Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2018 року позовні вимоги [PERSON] задоволені. Визнано за [PERSON], [INFO], право власності на гаражне приміщення №7, що розташоване по [ADDRESS], загальною площею 41,3 кв.м. Заступник прокурора Вінницької області Шпортун А.М. в інтересах держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оскаржує в апеляційному порядку вказане рішення. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12.04.2019 справу за позовом [PERSON] до ПрАТ «Ямпільський приладобудівний завод» про визнання права власності на нерухоме майно повернуто до Ямпільського районного суду для усунення недоліків, оскільки ухвалюючи 06.12.2018 судове рішення, Ямпільський районний суд відповідно до ст.141 ЦПК України не вирішив в установленному порядку питання розподілу судових витрат між сторонами. Позивач [PERSON] надала суду заяву, вх.№3207 від 25.04.2019, в якій просила питання розподілу судових витрат розглянути без її участі. Заяв та клопотань не має. Просила не ухвалювати рішення про стягнення судового збору з адміністрації ПрАТ «ЯПЗ». Голова правління ПрАТ «Ямпільський приладобудівний завод» подав заяву, вх.№3208 від 25.04.2019, в якій просив питання розподілу судових витрат розглянути без участі представника ПрАТ «Ямпільський приладобудівний завод». Заяв та клопотань не має. Позовні вимоги визнає, не заперечує протии їх задоволення. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2018 року позовні вимоги [PERSON] задоволені. Визнано за [PERSON], [INFO], право власності на гаражне приміщення №7, що розташоване по [ADDRESS], загальною площею 41,3 кв.м. Питання про судові витрати судом не вирішено. Оскільки можливість вирішення питання щодо судових витрат шляхом ухвалення додаткового рішення згідно із вимогами п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України не втрачена, суд має підстави ухвалити додаткове рішення. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Як вбачається з матеріалів цивільної справи, вимоги позивача були задоволені в повному обсязі, а тому на його користь із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок, сплачений [PERSON] згідно квитанції ТВБВ №10001/051 №7 від 02.10.2018. Підстав для застосування ч.1 ст.142 ЦПК України, відповідно до якої у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, немає, оскільки відповідно до ч.3 ст.7 Закону «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, а такого клопотання позивач [PERSON] не заявляла. Таким чином, підлягає стягненню із відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі ставки, передбаченої п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», в сумі 704 гривні 80 копійок . Крім цього, відповідно до квитанції ТВБВ №10001/051 №7 від 02.10.2018 позивач сплатила судовий збір в сумі 705 (сімсот п'ять) гривень, тобто в більшому розмірі, ніж встановлено п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» на момент звернення до суду з вказаним позовом. Однак клопотань про повернення сплаченої суми судового збору в більшому розмірі позивач не заявила, тому підстав, передбачених ст.7 Закону України «Про судовий збір», для повернення позивачеві сплаченої суми судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, немає.

Outcome: approved