Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб, від якого вони мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини протягом останніх 5 місяців не надає, її матеріальне становище не дозволяє самостійно утримувати дитину та забезпечити їй належний рівень життя, а тому просить суд стягнути з відповідача аліменти. Ухвалою суду від 31.08.2020 року в даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 18 вересня 2020 року. Ухвалою від 18.09.2020 року справу призначено до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка звернулась до суду з письмовою заявою, в якій просила розгляд справи провести без її участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] скерував до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, просив справу розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Письмовими матеріалами справи підтверджено, що в сторін у шлюбі [INFO] народився син [PERSON] , який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, батьком якої є відповідач. Відповідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними ч.1 ст.181 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку батька яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, відповідно до ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З матеріалів справи встановлено, що матеріальне становище відповідача задовільне, він фізично здоровий, не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сім`ї та інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати. Враховуючи вік дитини, стан здоров`я та матеріальне становище сторін, беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] офіційно ніде не працює і не має стабільного щомісячного доходу, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття, задовольнивши заявлений позов. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. Судові витрати в справі, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову в суд, на підставі ч.2 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, в сумі 840 грн 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved