Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що житловий будинок з нижчевказаними господарськими будівлями і спорудами, що в с.Жукотин, по вул.С.Стрільців, 61, Коломийського району, належали на праві власності колгоспному двору, головою якого був її батько - [PERSON], який на час ліквідації колгоспних дворів проживав у спірному будинку разом із сторонами. Тому кожен з них має (мав) право на 1/4 частину вказаного нерухомого майна. 09.09.2002 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, в тому числі на 1/4 частину вказаного будинку, яку прийняла позивач, вступивши в управління спадковим майном, проживаючи в спадковому будинку на час відкриття спадщини. Крім того, батько позивача залишив заповіт, яким все своє майно заповів позивачу. Однак, державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу ( свідоцтва про право власності), який би підтверджував право власності спадкодавця на спірний житловий будинок. Позивач зазначає, що відповідачі відмовилися від часток в цьому колгоспному дворі на користь позивача. Інших спадкоємців, які б претендували на вказану спадщину, немає. Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 24.10.2016 року вона звернулася до суду з письмовою заявою, справжність підпису на якій засвідчено сільським головою с. Жукотин, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності. Представник відповідача - вищевказаної сільської ради в судове засідання не зявився. Сільський голова с. Жукотин звернувся до суду з письмовою заявою від 20.10.2016 року, в якій вказує, що позовні вимоги відповідач визнає та просить справу розглядати без участі представника цієї ради. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, вони подали до суду письмові заяви від 20.10.2016 року, справжність підпису на яких засвідчено сільським головою с.Жукотин, в яких зазначають, що позовні вимоги визнають, підтверджують, що відмовляються від своїх прав на спірне нерухоме майно на користь позивача та просять дану справу розглядати в їхній відсутності (а.с. 66, 67). В звязку з неявкою в судове засідання вищевказаних учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб відповідач [PERSON] була дружиною [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до свідоцтв про народження позивача та укладення нею шлюбу вона є дочкою померлого [PERSON] та змінила своє прізвище з Івасютин на Тарантюк, уклавши 16.11.1991 року шлюб з [PERSON] (а.с.6, 7). Згідно із заповітом, посвідченим 30.05.2002 року секретарем виконкому Жукотинської сільської ради та зареєстрованим в реєстрі за №86, [PERSON] заповів все своє майно своїй дочці [PERSON], тобто позивачу. 09.02.2015 року секретарем вказаного виконкому видано дублікат вказаного заповіту замість втраченого (а.с.18). Згідно з даними свідоцтва про смерть серії І-НМ №134342, виданого 25.09.2002 року, батько позивача [PERSON] помер 09.09.2002 року в с.Жукотин Коломийського району (а.с. 8). Відповідно до довідки №10, виданої 22.01.2015 року Жукотинською сільською радою, батьку позивача належав житловий будинок в с.Жукотин, по вул. С.Стрільців (колишня назва вул. 1-Травня), 61, Коломийського району. Дане господарство станом на 01.07.1990 року належало до колгоспного двору. На вказану дату в цьому господарстві були зареєстровані [PERSON] - голова двору, [PERSON] дружина, та [PERSON] (позивач), [PERSON] (відповідач) - їхні діти. На час смерті [PERSON] в зазначеному будинку було зареєстроване місце проживання вказаних осіб, а також його онуків [PERSON] та [PERSON] Заповіт від імені [PERSON], посвідчений у виконкомі вказаної сільської ради, не змінювався та не скасовувався (а.с.19). Судом також встановлено, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП Коломийське МБТІ, виданої 11.03.2015 року за №52396, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року, право власності на житловий будинок №61 в с.Жукотин, по вул.С.Стрільців, Коломийського району Івано-Франківської області не зареєстровано (а.с.16). Згідно з даними технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ОКП «Коломийське МБТІ» 17.03.2015 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 52,2 кв.м. житловою площею 36,7 кв.м., та господарських будівель і споруд: літньої кухні - літера Б, стайні - літера В, гаражу - літера Г, стодоли - літера Д, навісу - літера З, погребу - літера Л, сараю - літера М, комори - літера О, вбиральні - літера Р, криниці - «№», огорожі - «№1-№3», вимошення - «І». Рік побудови будинку - 1960 ( а.с. 18-20). 06.11.2015 року відповідач [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про неприйняття спадщини і відмову від обов'язкової частки за заповітом після смерті [PERSON] (а.с.21). Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Судом встановлено, що 16.09.2016 року державним нотаріусом Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу ( свідоцтва про право власності), який би підтверджував право власності спадкодавця на спірний житловий будинок (а.с.17). Судом також встановлено, що згідно з даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №39557792, виданого вказаним нотаріусом 06.02.2015 року, після смерті [PERSON], який помер 09.09.2002 року, відкрита спадкова справа №7/2015, за номером у спадковому реєстрі - 57076896 (а.с.20). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позивач як єдиний спадкоємець, яка прийняла спадщину після смерті свого батька, не взмозі оформити свої права на вказане спадкове майно. Крім того, відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави, а саме відсутності правовстановлюючого документу, виданого спадкодавцю, для визнання за позивачем права власності на спірне майно в порядку спадкування. На підставі наведеного, ст.ст.346, 392, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved