Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з ТОВ ВФ «АПЕК», [PERSON] заборгованість за генеральним договором про надання кредитних послуг № 11308288000, індивідуальною угодою № 11308291000, індивідуальною угодою № 11308316000, кредитним договором № 11324203000 у розмірі 4 237 151, 32 грн. та судові витрати у розмірі 3 441,00 грн. з кожного у рівних частинах. В ході розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 11324203000 від 28.03.2008 року у розмірі 1 906 526 грн. 52 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідачів в судове засідання не з»явилась, надала до суду заяву, якою просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 березня 2008р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та Товариством з обмеженою відповідальністю виробнича фірма «АПЕК» було укладено кредитний договір № 11324203000, відповідно до умов якого позичальником отримано кредит (грошові кошти) у національній валюті України в розмірі 900 000,00 гривень (видача траншами) в порядку і на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.п. 1.2.1., 1.2.2. Кредитного договору кредит надається у термін визначений цим договором, а саме на 132 місяці з 28.03.2008 р. з терміном повернення не пізніше 28.03.2019 р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення встановлений на підставі додаткової угоди сторін. Згідно п.1.5. кредитного договору кредит надається шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника № 26000065033000 у банку для подальшого використання за цільовим призначенням або сплати банком платіжних документів позичальника за рахунок кредитних коштів, наданих відповідно до умов договору та в порядку, окремо обумовленому сторонами у письмовій формі. Відповідно до п. п. 1.3.1, 1.3.2 кредитного договору, за користування кредитними коштами за цим договором встановлюється процентна ставка у розмірі 15 % річних, якщо не встановлена інша ставка згідно умов цього договору. За користування кредитними коштами понад встановлений договором строк процентна ставка встановлюється у розмірі 30 % річних. Такий розмір ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позивальника за договором. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк. Попри взяті на себе зобов'язання позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України кредитор має право вимагати дострокового повернення всієї суми позики та сплати відсотків, у випадку, якщо позичальник прострочив повернення чергової частини позики, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 549 ЦК України У разі порушення зобов'язання настають такі правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, різновидом якої є пеня. При цьому ст. 550 ЦК України наголошує, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Так, відповідно до п. 7.1 кредитного договору за порушення позичальником термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню з розрахунку 30% річних від суми зазначеної простроченої заборгованості (суму кредиту та/або процентів по кредиту та/або комісії), розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості, за методом «факт/360» (метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України. Заборгованість за кредитним договором станом на 18.08.2014 року становить 1 906 526 грн. 52 коп., а саме: 899 997 грн. - заборгованість за кредитом, 928 040 грн. 82 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 78 488 грн. 70 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам. За змістом ст.ст. 546, 547 ЦК України зобов'язання може забезпечуватись порукою. Тож, в якості забезпечення зобов'язань позичальника між банком та [PERSON] був укладений договір поруки №192737 від 28 березня 2008 року, відповідно до умов якого поручитель зобов»язався перед кредитором відповідати за виконання ТОВ ВФ «АПЕК» усіх його зобов»язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 11324203000 від 28 березня 2008 року, укладеного між кредитором та боржником, існуючих в теперішній час і тих, що можуть виникнути в майбутньому. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст. 553 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Позивач звертався до відповідачів з досудовими вимогами за кредитним договором № 11324203000 від 28.03.2008 року, проте вимоги банку залишились без задоволення. Таким чином, суд вважає, вимоги позивача є законними та обґрунтованими та такими, що дають всі підстави для стягнення кредитної заборгованості солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича фірма «АПЕК» та [PERSON], в межах заявленої суми та доказів, наданих суду в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідачів. Так як представник позивача в уточнених позовних вимогах вказав, що відповідачем ТОВ ВФ «АПЕК» в добровільному прядку були компенсовані AT «УкрСиббанк» судові витрати у розмірі 3 441 грн., суд не стягує судовий збір з відповідачів. На підставі ст.ст. 525 - 527, 549, 553-555, 612, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved