overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 липня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі відділення №71/19 АБ «Укргазбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №41/ф-280808 від 28.08.2008 року та за зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі відділення №71/19 АБ «Укргазбанк», [PERSON] про визнання недійсним договору поруки частково задоволено позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі відділення №71/19 АБ «Укргазбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором №41/ф-280808 від 28.08.2008 року. Вирішено стягнути із [PERSON] в користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за Кредитним договором №41/ф-280808 від 28.08.2008 року у розмірі 27 311 доларів США 95 центів та 5\~685 грн. 85 коп., а також 3\~654 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд. У позові до [PERSON] відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі відділення №71/19 АБ «Укргазбанк», [PERSON] про визнання недійсним договору поруки задоволено частково. Визнано недійсним Договір поруки №18/ф-280808 від 28 серпня 2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», [PERSON] та [PERSON], з моменту його укладення. Вирішено стягнути із Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі відділення №71/19 АБ «Укргазбанк», [PERSON] 2\~000 (дві тисячі) грн. витрат на правову допомогу та 487 (чотириста вісімдесят сім) грн.. 20 грн. судового збору. Разом з тим, при винесенні даного рішення, судом не вирішено питання про судові витрати, які складаються із витрат, повязаних із проведенням судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи. За проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи [PERSON] внесено на рахунок Київського НДІСЕ 2\~304,00 грн., згідно Квитанції №1123992404 [NUMBER] від 11.02.2016 року. На підставі п.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Тому, судом слід стягнути із [PERSON], Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» у користь [PERSON] за проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи по 1\~150 (одну тисячу сто п»ятдесят) гривень 50 коп. із кожного, а всього на суму 2\~301 (дві тисячі триста одну ) грн.. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 січня 2011 року позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа Підгороднянська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про визнання чинним договору купівлі-продажу та права власності на майно задоволено. Ухвалено визнати чинним договір купівлі-продажу від 20.05.2003 року про дольову участь в будівництві індивідуального житлового будинку №7 по вул. Київська в с. Підгороднє Тернопільського району, укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Визнано за [PERSON], [PERSON] право власності на майно другий поверх садибного житлового будинку №7 по вул. Київській у с. Підгороднє Тернопільського району, загальною площею 98,7 кв.м., житловою 40,6 кв.м.. допоміжною 58,1 кв.м. Разом з тим, суд, в резолютивній частині рішення, не конкретизував, на які саме приміщення другого поверху спірного житлового будинку, визнано право власності за [PERSON], [PERSON], що є перешкодою у здійсненні реєстрації права власності на майно. Як вбачається із, наявної при матеріалах справи, Інформаційної довідки №154 від 10.03.2016 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим БТІ, в житловому будинку №7 по вул. Київська в с. Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області, що належить [PERSON], приміщення, що знаходяться на другому поверсі загальною площею 98,7 кв.м., житловою 40,6 кв.м.. допоміжною 58,1 кв.м., а саме: сходова клітка «3-1» пл. 14,3 кв.м.; коридор «3-2» пл. 13,8 кв.м.; житлова «3-3» пл. 20,1 кв.м.; житлова «3-4» пл. 20,5 кв.м.; кухня «3-5» пл. 20,3 кв.м.; санвузол «3-6» пл. 9,7 кв.м., становлять 3/10 частин будинковолодіння. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] про ухвалення додаткового судового рішення, підлягає до задоволення, а тому абзац третій резолютивної частини рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 січня 2011 року, слід доповнити та викласти його в такій редакції: «Визнати за [PERSON], [PERSON] право власності на майно другий поверх садибного житлового будинку №7 по вул. Київській у с. Підгороднє Тернопільського району, загальною площею 98,7 кв.м., житловою 40,6 кв.м.. допоміжною 58,1 кв.м., а саме: сходову клітку «3-1» пл. 14,3 кв.м.; коридор «3-2» пл. 13,8 кв.м.; житлову «3-3» пл. 20,1 кв.м.; житлову «3-4» пл. 20,5 кв.м.; кухню «3-5» пл. 20,3 кв.м.; санвузол «3-6» пл. 9,7 кв.м.. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 січня 2017 року задоволено позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON], Тернопільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини . Вирішено визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON], [INFO], уродженки м. Тернопіль, народженої [PERSON]. Зобов'язати Тернопільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, внести зміни до актового запису №996 від 11 травня 2016 року, складений Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, записавши батьком [PERSON], [INFO] - [PERSON], [INFO], громадянина України. 24.03.2017 року [PERSON] звернувся в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання стосовно позовної вимоги про переміну «прізвища», та «по батькові» дитини - [PERSON], [INFO], а саме прізвище «[PERSON]» змінити на «[PERSON]», «по батькові» «[PERSON]» на - «[PERSON]». Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 р. № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення щодо зміни «прізвища» та «по батькові» дитини - [PERSON], [INFO], підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

\~\~\~\~ Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 лютого 2017 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON]про розірвання шлюбу. Вирішено розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 29 червня 2013 року, актовий запис № 897 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. \~\~\~\~ 24 квітня 2017 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання стосовно позовної вимоги про відновлення позивачці дошлюбного прізвища «Ніпіаліді». \~\~\~\~ Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. \~\~\~\~ Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON]про розірвання шлюбу щодо відновлення дошлюбного прізвища «Ніпіаліді», підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2017 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини. Вирішено стягувати із [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], в користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 грудня 2016 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Стягувати із [PERSON] [INFO], жителя [ADDRESS], в користь [PERSON] аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 грудня 2016 року, і до досягнення неповнолітньою дитиною [PERSON] трьохрічного віку. 24.05.2017 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом, у резолютивній частині рішення не зроблено висновку про те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як це передбачено законом і про що вона заявляла у своїх позовних вимогах. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2015 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вирішено розірвати шлюб між [PERSON] (до шлюбу Гева) [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 19 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1576. 28 січня 2016 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання стосовно позовної вимоги про відновлення позивачці дошлюбного прізвища «Гева». Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення щодо відновлення дошлюбного прізвища «Гева», підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Банк Форум» [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Ухвалено стягнути із [PERSON], як солідарного боржника [PERSON] згідно договору поруки №0121 від 04.07.2008 року на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Банк Форум» [PERSON] заборгованість за кредитним договором №0055/08/26-КЕе від 04.07.2008 року в сумі 37\~589,87 грн. Разом з тим, суд, в резолютивній частині рішення, не зробив висновку по суті решти вимог, які були заявлені ПАТ «Банк Форум», а саме щодо стягнення заборгованості із [PERSON], як зазначено позивачем у позові. Проте, в мотивувальній частині рішення, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором №0055/08/26-КЕе від 04.07.2008 року, не сплачує кредит, а відповідач [PERSON] не виконує зобов'язань згідно договору поруки № 012 Г від 04.07.2008 року. Суд прийшов до висновку, що у даному випадку мають місце порушення відповідачами прав позивача, які підлягають захисту шляхом солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 0055/08/26 КЕе від 04.07.2008 року в сумі 37 589,87 грн. Окрім цього, в резолютивній частині вказано про стягнення 37 589,87 грн., однак не вказано складових частин цієї суми, які зазначені у вступній частині рішення, та мають суттєве значення, зважаючи на те, що вказаний кредит був наданий в іноземній валюті та ПАТ «БАНК ФОРУМ», у звязку із подальшим невиконанням зобовязань за кредитним договором, має право звернутись в суд з позовом про стягнення сум заборгованостей, що виникли після подання позовної заяви. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Таким чином, суд вважає, що заява Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про ухвалення додаткового судового рішення, підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.08.2016 року №607/17330/14-ц задоволено позов [PERSON], [PERSON]\~ та визнано недійсним \~Договір поруки №1 від 20.02.2007 року укладений між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» в якості забезпечення кредитного договору №11120120000 укладеного між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» від 20.02.2007 року. \~ \~ \~ \~Згідно ухвали суду від 13.05.2015 року по даній справі призначалася судова почеркознавча експертиза. Вказаною ухвалою витрати по проведенню експертизи покладено на [PERSON]. Висновком експерта підтверджено сплату вартості експертизи в розмірі 2304,00 грн. Рішенням суду від 17.08.2016 року позовні вимоги [PERSON] судом задоволено, однак судом не вирішено питання про стягнення з відповідача в користь позивача вартості проведеної експертизи у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно п. 4) ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи вищенаведене, вважаю, що з відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Дельта Банк» слід стягнути в користь позивача [PERSON] 2304 грн. 00 коп. судових витрат з проведення експертизи. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 березня 2014 року задоволено заяву [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу. Вирішено встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім»єю без шлюбу із часу розірвання шлюбу до часу відкриття спадщини, а саме із 28.11.2012 року до [INFO] року. Заявник [PERSON] звернулася в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки вона проживала із [PERSON] однією сім»єю більше п»яти років до часу відкриття спадщини, а тому належить до четвертої черги спадкоємців за законом, про що не зроблено судом висновку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається із позовної заяви [PERSON], остання просила встановити факт проживання однією сім»єю [PERSON] та [PERSON] Будучи допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], підтвердили той факт, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали однією сім»єю із моменту укладення шлюбу з 1998 року, у тому числі після його розірвання, вели спільне господарство. Згідно вимог ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 травня 2015 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення коштів, - відмовлено. 25 травня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1722 гривень витрат повязаних із проведенням судово-почеркознавчої експертизи. Обґрунтовує заяву тим, що при ухваленні рішення суд не вирішив питання про стягнення з [PERSON] в її користь понесених судових витрат. У судовому засіданні [PERSON] подану заяву підтримала просила її задоволити. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду питання про ухвалення додаткового рішення, в судове засідання не зявилися, не повідомивши про причини неявки. За вказаних обставин суд вважає за можливе відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України вирішити питання про ухвалення додаткового рішення у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення, суд бере до уваги такі обставини: Позивачем [PERSON] 14 квітня 2014 року предявлено позов до [PERSON], [PERSON] про стягнення коштів. За клопотанням відповідача [PERSON] ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2014 року в даній справі призначено судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Згідно виставленого рахунку Тернопільським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №966 від 24 лютого 2015 року, відповідачем [PERSON] сплачено витрати за проведення експертизи в розмірі 1722 гривень, що підтверджується квитанцією № 0.0.356630072.1 від 04 березня 2015 року, виданою відділенням ПАТ\~КБ\~«ПриватБанк». Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 травня 2015 року вирішено: У задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення коштів відмовити. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно зі ст. 79 ЦПК України витрати на проведення судових експертиз належать до витрат, повязаних із розглядом справи, і є одним із видів судових витрат. При ухваленні рішення від 18 травня 2015 року судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд може ухвалити додаткове рішення. За вказаних обставин суд вважає за доцільне ухвалити в цивільній справі за позовами [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення коштів додаткове рішення з приводу стягнення витрат на провдення судово-почеркознавчої експертизи.

Outcome: approved