Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.02.2010 р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30 % річних. Відповідач по справі зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені кредитним договором. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідача станом на 31.10.2014 р. виникла заборгованість у розмірі 39 159 грн. 84 коп., з яких: 14 765 грн. 02 коп. - заборгованість за кредитом, 19 160 грн. 16 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 893 грн. 72 коп. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 кредитного договору - 500 грн. (фіксована частина), 1 840 грн. 95 коп. (процентна складова). Відповідач свої зобов'язання, щодо погашення заборгованості за наданим кредитом та сплати процентів за користування ним, не виконав, в зв'язку з чим, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду. До початку судового засідання представник позивача направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, крім того, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 46). На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запит до органів реєстрації місця проживання фізичної особи (а.с. 26), згідно отриманої відповіді відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а. с. 27). Згідно ст. 74 ЦПК України судові повістки - про виклик та телеграми зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місця проживання фізичної особи - відповідача. У разі ж їх відсутності за даною адресою, вважається, що судовий виклик вручений належним чином. Відповідач в судові засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, в судове засідання відповідач викликався судовими повістками - зі зворотнім повідомленням на 14.01.2015 р., 06.02.2015 р., 20.02.2015 р., 16.03.2015 р. (а.с. 29, 31-33, 36-37, 43-45, 50-51). У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, 22.02.2010 р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н (надалі за текстом - кредитний договір) за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30 % річних, що підтверджується заявою позичальника та умовами кредитування (а.с. 10, 11, 12-17). Відповідач по справі зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені кредитним договором. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідача станом на 31.10.2014 р. виникла заборгованість у розмірі 39 159 грн. 84 коп., з яких: 14 765 грн. 02 коп. - заборгованість за кредитом, 19 160 грн. 16 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2 893 грн. 72 коп. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 кредитного договору - 500 грн. (фіксована частина), 1 840 грн. 95 коп. (процентна складова), що підтверджено наданим розрахунком (а.с. 7-9). Відповідно до умов, при порушенні позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Розрахунки позивача відповідачем спростовані не були. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки визначені в ст. 611 ЦК України, зокрема розірвання договору. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На основі з'ясованих обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 39 159 грн. 84 коп., з яких: 14 765 грн. 02 коп. - заборгованість за кредитом, 19 160 грн. 16 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2 893 грн. 72 коп. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 кредитного договору - 500 грн. (фіксована частина), 1 840 грн. 95 коп. (процентна складова). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 391 грн. 59 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial