Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 28 жовтня 2020 року позивач [PERSON] , в інтересах [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду з позовною заявою до Ради опіки та піклування при Білгород-Дністровській районній державній адміністрації, про надання дозволу на продаж квартири, просить суд надати дозвіл на продаж квартири з одночасним надання дозволу на передання [PERSON] за договором дарування житлового будинку та земельної ділянки. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що його сестра [PERSON] перебуває на обліку психіатра, оскільки страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді параноїдальної шизофренії з безперервною течією, у зв`язку із чим не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.09.2011 року [PERSON] визнана недієздатною і [PERSON] призначено її опікуном. Вказує, що [PERSON] мешкає разом із ним та його дружиною, вони забезпечують її всіма продуктами харчування, одягом. Однак, на лікування підопічної у них не вистачає коштів. В свою чергу вказує, що його сестрі [PERSON] належить однокімнатна квартира [ADDRESS] , утримання якої теж потребує значних коштів, а саме сплату опалення, комунальних послуг, ремонт приміщень тощо. З метою продажу вищевказаної квартири позивач звернувся до Ради опіки та піклування Білгород-Дністровської РДА, однак отримав відмову. Внаслідок звернення до суду з позовом про оскарження рішення органу опіки та піклування, рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду № 495/4033/18 від 21.08.2018 року скасовано рішення ради опіки та піклування Білгород-Дністровської РДА, яким відмовлено в наданні дозволу на продаж квартири, яка належить [PERSON] з одночасним наданням дозволу на передання [PERSON] у власність за договором дарування житлового будинку в [ADDRESS] , який належить [PERSON] , його дружині, однак, рішенням суду не наданий дозвіл на надання [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий № 5120881600:02:001:0214, розташованої по [ADDRESS] , яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, госп. будівель та споруд /присадибна земельна ділянка/. Вказане стало перепоною для нотаріального укладання договору дарування житлового будинку, оскільки за законом право на житловий будинок переходить до обдарованого з земельною ділянкою, під будинком. Для вирішення цього питання він звернувся до Ради опіки та піклування Білгород-Дністровської РДА, та 21.01.2019 року йому був наданий Висновок про надання згоди на дарування [PERSON] земельної ділянки. Стверджує, що з цим висновком та рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду він знов звернувся до Білгород-Дністровської нотаріальної контори для здійснення продажу квартири, що належить [PERSON] з одночасним дозволом на передання [PERSON] житлового будинку та земельної ділянки, однак, нотаріусом було відмовлено [PERSON] в здійсненні угоди, оскільки рішенням суду не надано дозволу на продаж квартири з одночасним переданням житлового будинку та земельної ділянки. У винесенні додаткового рішення, яке б включало надання дозволу на передання земельної ділянки позивачу відмовлено, тому він і звернувся до суду з даним позовом. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі. 02 листопада 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду провадження по справ було відкрито з призначенням її підготовчого розгляду. 01 грудня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Позивач в судову засіданні свої позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, від його представника надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, з проханням винести законне, обґрунтоване, вмотивоване рішення суду, відповідно до вимог Конституції та Законів України. Зі згоди позивача, суд ухвалою на місці, постановив розглядати справу за відсутність представника відповідача, відповідно наданого клопотання. Фактичні обставини, встановлені судом. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 27.09.2011 року, визнано [PERSON] , [INFO] , уродженку с. Широке Білгород-Дністровського району Одеської області, яка мешкає за адресою: [ADDRESS] - недієздатною. Призначено [PERSON] , [INFO] опікуном над недієздатною [PERSON] , [INFO] . Вказаним вище судовим рішенням також встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою заявника [PERSON] , та мешкає разом з ним. Проживання недієздатної сестри позивача [PERSON] разом з ним також підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] . Основний діагноз [PERSON] : шизофренія, параноїдна форма, безперервний тим течії, дефект в області мислення, емоцій, волі, неповна ремісія /згідно довідки № 19 КЗ «Білгород-Дністровська МР БЛ». Між тим, згідно медичних довідок № 859 та № 450, виданих КЗ «Білгород-Дністровська МР БЛ», підопічній позивача встановлено діагноз /мовою оригіналу/: «Доброкачественное опухолевидное образование в области селезенки». Направлено на обстеження та лікування в обласний онкодиспансер. У своєму позові позивач заявляв, що його недієздатна сестра [PERSON] потребує спеціалізованого лікування, на яке не вистачає коштів. До того ж склалася така ситуація, що його сестра потребує термінового обстеження та лікування пухлини в умовах онкодиспансеру. На вказані факти він також наполягав у його заяві до Голови Ради опіки та піклування при Білгород - Дністровській РДА, з проханням надання дозвіл на продаж квартири [ADDRESS] з одночасним наданням дозволу на передання [PERSON] у власність за договором дарування житлового будинку в [ADDRESS] , яка належить його дружині [PERSON] . Проте, листами Білгород-Дністровської РДА за № Г-344/2825 та № Г-659/3475 , членами ради опіки та піклування при Білгород-Дністровській РДА було повідомлено про їх рішення відмовити в надання згоди на продаж квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] недієздатної сестри [PERSON] , якій належить на праві власності дана квартира. Матеріали справи також містять копію рішення засідання ради опіки та піклування при Білгород-Дністровській районній державній адміністрації про відмову. Між тим, Білгород-Дністровською РДА був наданий Висновок за № 01-30/3552 від 20.07.2016 року про надання згоди на укладання договору дарування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] від [PERSON] на користь підопічної її чоловіка [PERSON] недієздатній [PERSON] . Внаслідок непогодження з винесеним рішенням органу опіки, яким відмовлено [PERSON] у наданні згоди на продаж квартири підопічної, він звернувся до суду з відповідним позовом, та 21.08.2018 року на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі за № 495/4033/18 ухвалено: «позовну заяву [PERSON] в інтересах [PERSON] до Ради опіки та піклування при Білгород-Дністровській районній державній адміністрації про оскарження рішення органу опіки та піклування - задовольнити. Скасувати рішення ради опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, яким відмовлено [PERSON] в наданні згоди на продаж квартири [ADDRESS] , яка належить підопічній [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності. Надати дозвіл на продаж квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності з одночасним наданням дозволу на передання [PERSON] у власність за договором дарування житлового будинку в [ADDRESS] , який належить [PERSON] ». За ствердженням позивача, укладання правочину дарування житлового будинку [PERSON] стало нотаріально неможливим, у зв`язку з вимогами закону про цілісність житлового будинку з земельною ділянкою. У зв`язку з вищенаведеним, позивач звернуся до Ради опіки та піклування при Білгород-Дністровської РДА із клопотання про надання згоди на дарування [PERSON] земельної ділянки, загальною площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд , кадастровий номер 5120881600:02:001:0214, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі рішення Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 05.05.2017 року за № 401-VІІ, внаслідок чого було отримано позитивний Висновок Білгород-Дністровської РДА за № 01-39/260 від 21.01.2019 року. Між тим, позивач наполягає на перешкоді оформлення угоди продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] з підстав, відсутності зазначення у рішенні суду, що вказаний продаж відбувається з одночасним переданням за договором дарування [PERSON] житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , тому вважає правильним вирішення вказаного питання в судовому порядку. Нормативне обґрунтування. Оцінка аргументів сторін. Висновки суду. Згідно п. п. 4.2 пункту 4 «Правил опіки та піклування», затверджених Наказом Державного Комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики за № 34/166/131/88 від 26.05.99 р., опікуни (піклувальники) мають право управляти майном підопічних на користь останніх. Права та обов`язки опікуна визначені у положеннях ст. 67 ЦК України: зокрема, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного, але не може здійснювати дарування від імені підопічного, а також зобов`язуватися від його імені порукою. Крім того, опікун згідно зі ст. 71 ЦК України не має права без дозволу органу опіки та піклування відмовитися від майнових прав підопічного; видавати письмові зобов`язання від імені підопічного; укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації (у тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири); укладати договори щодо іншого цінного майна. Опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного виключно в його інтересах. Опікун та його родичі не можуть мати будь-якої вигоди зі сторони особи, яку опікають. Згідно з ч. 1 ст. 68 ЦК України опікун, його дружина, чоловік та інші близькі родичі (батьки, діти, брати, сестри) не можуть укладати з підопічним договорів, крім передання майна підопічному у власність за договором дарування або у безоплатне користування за договором позички. Якщо підопічний є власником нерухомого майна або майна, яке потребує постійного управління, опікун може з дозволу органу опіки та піклування управляти цим майном або передати його за договором в управління