Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 08.08.1981 року він перебуває з відповідачем в шлюбі, від якого у них народилось двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що вони з відповідачем виявились людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань, між ними часто виникали сварки та непорозуміння, що негативно впливало на стан здоров`я позивача. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб і сім`ю, вони втратили почуття взаємної любові. Впродовж останніх років сімейні стосунки між ними погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Впродовж останніх років сторони разом не проживають та не підтримують сімейно-шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер, а його збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, одночасно з позовною заявою подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи (а. с. 8) Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, а саме за зареєстрованим місцем проживання, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності та не подала відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 27.10.2021 року, серії [NUMBER] сторони одружилися 08.08.1981 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис № 360 (а.с. 4). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення, позивач вважає за доцільне шлюб розірвати. За таких обставин шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved