Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] (позивач) подав до суду позов до [PERSON] (відповідачка), у якому просить розірвати укладений між ними шлюб. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося. Протягом тривалого періоду вони живуть як чужі люди, шлюб фактично розпався через різні характери та відсутність взаєморозуміння, поваги. Спільні відносини між ними повністю припинені, а їх відновлення є неможливим, спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше його збереження та примирення між ними неможливе. Відповідачка правом на подання відзиву не скористалася. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляду справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, хоч належним чином повідомлена про дату, час і місце його проведення, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Заяви, клопотання учасників справи. Позивачем подано заяви про розгляд справи за його відсутності, підтримання позову повністю та незаперечення проти заочного розгляду справи (а.с.20, 28). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 19.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.14-15). Ухвалою судового засідання від 25.03.2021 відкладено розгляд справи (а.с.21). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/27/21 відповідачки [PERSON] (а.с. 24, 25). Ухвалою судового засідання від 27.04.2021 судом постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.28). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.04.2007 у селищі Гніздичів Жидачівського району Львівської області, актовий запис №8. Після реєстрації шлюбу дружині змінено прізвище на « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 20.04.2007 серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 04.02.2008, батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с.9). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачкою та наявності у сторін малолітнього сина, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України). Так, згідно з положеннями частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Приписом частин 3 та 4 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 104 та 110 СК України, які визначають підстави припинення шлюб та право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак не підтримують жодних стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з висловленої ним у заявах позиції. Надати оцінку аргументам відповідачки суд позбавлений можливості, оскільки такі нею не наведені. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved