Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 03.08.2021 Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«АІА ФІНАНС\~ГРУП» (далі позивач, ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП») звернувся до суду з позовною заявою і просить стягнути з [PERSON] (далі відповідач) на його користь заборгованість у розмірі 41909 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2270 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 17.10.2018 між ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 1778379 від 17.10.2018. Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту в редакції від 06.09.2018, що опублікована на веб сайті credit365.ua, підписана електронним цифровим підписом позивача 06.09.2018 та акцептована відповідачем 17.10.2018, шляхом підписання електронним підписом відповідача, заявки відповідача № 1778379 від 17.10.2018 про укладення договору кредиту на обраних відповідачем умовах. За умовами кредитування строк кредиту складає 30 днів, сума кредиту становить 3000 грн., сума процентів складає 950 грн., до сплати всього 3950 грн. Грошові кошти перераховані на картковий рахунок відповідача [NUMBER] , відкритий в АТ КБ «Приватбанк» 17.10.2018. Відповідачем у визначений термін кредит не повернуто, проценти не сплачено. Прострочення відповідача з повернення кредиту становить 985 днів. Всього заборгованість відповідача становить 41909 грн., з яких: 3000 грн. сума кредиту; 38291 грн. проценти; 183 грн. інфляційні втрати; 450 грн. пеня. 08.07.2021 на адресу відповідача надіслано вимогу щодо виконання зобов`язань за договором, однак відповіді на вимогу не надано, заборгованість не погашена. 28.09.2021 представником відповідача [PERSON] [PERSON] подано відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні вимог у повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначає, що позивачем не доведено факт укладення кредитного договору з [PERSON] . Відповідач жодних заявок на сайті ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» на отримання кредиту не подавав, не погоджував умови кредитного договору та не ознайомлювався з пропозицією (офертою) укладання договору про надання кредиту, коштів від ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» не отримував. Документи, які додані до позовної заяви не містять доказів, які б підтверджували перерахування грошових коштів, обумовлених договором, на користь відповідача, зокрема первинних документів, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Позивачем не додано до позовної заяви платіжного доручення з відміткою банку про проведення платежу, яке повинно містити інформацію про переказ на картковий рахунок відповідача та про проведення банком цього переказу, що є первинним документом. До позову додано пропозицію (оферту) укладення договору про надання кредиту від 06.09.2018, яка підписана із накладенням електронного цифрового підпису директором ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП», тобто виготовлена самостійно позивачем, доказів ознайомлення та погодження з ними відповідача не надано. Доказів, що саме ця редакція оферти була чинна станом на 17.10.2018 не надано. Зазначає, що строк повернення кредиту був визначений у 30 днів, тобто 16.11.2018 є кінцевим строком повернення кредитних коштів, тому вимога про стягнення процентів за користування кредитом, нарахованих поза межами строку кредитування є необґрунтованою. Вказує, що договір про надання кредиту укладено 17.10.2018, тому з цієї дати розпочався перебіг строку позовної давності. Позивач звернувся до суду 28.07.2021, тобто поза межами річного строку позовної давності, встановленої до вимог про стягнення неустойки (пені). 27.12.2018 [PERSON] уклав контракт з Міністерством оборони України про проходження військової служби у Збройних Силах України. З 02.05.2019 [PERSON] залучений до сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони. З 25.01.2021 по 09.05.2021, з 21.05.2021 бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони. З оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 № 303/2014 в Україні настав особливий період, який не скасовано. Безпосередня участь [PERSON] у бойових діях, спрямованих на захист Батьківщини, під час дії в державі особливого періоду дає підстави для висновку, що на спірні правовідносини поширюються норми щодо не нарахування йому процентів за користування кредитом, а також штрафних санкцій за невиконання своїх зобов`язань і пені за кредитним договором з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Позивач ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП», будучи належним чином повідомленим, про час та місце розгляду справи, представника у судове засідання не направило. У позовній заяві просили розгляд справи проводити без виклику сторін. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити. Зазначив, що позивачем не доведено факт укладення кредитного договору з [PERSON] , не надано доказів, які б підтверджували перерахування грошових коштів [PERSON] , а також доказів ознайомлення та погодження відповідача з умовами кредитного договору. Позивач звернувся до суду поза межами строку позовної давності, встановленої до вимог про стягнення пені. Вказував, що відповідач з 27.12.2018 є військовослужбовцем та приймає участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони тому на спірні правовідносини поширюються норми пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо не нарахування йому процентів за користування кредитом, а також штрафних санкцій за невиконання своїх зобов`язань і пені за кредитним договором з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Заяви, клопотання. 28.09.2021 представником відповідача подано відзив на позовну заяву. Інші процесуальні\~дії у\~справі. Ухвалою суду від 09.08.2021 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін на 29.09.2021. 29.09.2021 розгляд справи відкладено на 12.10.2021. Фактичні обставини, встановлені судом. 17.10.2018 між ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту (далі Договір) на підставі заявки [PERSON] № 1778379 від 17.10.2018 (а.с. 10-20, 22). Відповідно до заявки № 1778379, яка підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором 17.10.2018 [PERSON] , останній просив ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» надати кредит на умовах, обраних ним згідно Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, з умовами якого він ознайомлений та погоджується. Просив надати кредит на наступних умовах: сума кредиту 3000 грн.; строк повернення кредиту 30 днів; процентна ставка (від суми кредиту в день) 1,06 %; реальна процентна ставка за кредитом 385 %; очікувана вартість кредиту (проценти) 950 грн.; загальна сума до повернення (проценти і кредит) 3950 грн. Зазначено дані банківського рахунку позичальника для зарахування суми кредиту номер банківського (карткового) рахунку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № [NUMBER] . 17.10.2018 ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» схвалено заявку [PERSON] на отримання кредиту та повідомлено про надсилання коштів на картку протягом декількох хвилин (а.с. 24). 17.10.2018 на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] перераховано грошові кошти у сумі 3000 грн., що підтверджується Звітом про дебетові та кредитні операції ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» з 17.10.2018 по 17.10.2018 (а.с. 26-27). Договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, підписаний електронним цифровим підписом позивача 17.10.2018, що підтверджується витягом з онлайн сервісу перевірки кваліфікованого електронного підпису (КЕП), інформацією про підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором від 17.10.2018 (а.с. 21, 23). За умовами Договору кредитодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит та сплатити нараховані проценти на умовах, передбачених договором та погодженою кредитодавцем заявкою позичальника (пункт 1.1 Розділу ІІІ Договору). Відповідно до пункту 2.1 Розділу ІІІ Договору договір укладається за кожною окремою погодженою заявкою позичальника на строк кредиту, визначений в такій заявці. Згідно пункту 2.2 Розділу ІІІ Договору сума кредиту та строк повернення кредиту в межах, визначених Договором, зазначається в заявці позичальника, що формується позичальником у власному особистому кабінеті на підставі умов Договору. Датою надання кредиту вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок позичальника. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в день надання кредиту (пункт 2.6 Розділу ІІІ Договору). Кредит надається на визначену позичальником кількість днів в межах строку від 7 до 30 календарних днів, але у будь-якому випадку до одного місяця (пункт 2.7 Розділу ІІІ Договору). Позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом за кредитом, визначені згідно пункту 2.8 Договору, в останній день строку користування кредитом (пункт 2.10 Розділу ІІІ Договору). Пунктом 2.11 Розділу ІІІ Договору передбачено, що починаючи з другого дня за останнім днем строку користування кредитом плата за користування кредитом збільшується наступним чином: процентна ставка за користування кредитом нараховується щоденно і становить 1,5 % від суми отриманого позичальником кредиту за кожен день з моменту закінчення строку користування, до моменту фактичного повернення кредиту. Обов`язок сплати процентів згідно даного пункту Договору виникає у позичальника в день, наступний за днем їх нарахування. 08.07.2021 ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» на адресу [PERSON] направлено вимогу щодо виконання зобов`язань за договором, згідно якого просили в строк до 23.07.2021 погасити заборгованість в сумі 41696 грн., що складається з суми наданого і неповернутого в строк кредиту 3000 грн.; суми процентів 37809 грн.; пені 450 грн.; інфляційних втрат 437 грн. (а.с. 31). На підтвердження позовних вимог позивачем надано розрахунок суми позову станом на 28.07.2021, згідно якого [PERSON] має непогашену заборгованість за Договором про надання кредиту № 1778379 від 17.10.2018 в сумі 41909 грн., з яких; 3000 грн. сума наданого і неповерненого в строк кредиту; 38276 грн. сума процентів; 450 грн. пеня; 183 грн. інфляційні втрати. Зазначено строк кредиту 30 днів., гранична дата повернення кредиту 16.11.2018. Строк прострочки терміну повернення кредиту та оплати процентів кредитом становить 985 днів. (а.с. 7-9). 27.12.2018 [PERSON] уклав контракт з Міністерством оборони України про проходження військової служби у Збройних Силах України та з 27.12.2018 перебуває на військовій службі. З 02.05.2019 його залучено до складу сил і засобів об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони щодо особового складу Збройних Сил України, з 29.09.2020 зараховано до списків особового складу військової частини [NUMBER] . В період з 25.01.2021 по 09.05.2021, з 21.05.2021 безпосередньо бере участь у здійсненні заходів забезпечення національної безпеки і оборони (а.с. 53-58). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно частини 12 та 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 17.10.2018 між сторонами укладено кредитний договір в електронній формі зі строком користування кредитом 30 календарних днів, дата повернення кредиту 16.11.2018, сума кредиту 3000 грн., очікувана вартість кредиту (проценти) 950 грн., загальна сума до повернення 3950 грн. На виконання умов кредитного договору позивачем перераховано на картковий рахунок відповідача, який зазначений останнім в заявці від 17.10.2018, грошові кошти у сумі 3000 грн. Зазначені обставини представником відповідача не спростовано, зокрема, не надано доказів щодо ненадходження коштів на картковий рахунок відповідача, відтак його доводи про те, що позивачем не доведено факт укладення кредитного договору з [PERSON] , а також те, що останній не отримував коштів від ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» на увагу суду не заслуговують. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до\~частини 1\~статті 1048\~ЦК України\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором про надання фінансового кредиту № 1778379 від 17.10.2018, позивачем доведено, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума кредиту у розмірі 3000 грн. та сума відсотків за користування кредитом за період з 17.10.2018 по 16.11.2018 у розмірі 950 грн., а всього 3950 грн. Крім того, враховуючи, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, тому зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у сумі 183 грн. відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України. Щодо вимог в частині стягнення нарахованих відсотків за період з 16.11.2018 по 28.07.2021 суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини 1 статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина 1 статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина 2 статті 631 ЦК України), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина 4 статті 631 ЦК України). Згідно з приписами частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ураховуючи наведене, строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком дії договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Відповідно до умов кредитного договору, кінцевий термін повернення кредиту 16.11.2018, а тому саме з цієї дати сплив строк кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України). Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Аналогічні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду, викладеними від 28.03.2018 в справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18), від 04.07.2018 в справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від19.05.2020 в справі № 910/23028/17 (провадження № 12-286гс18). Договором № 1778379\~від 17.10.2018 встановлено строк користування кредитом 30 календарних днів, дата повернення кредиту 16.11.2018. Судом встановлено, що після закінчення строку кредитування позивачем нараховувались проценти за договором відповідно до пунктів 2.9, 2.11 Договору, як проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання. Вимоги про стягнення відсотків за користування позиченими коштами, з підстав встановлених статтею 625 ЦК України позивачем не заявлено. Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідач [PERSON] є військовослужбовцем та з 27.12.2018 призваний у Збройні Сили України на військову службу за контрактом. Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Відповідно пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції станом на 13.10.2018) військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним Ї з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. На підставі Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17.03.2014 № 1126-VII, з 18.03.2014 в Україні розпочався особливий період. Таким чином, у період з 27.12.2018 відповідач [PERSON] мав статус військовослужбовця Збройних Сил України та на нього поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто до нього не може застосовуватись відповідальність у виді штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом та процентів за користування кредитом. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 року у справі № 749/298/19. Відтак, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми нарахованих відсотків за період з 16.11.2018 по 28.07.2021 у розмірі 37341 грн. відсутні. Враховуючи те, що на відповідача поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тому позовні вимоги ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 450 грн. суд вважає такими, що задоволенню не підлягають. Доводи представника відповідача про те, що позивач звернувся до суду поза межами річного строку позовної давності, встановленої до вимог про стягнення пені на увагу суду не заслуговують, оскільки за умовами кредитного договору (пункт 5.2 Договору) позовна давність за всіма зобов`язаннями, що виникають з умов договору, в тому числі щодо сплати неустойки, процентів та відшкодування збитків становить п`ять років. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 1778379 від 17.10.2018 у загальному розмірі 4133 грн., яка складається з наступного: 3000 грн. - сума кредиту; 950 грн. проценти за користування кредитом; 183 грн. інфляційних втрат. Судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 223,86 грн. (4133 грн. х 2270 грн. : 41909 грн.).

Outcome: partial