Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивачка [PERSON] , звернулась в суд з позовом про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування за законом до відповідача Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог є Головне Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області. Просить визнати за нею, право на завершення приватизації земельної ділянки площею 1,000 га, кадастровий номер 7320510400:04:001:0271, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Волока, Вижницького району Чернівецької області, яку розпочала її мати [PERSON] , яка померла [INFO] , але не завершила за життя та здійснення державної реєстрації земельної ділянки за спадкоємцем. Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним. [INFO] померла її матір [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 1,000 га., цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Волока, Вижницького району Чернівецької області, кадастровий номер 7320510400:04:001:0271. Як спадкоємець за законом, звернулась до приватного нотаріуса Штефюк Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки при встановленні належності майна, що підлягає успадкуванню встановлено, що, у неї, як у спадкоємця, на підтвердження права власності [PERSON] на земельну ділянку не було належних правовстановлюючих документів, передбачених п.27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703. Зазначила, що рішенням XXXXVI сесії У III скликання №353-46/20 від 03 вересня 2020 року її матері [PERSON] дано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,0 га, що розташована в с.Волока, Вижницького району Чернівецької області, з земель запасу міської ради та представлення на сесію міської ради проекту землеустрою для затвердження та прийняття рішення про безоплатну передачу земельних ділянок у власність. Відповідно поданої [PERSON] заяви був виданий витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, вказаний кадастровий номер земельної ділянки 7320510400:04:001:0271 та кадастровий план земельної ділянки, який вона повинна була надати для прийняття рішення про безоплатну передачу їй земельної ділянки. Оскільки матір померла [INFO] , то розпочата нею приватизація вищевказаної земельної ділянки, не завершена. Заяви (клопотання) учасників справи. В підготовче засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від позивачки [PERSON] та її представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В підготовче засідання представник відповідача Вашківецької міської ради не з`явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника відповідача Берегометської селищної ради надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають та просять справу розглядати без участі представника селищної ради. В підготовче засідання представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 15.10.2020 року виконавчим комітетом Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №111. Позивачка [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 30.08.1973 року в м.Вашківці, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №13; копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія [NUMBER] від 24.09.1992 року. Позивачка [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, вчасно прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки у встановлений законом шестимісячний строк, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після її смерті, що підтверджується її копією, яка міститься в матеріалах спадкової справи №12/2021, до майна померлої [PERSON] . Крім неї, інших спадкоємців за законом чи за заповітом та осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні немає. Постановою приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В. №62/02-31/12-2021 від 15.04.2021 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,000 га, кадастровий номер 7320510400:04:001:0271, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Волока, Вижницького району Чернівецької області, відмовлено, в зв`язку з тим, що не надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. З копії рішення Вашківецької міської ради XXXXVI сесії У III скликання №353-46/20 від 03 вересня 2020 року [PERSON] дано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,0 га, що розташована в с.Волока, Вижницького району Чернівецької області, з земель запасу міської ради та представлення на сесію міської ради проекту землеустрою для затвердження та прийняття рішення про безоплатну передачу земельних ділянок у власність. З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0710637552020 від 05.11.2020 року вбачається, що земельній ділянці площею 1,000 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Волока, Вижницького району Чернівецької області визначено кадастровий номер 7320510400:04:001:0271. З витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №912 від 01.06.2021 року вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1,000 га, становить 9406,11 гривень. З Вашківецької міської ради №687 від 17.05.2021 року вбачається, що [PERSON] розпочала приватизацію земельної ділянки, яка станом на 17.05.2021 року не завершена. При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Таким чином, видача правовстановлюючого документу на ім`я [PERSON] неможлива, а тому спір може бути вирішено лише в судовому порядку. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності та на підставі прийняття спадщини . Відповідно до статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116,118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. За життя [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки площею 1,000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Волока, Вижницького району Чернівецької області, кадастровий номер 7320510400:04:001:0271. Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно з наданих роз`яснень, правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. За таких обставин, суд вважає, що позивачка, прийнявши спадщину після смерті матері [PERSON] , набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останній за життя, включно й з правом на завершення приватизації земельної ділянки. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved