Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційного банку «Приватбанк» звернулася до суду з позовом до [PERSON], Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, у якій зазначає, що 22.10.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № DN81AR03110277, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 70249,08 грн. В забезпечення виконання зобов'язань кредитним договором позивач та відповідач уклали договір застави автотранспорту № DN81AR03110277 від 22.10.2007 року. Відповідно до умов договору застави відповідач передав в заставу позивачу автомобіль ДЄУ Нексиа, рік випуску 2007, реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] 21 березня 2011 року Дзержинський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції постановою АА № 504096 накладено арешт на вищевказаний автомобіль, який належить на праві власності відповідачу. 26 квітня 2012 року Дзержинський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції постановою б/н накладено арешт на вищевказаний автомобіль, який належить на праві власності відповідачу. Вищезазначені обтяження зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 41598271 від 15.08.2013 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність та надав уточненні позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причин неявки суду не сповістили. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимога ст.. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.10.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № DN81AR03110277, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 70249,08 грн. В забезпечення виконання зобов'язань кредитним договором позивач та відповідач уклали договір застави автотранспорту № DN81AR03110277 від 22.10.2007 року. Відповідно до умов договору застави відповідач передав в заставу позивачу автомобіль ДЄУ Нексиа, рік випуску 2007, реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] Вказане обтяження зареєстроване 24.10.2007 року у реєстрі обтяжень. 21 березня 2011 року Дзержинський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції постановою АА № 504096 накладено арешт на вищевказаний автомобіль, який належить на праві власності відповідачу. 26 квітня 2012 року Дзержинський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції постановою б/н накладено арешт на вищевказаний автомобіль, який належить на праві власності відповідачу. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»у випадку незавершеного виконавчого провадження, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у сумі 114,70 грн. Вказані витрати позивача підтверджено платіжними дорученнями, що містяться в матеріалах справи.

Outcome: approved