Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона з 12.01.2002 року перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання вказаної дитини не надає. Тому позивачка змушена утримувати її самостійно. Вона також зазначає, що відповідач є працездатним чоловіком, інших утриманців не має, жодних стягнень з нього не проводиться. Тому позивачка, посилаючись на положення ст.ст.180-184 СК України, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаної дитини в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 15.10.2015 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує із вказаних підстав, однак, зменшила заявлений розмір аліментів до 600 грн. щомісячно. В заяві цій позивачка також просить розглядати справу в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 15.10.2015 року він звернувся до суду з письмовою заявою про визнання зменшених позовних вимог та розгляд справи в його відсутності. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом також встановлено, що згідно з копією свідоцтва про одруження сторони одружилися 12.01.2002 року (а.с.3). Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Згідно з вимогами ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи визнання позову відповідачем, вік дитини, пов'язані з цим витрати, відсутність відомостей про місце роботи та заробітну плату відповідача, суд вважає за можливе визначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі, з яким погодилися сторони. Згідно з положеннями ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка. На підставі наведеного і,

Outcome: approved