Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

Смілянське обєднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області (далі в тексті УПФУ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 26884 грн. 66 коп. боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] 14 червня 2002 року була зареєстрована як фізична особа підприємець. В звязку з цим, вона набула статусу страхувальника відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та повинна була нараховувати, обчислювати і сплачувати у встановлені строки та в повному обсязі страхові внески до УПФУ. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2012 року з ФОП [PERSON] стягнуто на користь УПФУ 30284 грн. 80 коп. боргу за страховими внесками. Борг в сумі 3400 грн. 14 коп. було погашено. 3 жовтня 2014 року ФОП [PERSON] визнано банкрутом. Посилаючись на те, що ухвалою господарського суду Черкаської області від 5 січня 2017 року накладено заборону на звільнення [PERSON] від зобовязань подальшого виконання грошових вимог кредиторів, УПФУ вважає, що з неї належить стягнути не погашену суму боргу по страховим внескам. Представник позивача в судове засідання не зявився, в направленій до суду заяві просила розглядати справу у її відсутності. Відповідач повторно не зявилась на розгляд справи, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2012 року по справі № 2а/2370/501/2012 з ФОП [PERSON] на користь УПФУ стягнуто 30284 грн. 80 коп. заборгованості по страхових внесках. На підставі цього рішення було виписано та 26 квітня 2012 року видано виконавчий лист, який було направлено на примусове виконання до виконавчої служби. Постановою головного державного виконавця Смілянського МВ ДВС від 8 листопада 2017 року цей виконавчий лист повернуто стягувачу у звязку з визнанням боржника банкрутом. У відповідності з ухвалами господарського суду Черкаської області від 5 січня 2017 року по справі № 925/1414/14, підприємницька діяльність ФОП [PERSON] припинено у звязку з визнання її банкрутом та накладено заборону на звільнення [PERSON] від зобовязань у звязку з припиненням провадження у справі про банкрутство. Згідно з розрахунком позивача, загальний борг ФОП [PERSON] по сплаті страхових внесків за період з 1 січня 2010 року по 13 січня 2012 року становить 26884 грн. 66 коп., з якого 20910 грн. 69 коп. становить основний борг, 4599 грн. 69 коп. пеня та 1374 грн. 10 коп. штрафні санкції. Сплата страхових внесків до Пенсійного фонду України є встановленим державою обов'язковим платежем. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування платники сплачують до Пенсійного фонду України в установлені строки та в повному обсязі. Частинами 6, 10 ст. 20 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Згідно з ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст.47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» , однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Статтею 92 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що після завершення розрахунків з кредиторами фізична особа - підприємець, визнана банкрутом, звільняється від подальшого виконання грошових вимог кредиторів, що були заявлені після визнання фізичної особи - підприємця банкрутом, за винятком вимог, передбачених абзацом третім частини третьої цієї статті. Вимоги кредиторів щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, вимоги щодо стягнення аліментів, а також інші вимоги особистого характеру, які не були задоволені в порядку виконання постанови господарського суду про визнання фізичної особи - підприємця банкрутом або які погашені частково чи не заявлені після визнання фізичної особи - підприємця банкрутом, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про банкрутство фізичної особи - підприємця відповідно в повному обсязі або в незадоволеній їх частині в порядку, встановленому цивільним законодавством. Враховуючи, що відповідач частково погасила борг по сплаті страхових внесків, суд вважає, що решту суми належить стягнути з неї в примусовому порядку. Оскільки позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору, з відповідача на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави 1600 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved