Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 квітня 2021 року у справі №127/18151/20 позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Вінницької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та встановлення порядку участі у вихованні онуків, задоволено частково. Однак, при ухваленні вказаного рішення суду не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат сторін у справі на правничу допомогу, зважаючи, що представником відповідача заявлено в установленому порядку про надання доказів витрат на правничу допомогу у порядку статті 141 ЦПК України. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У контексті вказаної статті процесуального закону, враховуючи характер вирішуваного питання та сукупності наявних в матеріалах справі доказів, суд не вбачає необхідності виклику сторін в судове засідання. Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст.2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частинами першою-третьою статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Звертаючись до суду з позовом позивачкою [PERSON] у позовній заяві вказано орієнтовний розрахунок судових витрат, зокрема судовий збір у сумі 840,80 грн, крім того зазначено, що при розгляді справи планує понести витрати по наданню правової допомоги в сумі приблизно 5000 грн, інших витрат при розгляді справи понести не планує. Як слідує із матеріалів справи як позивач, так і відповідач користувалися правничою допомогою під час розгляду цієї справи та понесли витрати у зв`язку із цим. Відповідно до ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Встановлено, що позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом немайнового характеру, а саме про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та встановлення порядку участі у вихованні онуків. При звернені до суду з позовом позивачка [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією №0.0.1807192502.1 від 19.08.2020 року (а.с. 28). Разом з тим, у підготовчому засіданні 10 лютого 2021 року представником позивачки [PERSON] - адвокатом Каленяком Е.А. усно заявлено про стягнення з відповідачів судових витрат у разі задоволення позову, вказав, що докази про витрати на правову допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 14.04.2021 року, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, засобами поштового зв`язку на адресу суду надіслано заяву представника [PERSON] - адвоката Каленяка Е.А., яку отримано судом 15.04.2021 року, згідно якої останній просить суд ухвалити додаткове рішення у справі №127/18151/20 яким стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати на правову допомогу в сумі 8000 грн та витрати по оплаті судового збору. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). У розумінні положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат та враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, про що неодноразово вказувалося Верховним Судом. Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу суд враховує, що позивачка скористалася допомогою адвоката, про що свідчить Договір про надання правової допомоги № б/н від 01 липня 2020 року, Додаткова угода №1 до договору про надання правової допомоги від 01.07.2020 року. Як слідує із п. 1 Додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 01.07.2020 року відповідно до п. 5.1 договору сторони погодили, що вартість послуг Адвокатського бюро станом на 12.04.2021 року становить 8000 гривень. Крім того, згідно п. 2 Додаткової угоди між сторонами договору погоджено, що зазначена сума повинна бути внесена на рахунок Адвокатського бюро протягом 10 днів з моменту прийняття рішення по суті справи. Згідно акту виконаних робіт від 12.04.2021 року Адвокатським бюро «Едуарда Каленяка» виконано роботи по наданню юридичних послуг [PERSON] , а саме: вивчення документів, підготовка позовної заяви про усунення перешкод у спілкуванні з онуками, встановлення порядку участі бабусі у вихованні та спілкуванні з онуками та направлення її до суду - 5000 грн (5 год.?1000 грн); судові засідання в справі №127/18151/20 - 3000 грн (5 засідань ? 600 грн). Загальна вартість наданих послуг становить 8000 грн. Як вбачається із рахунку від 14.04.2021 року платіж згідно договору про надання правової допомоги від 01.07.2021 року у сумі 8000 грн підлягає сплаті [PERSON] до 19.04.2021 року. Враховуючи викладене, суд вважає витрати на правову допомогу фактично понесеними. Відповідно до ст. 141 ЦПК судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки пред`явлений [PERSON] позов є немайновим, позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачем в цій справі та належним чином підтверджені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн та на сплату судового збору у розмірі 840,80 грн підлягають розподілу між сторонами порівну, тобто 4000 грн витрат на правничу допомогу та 420,40 грн сплаченого позивачкою судового збору підлягає стягненню із кожного з відповідачів в рівних частках на користь позивачки. Таким чином, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON] по 2000 грн витрат на правничу допомогу та по 210,20 грн сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved