Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивував тим, що їхній з відповідачем шлюб був зареєстрований під час його перебування в місцях позбавлення волі. Після його звільнення в 2016 році тривалих відносин у них не склалося через нерозуміння один одного. Причиною розірвання їхніх стосунків є різні погляди на сімейне життя, в результаті чого виникали часті суперечки та побутові сварки. Це призвело до втрати почуття поваги й віри в подальше сумісне життя. З 2016 року вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. З цього часу вони проживають окремо. Вважає, що збереження шлюбу між ними неможливе та суперечить його інтересам. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 03 лютого 2020 року судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 25 лютого 2020 року судом закінчено підготовче провадження по справі, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності (а.с.39). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення веб-порталі судової влади України (а.с.28) та у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, оскільки судова повістка направлялася за адресою, де вона зареєстрована згідно довідки Управління адміністративних послуг Роменської міської ради Сумської області № 04-05/327 від 03.02.2020 року (а.с.11, 38). Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 24 жовтня 2014 року між сторонами зареєстровано шлюб, прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] » та дружини « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу розірвання шлюбу, які регулюються Сімейним кодексом України. Норми права, застосовані судом: Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Мотиви суду. Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позову. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження їхнього шлюбу суперечило б їхнім інтересам, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13,76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України. Суд

Outcome: approved