іншій особі. Відчуження ж майна можливе тільки за попередньою згодою органу опіки та піклування і за наявності для цього вагомих причин, наприклад, у випадку негайної потреби підопічного у додаткових коштах для термінового лікування (за таких обставин можна продати квартиру підопічного з одночасною купівлею іншого житла й витратити залишок коштів на лікування особи, над якою встановлено опіку). Задля повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи 25.01.2021 року судом було витребувано з Ради опіки та піклування при Білгород - Дністровській районній державній адміністрації, юридична адреса: 67700, Україна, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Грецька, 24, дозвіл на продаж квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язано Раду опіки та піклування при Білгород - Дністровській районній державній адміністрації, юридична адреса: 67700, Україна, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Грецька, 24, надати дозвіл на продаж квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У відповідь на ухвалу суду надійшов лист Білгород-Дністровської РДА за № 251/01-33/1/550 від 11.03.2021 року, згідно якого вказано,що Рада опіки та піклування повноваженням щодо надання дозволу на вчинення правочину не наділена. Крім того є посилання на факті, що судом вже розглядалось відповідне питання, за результатом розгляду якого надано дозвіл на продаж квартири, належної [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, відповідач не може виконати ухвалу суду та надати відповідний дозвіл. Суд частково погоджується з доводами відповідача та зауважує, що розглядаючи позовні вимоги [PERSON] при оскарженні рішення органу опіки та піклування у цивільній справі за № 495/4033/18 судом вже надано оцінку в сукупності обставинам можливості вчинення відчуження майна [PERSON] її опікуном [PERSON] та надано дозвіл на продаж квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності з одночасним наданням дозволу на передання [PERSON] у власність за договором дарування житлового будинку в [ADDRESS] , який належить [PERSON] . Крім того, позивачем не надано суду жодного об`єктивного та достовірного доказу підстав, що перешкоджають йому у нотаріальному оформленні угоди про продаж майна його підопічної, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , адже відмови нотаріуса у вчиненні відповідних нотаріальних дій у посвідченні такого правочину матеріали справи не містять. Таким чином, у системному аналізі виниклих правовідносин, не зазначення у рішенні про одночасність надання дозволу на передання [PERSON] у власність за договором дарування і земельної ділянки під житловим будинком в [ADDRESS] не змінює суті вирішеного питання про надання дозволу з продажу квартири [PERSON] , а усунення перешкод у оформленні договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки є підтвердженням винесеного Висновку Ради опіки та піклування при Білгород-Дністровській РДА. Отже, маючи обидва позитивні Висновки Білгород-Дністровської РДА за № 01-30/3552 від 20.07.2016 року про надання згоди на укладання договору дарування житлового будинку та № 01-39/260 від 21.01.2019 року про надання згоди на дарування [PERSON] земельної ділянки, а також рішення суду, яким надано дозвіл на продаж квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] доводить достатньо обґрунтованого висновку суду про відсутність жодних порушень прав позивача, які потребують відновленню у судовому порядку. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції право на судовий захист, звертаючись до суду особа в позові вказує власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Оглянувши та перевіривши усі надані позивачем в обґрунтування позовних вимог докази, судом не виявлено жодних перешкод у оформленні та нотаріальному посвідченні правочинів відчуження квартири, належної [PERSON] , за наявності судового рішення, а також одночасного укладання договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки, за наявності відповідних висновків Ради опіки та піклування Білгород-Дністровській РДА, що не потребує винесення ще одного рішення суду, з дублюванням резолюції попереднього, та не сприятиме відновленню прав позивача, а лише процедурно зумовить полегшення вчинення відповідних дій, що не передбаченого чинним законодавством та є неможливим. Згідно ч.1ст.129-1Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження. Частиною 1 ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Враховуючи усе вищевикладене, суд, на основі повно та всебічно досліджених доказів, оцінивши їх належність, достатність, достовірність та логічний взаємозв`язок, прийнявши до уваги норми діючого законодавства та його правозастосування до фактичних обставин справи, прийшов до висновку, що вимоги позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] до Ради опіки та піклування Білгород-Дністровської райдержадміністрації про надання дозволу на продаж квартири є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню .

Outcome: dismissed