Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідач є батьком малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, малолітні діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. З посиланням на норми ст. 180, 182 СК України позивач просила стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 2500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення ними повноліття. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 22 червня 2020 року. Ухвалою судді від 24 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання на 20 липня 2020 року. Позиція учасників справи. В судове засідання позивач не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Вказує, що приймає фінансову участь в утриманні дітей, а аліменти в сумі по 2500 гривень на кожну дитину щомісячно є завищеними. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в сумі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Копією свідоцтва про укладення шлюбу доводиться та обставина, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 29.04.2007 у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 160. Судом встановлено, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5-6). На даний час діти проживають з позивачем, що підтверджується копією будинкової книги про реєстрацію місця проживання (а.с.8-9). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що малолітні діти сторін проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Статтею ст.182 Сімейного кодексу України визначено обставини, які суд враховує при визначенні розміру аліментів. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Суд вважає, що оскільки відповідач є собою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, оскільки не довів протилежне, а тому цілком може та зобов`язаний надавати своїм дітям матеріальну допомогу. При цьому, позивач не представила суду будь-яких доказів того, що відповідач отримує дохід в розмірі понад 10000 гривень на місяць та має можливість надавати дітям матеріальну допомогу саме в сумі по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, що є її процесуальним обов`язком відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зокрема, не доведено, що відповідач офіційно працевлаштований, має інші доходи, цінне майно у власності, з якого можна мати дохід, те, що він робив вартісні покупки. Тобто, позивачем не доведено, що відповідач спроможний сплачувати аліменти з істотним відхиленням у бік збільшення від мінімально гарантованого розміру аліментів, який становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Крім того, суд також враховує можливість надання утримання і з боку матері, необхідність забезпечення справедливого балансу між інтересами дітей та можливістю батька сплачувати аліменти. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. З врахуванням наведених обставин, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача аліментів в сумі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто дещо в меншій сумі, ніж просить позивач. Аліменти в такому розмірі є пропорційним середньому доходу відповідача або реальній можливості його отримати та такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності, відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст.7 СК України. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України підлягає індексації в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Таким чином обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення. Щодо розподілу судових витрат. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.200.

Outcome: partial