Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідачів. [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітніх: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулася 25.09.2020 року звернулася із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно (а.с.1-29). Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка є бабусею [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно: право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] ; право власності на земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №836543 та право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №003003. Вказує, що спадкоємцем майна після смерті [PERSON] за законом був син померлої [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкоємцями у відповідності до ст. 1266 ЦК України є внуки померлої: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які прийняли спадщину, а також відповідачка, внучка померлої - [PERSON] , яка не претендує на спадкове майно. Інших спадкоємців та утриманців померлої, передбачених законом немає. Також позивач зазначає, що вона як представник неповнолітніх, в установлений законом строк вступила в управління спадковим майном: поховала померлих, розпорядилася їх речами та підтримує спадкові будівлі в належному стані. Однак в нотаріальній конторі немає можливості оформити спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будівлю та земельну ділянку. За таких обставин, просить визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/3 частині права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] . Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Заяви, клопотання учасників справи інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 вересня 2020 року було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20 жовтня 2020 року (а.с.30). У підготовче засідання 20 жовтня 2020 року сторони не з`явилися. [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітніх: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] скерувала 20.10.2020 року клопотання до суду, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила розглядати справу без її участі. Відповідача [PERSON] у судове засідання також не прибула, однак на адресу суду 20.10.2020 надійшла її заява у якій вона визнала позовні вимоги [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітніх: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Наслідки визнання позову їй відомі. Просить суд справу розглянути без її участі. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що згідно наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Лужанської селищної ради Кіцманського району Чернівецької області 18.07.2017 року, [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 32 (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14.05.1964 року, вбачається, що [PERSON] , який народився [INFO] , являється сином [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до копій свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 25.07.1997 року, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб 25.07.2020 року, актовий запис №892 (а.с. 10). Як вбачається із наданих суду копій свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком останніх вказано [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 12-13). Згідно копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 21.06.2010 року, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №24 (а.с. 8). Відповідно до довідки виданої виконкомом Лужанської селищної ради Кіцманського району Чернівецької області, спадкоємцями майна за законом після смерті [PERSON] , яка проживала і була приписана в [ADDRESS] , по день смерті, являються: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - онуки померлої. Інших спадкоємців та утриманців передбачених законом на час смерті [PERSON] немає (а.с. 9). Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 28.09.1992 року, виданого виконавчим комітетом Лужанської селищної ради народних депутатів Кіцманського району, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] (а.с.с 27) Згідно звіту про незалежну оцінку вартості житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташований в [ADDRESS] від 22.09.2020 року, ринкова вартість житлового будинку літ. А, літньої кухні літ. Б, сараю літ. В, гаражу літ. Г, сараю літ. Д, вбиральні літ. Е, колодязя літ. К, огорожі літ. №4 - становить 148350 гривень. (а.с. 18-22). Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №836543, [PERSON] на підставі рішення від 14.12.2011 року №234 9 сесії 6 скликання Лужанської селищної ради, надано у власність земельну ділянку площею 0,1500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] (а.с. 29) Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що була надана у власність [PERSON] , призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в [ADDRESS] від 22.09.2020 року, оціночна вартість земельної ділянки становить 33000 гривень (а.с. 14-17). Як вбачається із копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №003003, [PERSON] на підставі рішення Кіцманської РДА від 10.10.1996 року №388, належить на праві земельна частка (пай) у колгоспі « [INFO] », розміром 1,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 28). Відповідно до інформації виданої Відділом у Кіцманському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області вартість земельної частки (паю), яка на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №003003, належить [PERSON] , становить 48954 гривні (а.с. 23) Відповідно до відповід і, наданої державним нотаріусом Беженар А.М. 30.09.2020 року за №184/02-14, на запит Кіцманського районного суду Чернівецької області, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , за даними Кіцманської державної нотаріальної контори - не заводилась. Норми права, які застосував суд. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, у відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Як передбачено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, статтею 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом, а спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (стаття 1274 ЦК України). Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Враховуючи вищезазначені норми Закону, беручи до уваги те, що є єдиним спадкоємцем за законом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , був її син [PERSON] , який помер [INFO] . У відповідності до вимог ст. 1266 ЦК України, внуки померлої [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , являються спадкоємцями майна за законом, які фактично прийняли спадщину і протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявили про відмову від неї. Відповідач [PERSON] визнала позов, тобто не претендує на спадкове майно, враховуючи при цьому те, що матеріали справи не містять будь-яких даних щодо наявності інших спадкоємців після смерті [PERSON] й відповідно сторонами докази на підтвердження їх існування суду не надано, суд вважає, що за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] слід визнати право власності по 1/3 частині спадкового майно, а саме: по 1/3 частині житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] ; по 1/3 частині земельної ділянки, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №836543 та по 1/3 частині права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №003003. Крім того, суд зважає і на те, що у відповідності до роз`яснення ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). За таких обставин, позивач спадщину прийняла, однак позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно через відсутність у неї оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку, які належали на праві власності померлій [PERSON] . Таким чином судом встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. Тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, беручи наявність відповідні положення Цивільного кодексу України, та відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на спадкування в іншому порядку, а також враховуючи при цьому те, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі ст.ст. 328, 346, 392, 1216-1218, 1220-1221, 1223,1258, 1261, 1268, 1273, 1274ЦК України та

Outcome: approved