Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 02.12.2020 позов [PERSON] до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - задоволено частково, яким: - визнано протиправним та скасувано наказ в.о. директора Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» Попова О.М. №260/0-33 від 28.07.2020 про звільнення [PERSON] з посади управителя ресторану «Готельного комплексу « Моряк » Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці шляхом скорочення штату працівників; - поновлено [PERSON] на посаді управителя ресторану «Готельного комплексу «Моряк» Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ»; - стягнуто з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (ЄДРПОУ 01125672) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., судові витрати у розмірі 2102,00 грн.; - допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та виплаті заробітної плати за один місяць; - в задоволенні решти вимог - відмовлено. Представник [PERSON] 30.12.2020 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі, згядно якої просить суд визначити точну грошову суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присуджену до стягнення з відповідача. Питання про ухвалення додаткового рішення вирішується судом без повідомлення учасників справи відповідно до ч.4 ст.270 Цивільного-процесуального кодексу України (далі ЦПК). Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Судом встановлено, що згідно мотивуючої частини рішення вказано, що: «… визнання наказу про звільнення незаконним автоматично тягне за собою поновлення працівника на роботі та обов`язок роботодавця виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу (аналогічного висновку дійшов ВССУ при розгляді справи № 223/30/16-ц від 25.09.2017). Оскільки суд дійшов висновку про незаконність звільнення позивача, то в порядку ст.235 КЗпП України позивач має право на стягнення на свою користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок) і обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці, що передують події, з якою пов`язана виплата. Пунктом 5 розділу ІV Порядку передбачено, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів». Дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові докази, суд дійшов до висновку про ухвалення додаткового рішення у частині виплати [PERSON] заробітної плати за час вимушеного прогулу з 29.07.2020 року по день ухвалення рішення суду про поновлення на роботі згідно з місячним окладом на відповідній посаді в твердій грошовій сумі, оскільки в рішенні не вирішено дане питання. Згідно довідки МТП «Чорноморськ» №1144 від 30.11.2020 заробітна плата [PERSON] складає 6203,16 грн. (а.с.141), відтак середньоденна заробітна обчислюється наступним чином 12406,32 грн./40 дн. = 310,16 грн. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 Порядку). З моменту звільнення [PERSON] з 29.07.2020 року по 02.12.2020 року сплинуло 90 робочих днів (липень - 3, серпень -20, вересень - 22, жовтень - 22, листопад - 21, грудень - 2). Таким чином, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 27914,40 грн.: 310,16 грн. (заробітна плата за 1 день) х 90 (кількість днів вимушеного прогулу) = 27914,40 грн.

Outcome: approved