Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Ректор Чернігівського національного педагогічного університету імені Т.Г. Шевченка (далі - Університет), посилаючись на приписи ст.ст.525, 526 ЦК України, 26 лютого 2014 року звернувся з позовом до [PERSON], який був студентом названого вищого навчального закладу, про стягнення з нього боргу за надані освітні послуги в розмірі 3240 грн, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між Університетом та відповідачем 28 липня 2009 року було укладено договір про підготовку фахівців з вищою освітою за спеціальністю «Історія і краєзнавчо-туристична робота» денної форми навчання, за умовами якого [PERSON] зобов'язався посеместрово вносити плату за навчання, однак починаючи з 01 вересня 2011 року по 31 грудня 2011 року він перестав сплачувати за освітні послуги і його борг перед Університетом становить 3240 грн. До судового засідання від представника позивача надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини не явки не повідомив, про час та місце проведення засідання сповіщений належним чином. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що закріплено в статті 27 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з'явився, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, з'ясувавши усі обставини, на які посилається сторона позивача та дослідивши докази, якими вона обґрунтовує позовні вимоги, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні обставини справи. 28 липня 2009 року між Університетом та відповідачем було укладено договір про підготовку фахівців з вищою освітою за спеціальністю «Історія і краєзнавчо-туристична робота» денної форми навчання, за умовами якого [PERSON] зобов'язався своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором, зокрема зобов'язався посеместрово вносити плату за навчання (п.п.4 - 5.3 договору). У разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за цим договором студент відраховується з університету (п.5.6 договору). /а.с.5/ 06 серпня 2009 року, згідно наказу по Університету №320-с, [PERSON] було зараховано з 1 вересня 2009 року студентом першого курсу денної форми навчання на місця, що фінансуються за кошти фізичних та юридичних осіб за спеціальністю «Історія і краєзнавчо-туристична робота». /а.с.7, 8/ Як видно з доповідної записки директора Інституту історії, етнології та правознавства імені О.М. Лазаревського відповідач отримував освітні послуги в повному обсязі до 31 грудня 2011 року і був відрахований з університету за академічну заборгованість та відрив від навчального процесу з 01 квітня 2012 року. /а.с.9/ Відповідно до наказу по Університету №131-ст від 16 березня 2012 року [PERSON] з 01 квітня 2012 року відраховано з університету за академічну заборгованість та відрив від навчального процесу. /а.с.6/ Довідка Університету №60 від 20 січня 2014 року свідчить, що заборгованість [PERSON] за надані йому освітні послуги у період з 01 вересня по 31 грудня 2011 року становить 3240 грн. /а.с.4/ Згідно з ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Як встановлено ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. З'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Університету ґрунтуються на законі та укладеному договорі і висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню в межах заявленого у повному обсязі, оскільки відповідачем порушено умови договору, а тому права позивача підлягають судовому захисту. Крім того, на виконання вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь сторони позивача, який становить 243,60 грн. /а.с.1/ На підставі викладеного,

Outcome: approved