Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У лютому 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, складеним на її користь. Позивач прийняла спадщину вступивши у фактичне володіння майном. У 2001 році вона отримала свідоцтво про право на спадщину в частині, що стосується земельної частки (паю), право власності на яку було зареєстровано за спадкодавцем. Проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в частині житлового будинку через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. У зв`язку з цим позивач просить визнати право власності на спадщину в судовому порядку. Стислий виклад заперечень відповідача. Представником Поворської сільської ради подано клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 09 лютого 2021 року. 11 лютого 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09 березня 2021 року. В підготовче засідання сторони не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Враховуючи визнання відповідачем позову суд відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України у підготовчому засіданні ухвалив рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 30 серпня 2000 року Козлиничівською сільською радою Ковельського району посвідчено заповіт, відповідно до якого [PERSON] належне їй майно, в тому числі житловий будинок з господарськими спорудами, земельну частку (пай) та грошовий вклад заповіла племінниці [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.09.2000 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом. Позивач прийняла спадщину в порядку встановленому ст.549 ЦК УРСР, про що зазначено у довідці Козлиничівської сільської ради Ковельського району №201 від 28.05.2001 року, яка наявна в матеріалах спадкової справи. 16.06.2001 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай). У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами позивачу відмовлено, з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю, що стверджується повідомленням Ковельської державної нотаріальної контори №176/01-16 від 08.02.2021 року. Згідно витягу з погосподарської книги №1 за 2000 рік житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] . Технічною документацією на домогосподарство підтверджено, що до його складу входить житловий будинок та чотири сараї - 1956-1957 років побудови. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу ст. 534 ЦК УРСР право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За змістом ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління майно. Позивач прийняла спадщину, що стверджується матеріалами спадкової справи. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд переконався, що спадкодавець правомірно набув право власності на спірний житловий будинок, тому це майно входить до складу спадкової маси. Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача, як спадкоємця права на це спадкове майно. В силу ст.525 ЦК УРСР спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про нотаріат» та п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає необхідним вжити заходів для захисту прав позивача в спосіб, передбачений ст.16 ЦК України - шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування. Судові витрати у справі залишити за позивачем.

Outcome: approved