Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому з урахуванням збільшених позовних вимог просить встановити факт, що батьком дитини [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , [INFO] ; Стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі ј частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня подачі заяви про стягнення аліментів і до повноліття дитини. Свої вимоги мотивує тим, що у 2016 році вона мала стосунки з відповідачем [PERSON] [INFO] народився [PERSON] . В період зачаття та після народження дитини відповідач визнавав себе батьком та надавав матеріальну допомогу до квітня 2019 року. Оскільки сторони не перебували в офіційному шлюбі, реєстрація дитини здійснена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не визнає себе батьком виникла необхідність у встановленні батьківства. Відповідач подав до суду відзив в якому зазначив, що позивач обрала непередбачений законодавством спосіб захисту, а також зазначила в позові взаємосуперечливі обставини. Просить в позові відмовити. Адвокат Бабенко Р.В., який діє в інтересах позивача подав відповідь на відзив в якому зазначив, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини вчинено відповідно до ст. 135 СК України. Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив в якому вказав, що адвокат Бабенко Р.В. звернувся до суду з заявою в інтересах [PERSON] , щодо дитини [PERSON] . Крім того, вказує, що [PERSON] 29185 р.н. ще не народився. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2019 року справу передано для розгляду судді Дудніченко В.М. Ухвалою від 24.07.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання для розгляду справи по суті за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 03.09.2019 року задоволено клопотання відповідача, призначено у цивільній справі - судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (адреса: 03141, м. Київ, вул. Докучаєвська 4). Відповідачем [PERSON] подано апеляційну скаргу на ухвалу Звенигородського районного суду від 03.09.2019 року. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 24.09.2019 року відкрито апеляційне провадження. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 30.09.2019 року призначено справу до розгляду. Постановою Черкаського апеляційного суду від 16.10.2019 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 03 вересня 2019 у справі залишено без змін. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області [PERSON] від 20.11.2019 року відновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 25.11.2019 року адвокат Бабенко Р.В. подав розрахунок судових витрат. Ухвалою від 03.12.2019 року задоволено клопотання відповідача, призначено у цивільній справі повторну судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам (експерту) Одеського обласного бюро судово- медичних експертиз (м. Одеса, провулок Валіховський, 4). Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області [PERSON] від 06.03.2020 року відновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Суддю Звенигородського районного суду [PERSON] відраховано зі штату суду у зв`язку з виходом у відставку з 22.05.2020 року. За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2020 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду [PERSON] Ухвалою судді Звенигородського районного суду [PERSON] від 01.07.2020 року прийнято справу до свого провадження та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. 07.09.2020 року суддю Звенигородського районного суду [PERSON] відраховано зі штату суду у зв`язку з виходом у відставку. За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Сакун Д. І. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Сакун Д.І. від 09.09.2020 року прийнято справу до свого провадження та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Звенигородського районного суду від 15.10.2020 року клопотання відповідача про призначення у справі повторної судово-генетичної експертизи - задоволено. Призначено у цивільній справі повторну судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам (експерту) Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз (м. Одеса, провулок Валіховський, 4). Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. від 11.01.2021 року відновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Представник позивача адвокат Бабенко Р.В. подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності осіб, які беруть участь у справі на підставі письмових документів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 13.06.2017 року, виданого Шполянським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області, [INFO] народився [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 13.06.2017 року зроблено відповідний актовий запис за № 45. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України вбачається, що відомості про батька при реєстрації актового запису про народження [PERSON] записано зі слів матері (а.с.36). Відповідно до висновку експерта № 103-321-2019 від 03.09.2019 р. вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менше ніж 99.99 %. Таким чином батьківство практично доведено (а.с.74-77). Відповідно до висновку експерта № 115 від 22.12.2020 р. молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що [PERSON] може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] з ймовірністю 99.99999 %. Таким чином батьківство практично доведено (а.с.162-168). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п.3 ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до положень ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнано за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 цієї постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved