серпня 2021 року. Сума виданого кредиту за цим договором склала 35 900 грн. (а.с.7-11, 18-21). У порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача перед банком виникла заборгованість, яка станом на 08 грудня 2020 року становить 48 724, 59 грн., з яких: залишок строкового кредиту 30 604, 03 грн.; залишок нарахованих строкових відсотків 1 412, 02 грн., залишок простроченого кредиту 5 284, 24 грн., залишок прострочених відсотків 11 424, 30 грн. (а.с.18-21). Матеріалами справи підтверджується також, що 04 березня 2020 року між позивачем та відповідачем було укладено ще один кредитний договір № 22034000311609. Відповідно до п. 1.1. договору банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплати проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом встановлених цим договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі. Згідно з п. 1.2. договору банк надає грошові кошти (надалі-кредит) на наступних умовах: сума кредиту - 72 005, 17 грн.; строк кредитування - 36 місяців; кінцева дата повернення кредиту - 04 березня 2023 року; цільове призначення - на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 04 березня 2020 року по 03 січня 2021 року - 3% від суми кредиту; з 04 січня 2021 року по 03 жовтня 2,5 % від суми кредиту, з 04 жовтня 2021 року по 03 липня 2022 року - 1,5% від суми кредиту; з 04 липня 2022 року по 04 березня 2023 року - 0, 925 % від суми кредиту. Процента ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом: 0, 001 % річних; на прострочену заборгованість за кредитом: 56% річних. Пунктом 1.3. Договору визначено, що банк формує графік платежів, який викладено в розділі 4 цього Договору, із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, щомісячної комісії, вартості всіх супутних послуг, реальної процентної ставки та ін. Кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта: [NUMBER] , відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро». Датою видачі кредиту вважається день зарахування суми кредиту на рахунок клієнта. Якщо сума кредиту не зарахована на рахунок потягом 7 (семи) операційних днів з дати укладення договору, цей договір вважається не укладеним (п. 1.4. Договору). Відповідно до п. 1.5. договору клієнт, в порядку договірного списання, на підставі ст. 1071 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», доручає банку в дату видачі кредиту здійснити перерахування з рахунку клієнта на користь страховика ПрАТ Страхова компанія «Уніка життя» суму страхового платежу у розмірі 4 836, 17 грн. за весь період страхування, згідно договору страхування № ВР-22034000311609 від 04 березня 2020 року. Пунктом 2.1. Договору передбачено, що платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів, далі - обов`язковий платіж. За умовами п. 2.2. Договору дата погашення та розмір обов`язкового платежу, визначені у графіку платежів, який викладений у розділі 4 цього договору, далі - графік платежів. Погашення заборгованості за цим договором клієнт здійснює шляхом зарахування коштів у сумі обов`язкового платежу на наступні рахунки: рахунок для внесення обов`язкових платежів: [NUMBER] у АТ «Банк Кредит Дніпро», код банку 305749, реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП клієнта) [NUMBER] , призначення платежу: поповнення рахунку [NUMBER] , [PERSON] . Рахунок для дострокового погашення заборгованості за цим договором: [NUMBER] у АТ «Банк Кредит Дніпро», код банку 305749, реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП клієнта) [NUMBER] , призначення платежу: погашення заборгованості за кредитним договором № 22034000311609 від 04 березня 2020 року, [PERSON] . Банк списує кошти з рахунку клієнта для погашення заборгованості за обов`язковим платежем у порядку договірного списання, відповідно до умов УДБО, в дату платежу, що визначена в графіку платежів. Для забезпечення своєчасного погашення заборгованості за обов`язковим платежем клієнт зобов`язаний забезпечити находження коштів в сумі обов`язкового платежу на відповідний рахунок не пізніше 21.00 години (за Київським часом) дати платежу, що визначена в графіку платежу. У розділі 4 міститься інформація про графік погашення кредиту. АТ «Банк Кредит Дніпро» належним чином виконав взяті на себе зобов`язання за договором та надав відповідачу кредит в сумі 72 005, 17 грн. Оскільки, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість за кредитом в сумі 87 987, 15 грн., з яких: залишок строкового кредиту 60 535, 33 грн., залишок простроченого кредиту 10 170, 04 грн., залишок прострочених відсотків 0, 50 грн., залишок прострочених комісій 17 281, 28 грн. (а.с.16-17). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Положеннями частини 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частинами 1 та 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України). Положеннями частини 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частинами 1 та 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З вищевикладеного, слідує, що відповідач належним чином взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, суд дійшов висновку про те, що відповідачем були порушені права та законні інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Таким чином, відповідний борг в сумі 136 711, 74 грн., який існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнутий з відповідача в судовому порядку. Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Згідно з частиною 2 статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. У відповідності до частини 1 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів: 1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно статті 78 ЦПК України зазначено про допустимість доказів: 1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. 2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Про достатність доказів вказано у ст. 80 ЦПК України: 1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом надана правова оцінка поясненням представника відповідача і вважає, що в цілому посилання представника на надання позивачем копій документів, що завірені належним чином, розцінюються судом як такі, що спрямовані на уникнення від виконання зобов`язання, оскільки, докази ним на спростування позовних вимог не надані, тому такі заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення як такі, що спростовуються доказами, наданими позивачем по справі. Зокрема, суд враховує той факт, що відповідач не оспорює факт отримання кредитних коштів від позивача. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Інші доводи сторін, які наведені у позові, а також у поясненнях представника відповідача, зазначені у відзиві на позовну заяву, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved