Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 27.07.2002 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Причинами для розірвання шлюбу позивачка вважає те, що вони з відповідачем виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки часто не могли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Відповідач нехтував сімейними цінностями, зловживав спиртними напоями, матеріально сім'ю не забезпечував. З його ініціативи між сторонами виникали сварки, під час яких відповідач принижував честь та гідність позивачки в присутності неповнолітньої дитини, що негативно впливало на стан її здоров'я та виховання дитини. Тому впродовж останніх місяців сімейне життя між сторонами погіршилося, що призвело в кінцевому результаті до припинення шлюбних відносин. Позивачка вважає, що їх з відповідачем сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, збереження цього шлюбу суперечить її інтересам. Вона просить вказаний шлюб розірвати, відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]», а неповнолітню дитину після розірвання шлюбу залишити проживати з нею. Позивачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином - за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживанння. Надіслані на адресу відповідача судові виклики в судові засідання 02.06. та 17.06.2015 року відповідачу не вручено з відміткою на поштовому конверті, що відповідач за вказаною адресою не проживає. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про одруження сторони одружилися 27.07.2002 року. Шлюб зареєстровано Іванівецькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №1 (а.с.3). Згідно з копією свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. Тому суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, а тому подальше його збереження суперечитиме інтересам позивачки та неповнолітньої дитини. За таких обставин шлюб слід розірвати. Неповнолітню дитину сторін після розірвання шлюбу слід залишити проживати з позивачкою, а також відновити останній дошлюбне прізвище, оскільки вона вказала про це. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved