Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] (позивач) подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), третя особа у справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Личаківська районна адміністрація, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно їх сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог щодо предмета спору покликається на те, що 02.10.2012 між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.10.2016 шлюб розірвано. Відповідач з березня 2016 року перестав проживати з ними та спілкуватися з сином, по даний час не підтримує з ним жодних стосунків. Відповідач не цікавиться сином, ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов`язків, не приймає жодної участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. При зверненні в орган опіки та піклування Пустомитівської РДА вона отримала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивачка у судове засіданні не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує повністю та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоч належним чином повідомлений про дату, час і місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, висновок Пусомитівської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] підтримує. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Позивачкою подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи (а.с.61), клопотання про відкладення розгляду справи та проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції (а.с.63), заяву про долучення документів до матеріалів справи та незаперечення проти відкладення справи у зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання (а.с.111), заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог та незаперечення проти ухвалення заочного рішення (а.с.119). Представником третьої особи подано клопотання про залучення третьою особою орган опіки та піклування Личаківську районну адміністрацію (а.с.79, 81), клопотання про розгляд справи за його відсутності та підтримання висновку Пустомитівської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача (а.с.96, 105). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 08.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.54-55). Ухвалою підготовчого засідання від 10.02.2021 відкладено підготовче засідання (а.с.64). Ухвалою від 10.02.2021 доручено Пустомитівському районному суду Львівської області забезпечити проведення відеоконференції у підготовчому засіданні (а.с.66-67). Ухвалою підготовчого засідання від 07.05.2021 залучено до участі у справі орган опіки та піклування Личаківську районну адміністрацію як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с.86-87). Ухвалою підготовчого засідання від 06.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.100-101). Ухвалою судового засідання від 05.10.2021 відкладено розгляд справи (а.с.114) Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №450/4232/19 відповідача [PERSON] (а.с.76,77, 78, 90, 104, 117). Ухвалою судового засідання від 08.11.2021 судом постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.120). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.01.2013 (а.с.5,23). Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.10.2016, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу залишено за позивачкою право надалі іменуватися дошлюбним прізвищем « [PERSON] » (а.с.10, 28). Згідно з висновком Пустомитівської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 12.10.2018, встановлено доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.4, 22). Відповідно до Акта обстеження житлово-побутових умов від 21.11.2019 [PERSON] , складеного комісією в складі депутатів Лисиничівської сільської ради, мати [PERSON] виховує сина [PERSON] сама. Батько [PERSON] участі у вихованні сина не бере, матеріальної та фінансової допомоги не надає, дитину не відвідує та не спілкується (а.с.12, 29). Згідно з характеристикою директора Підбірцівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 22.11.2019, учень [PERSON] навчається у Підбірцівській ЗОШ І-ІІІ ступенів з 01.09.2018. За час навчання в школі проявив себе здібним учнем. Вихованням дитини займається тільки мама, яка систематично відвідує школу, завжди присутня на батьківських зборах. Батько не цікавиться навчанням та вихованням сина, жодного разу не був у школі (а.с.13, 30, 110, 113). Характеристикою ВК Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] . Відносно поведінки [PERSON] на адресу виконавчого комітету скарг односельчан не поступало, адміністративних правопорушень не скоювала, в цілому характеризується з позитивної сторони (а.с.14, 31). Згідно з довідкою виданою фізичною особою-підприємцем [PERSON] , [PERSON] дійсно працює у ФОП [PERSON] на посаді продавець-консультант з 27.09.2021 (а.с.109, 112). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю обставин, які свідчать про ухилення батька малолітнього сина від виконання своїх обов`язків по його вихованню. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України (далі - СК України), Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон №2402-III) та Конвенції ООН про права дитини. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Приписами частин 1, 2 статті 12 Закону №2402-III визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно з положеннями частини 2 статті 15 Закону №2402-III, батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Таким чином, обставина проживання батька (матері) дитини окремо від неї не звільняє батька (матір) від обов`язку брати участь у вихованні цієї дитини. Приписами частин 1, 4 статті 155 СК України встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини 1 статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України, суд враховує норму статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до якої Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Надаючи оцінку аргументам сторони позивачки, суд зауважує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд підкреслює, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою як для батька (матері), так і для дитини серйозні правові наслідки, однак, водночас, зауважує, що за певних обставин це є єдиним способом забезпечення якнайкращих інтересів дітей. Суд позбавлений можливості надати оцінку аргументам відповідача, оскільки такі ним не наведені, відтак здійснює аналіз поведінки відповідача на підстав досліджених у судовому засіданні доказів. Так, наявні у справі докази переконливо свідчать про те, що відповідач з 2016 року взагалі не займається виховання сина [PERSON] , [INFO] , не піклується про нього та його розвиток, не спілкується з ним, не цікавиться його здоров`ям, життям та навчанням. Матеріали справи не містять жодних фактичних даних, які б вказували на наявність у відповідача труднощів чи перешкод, що унеможливлюють виконання ним обов`язку по вихованню сина, тобто наявність об`єктивних причин, які не залежали від його волі, пояснювали б та, в певній мірі, виправдовували б таку поведінку відповідача. Таким чином, з огляду на викладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що відсутність будь-яких дій зі сторони відповідача [PERSON] стосовно свого сина [PERSON] , [INFO] , щодо його виховання, є свідомою, а відтак умисною та винною поведінкою. Така поведінка відповідача свідчить про нехтування своїми обов`язками щодо виховання дитини, тому дає підстави стверджувати, що він усвідомлено ухиляється від виконання цих обов`язків. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (768,40 грн). На підставі статті 51 Конституції України, статей 155, 164-166 Сімейного кодексу України, статей 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року та

Outcome: approved