overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.01.2018 року у справі № 450/2950/17 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Вказаним рішенням зобов'язано [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у користуванні належними їй на праві власності земельними ділянками площею 0,1250 га та площею 0,0619 га, які знаходяться за адресою [ADDRESS], а також вивільнити дані земельні ділянки від побутового сміття, металобрухту та інших відходів і привести дані земельні ділянки до належного санітарного стану з можливістю подальшого їх використання за цільовим призначенням. 15.01.2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки суд задовольняючи позовні вимоги не вирішив питання про розподіл судових витрат, які вона просила покласти на відповідача. Розгляд заяви в силу вимог ч.2 ст. 247, ч. 4 ст. 270 ЦПК України здійснюється у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи № 450/2950/17, судом встановлено наступне. Згідно з приписами ч.1 п. 1, 3, ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення або судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач при звернення до суду просила покласти судові витрати на відповідача. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0. 882360068.1 від 31.10.2017 року. Докази про те, що позивачем були понесені інші витрати пов'язані з розглядом справи в матеріалах справи відсутні та позивачем не надані. Враховуючи вищевикладене, оскільки рішенням суду від 17.01.2017 року у цивільній справі № 450/2950/17 питання стягнення з відповідача судових витрат не вирішено, суд приходить до висновку що заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.07.2018 року у справі № 450/1571/18 позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю, ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи від дня предявлення позову до суду - 23.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, стягнуто з [PERSON] на користь держави 704,80 грн. судового збору. 02.04.2019 року відповідач [PERSON] звернувся в суд з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якому просить звільнити його від сплати на користь держави судового збору у розмірі 704,80 грн., та як він являється учасником бойових дій. Розгляд заяви в силу вимог ч.2 ст. 247, ч. 4 ст. 270 ЦПК України здійснюється у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи № 450/1571/18, судом встановлено наступне. Згідно з приписами ч.1 п. 3 ст.270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. \~ \~ \~ \~Частинами 1, 6 ст.\~141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.1 п 3, 13 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів та учасники бойових дій, у справах, повязаних з порушенням їхніх прав. Як вбачається з копії безтермінового посвідчення серії МВ № 007908 від 22.04.2015 року, [PERSON] являється учасником бойових дій та користується пільгами встановлені законодавством України. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач [PERSON] на час ухвалення рішення у справі користувався пільгами щодо судового збору та був звільнений від сплати такого, суд приходить до висновку що його заява підставна та підлягає до задоволення. Оскільки обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.03.2018 року у справі № 450/3532/17 позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] задоволено частково, вирішено стягнути з [PERSON] на користь позивачів 8239,55 грн. втрат від знецінення грошових коштів та 3% річних від простроченої суми боргу за період з 01.08.2017р. по 30.11.2017 року включно. Однак, вирішуючи питання про право позивачів на стягнення грошових коштів, судом в резолютивній частині рішення невірно зазначено загальну грошову суму, яка підлягає стягненню з відповідача та період, за який така присуджена, у звязку з чим по справі слід ухвалити додаткове рішення. Згідно ч.1ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі або дії, що треба виконати. Тому суд з власної ініціативи розглядає питання про ухвалення додаткового рішення, розгляд якого здійснюється у відсутності сторін та, згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи № 450/3532/17, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, рішення суду про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачів грошової компенсації за заподіяння моральної шкоди в загальній сумі 200 тис. грн., набрало законної сили 12.06.2017 року, тому саме з цієї дати у [PERSON] виникло грошове зобовязання перед позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] зі сплати зазначених коштів. В мотивувальній частині рішення зазначено, що саме з цих підстав позовні вимоги було задоволено частково та вирішено стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми боргу та втрат від знецінення грошових коштів за період з 12.06.2017р. по 30.11.2017 року. А згідно проведеного судом перерахунку, до стягнення з відповідача підлягають: 2820,00 грн. - 3%річних від простроченої суми боргу та 9847,55 грн.- витрат від знецінення грошових коштів, що в загальній сумі становить 12\~667,55 грн. Однак в резолютивній частині рішення суд, вирішуючи питання про право позивачів на стягнення з відповідача грошових коштів, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення та вище зазначений період, за який така сума підлягає до стягнення. Тому суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення. \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 04.10.2016, ухваленому у справі за заявою [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлено факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON], який помер 29.02.2008 в с. Бунякине Путивльського району Сумської області, понад пять років до часу відкриття спадщини: в період з 24.03.2001 до 29.02.2008 в с. Бунякине Путивльського району. [PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, зазначивши, що позбавлена можливості оформити спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець четвертої черги, оскільки в резолютивній частині рішення судом не вказано повну адресу її проживання з померлим [PERSON] Заявник в судове засідання не зявилася, повідомлялася про час і місце судового засідання належним чином, її неявка не перешкоджає розглядові зазначеного питання, згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК УКраїни. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до\~ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив\~рішення, може за заявою\~осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої -небудь позовної вимоги, з приводу якої\~сторони\~подавали\~докази\~і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню,\~майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про\~судові витрати.\~ Як розяснено в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі», резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, довідкою Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області від 04.10.2017 № 450 підтверджено проживання [PERSON] станом на серпень 2008 року без реєстрації місця проживання [INFO]. Таким чином, є підстави для доповнення вказаного судового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 13 червня 2014 року за [PERSON], визнано право власності на 5/6 часток легкового автомобіля ВАЗ 21101, д/н [NUMBER], 2007 року випуску, вартістю 31400 грн., а за [PERSON] визнано право власності на 1/6 частку легкового автомобіля ВАЗ 21101, д/н [NUMBER], 2007 року випуску, вартістю 6492 грн. 27 листопада 2014 року ухвалою Путивльського районного суду Сумської області призначено розгляд справи про винесення додаткового рішення, в зв'язку з тим, що в резолютивній частині рішення Путивльського районного суду Сумської області від 13 червня 2014 року не вказано ідентифікаційні номери складових частин автомобіля ВАЗ 21101, д/н [NUMBER], 2007 року випуску, а саме: номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], VIN [NUMBER]. Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце проведення повідомлені належним чином. Згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність є необов'язковою. Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд вирішив питання про право, не зазначивши точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.367 ЦПК України; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. З рішення Путивльського районного суду Сумської області від 13 червня 2014 року вбачається, що за [PERSON], визнано право власності на 5/6 часток легкового автомобіля ВАЗ 21101, д/н [NUMBER], 2007 року випуску, вартістю 31400 грн., а за [PERSON] визнано право власності на 1/6 частку легкового автомобіля ВАЗ 21101, д/н [NUMBER], 2007 року випуску, вартістю 6492 грн. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль ВАЗ 21101, д/н [NUMBER], 2007 року випуску має номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] та VIN [NUMBER]. Зважаючи на викладене, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 17.05.2017 позов [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 10478 грн. 88 коп. за договором позики від 23.11.2016 та 640 грн. судового збору. 26.05.2017 до суду надійшла заява [PERSON] про винесення додаткового рішення, оскільки судом не вирішення питання про витрати на правову допомогу. Позивач в судове\~ засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просив заяву задовольнити, а справу просив розглянути без його участі.\~\~\~ Відповідач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечував та просив справу слухати за його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність є необовязковою. Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд вирішив питання про право, не зазначивши точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.367 ЦПК України; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. З рішення Путивльського районного суду Сумської області від 17.05.2017 позов [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 10478 грн. 88 коп. за договором позики від 23.11.2016 та 640 грн. судового збору. Відповідно до договору про надання юридичних послуг від 14.03.2017, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] вартість наданих послуг складає 500 грн. (а.с.11). Згідно з п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] та стягнення з [PERSON] на його користь витрати на правову допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 22.07.2016, ухваленому у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Путивль Агростандарт» про розірвання договору оренди землі, розірвано договір оренди землі, укладений між сторонами 22.06.2013 та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.07.2014. [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, зазначивши, що позбавлений можливості зареєструвати припинення вказаного договору в реєстраційному відділі Путивльської міської ради Путивльського району, оскільки судом у рішенні не було зазначено номер запису про речове право. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні заяви в зв'язку з відсутністю підстав для ухвалення додаткового рішення. Повідомлявся про час і місце судового засідання належним чином, але його неявка не перешкоджає розглядові зазначеного питання, згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК УКраїни. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач просив розірвати договір оренди землі, укладений з ТОВ «Путивль Агростандарт» 22.06.2013. Зі змісту рішення Путивльського районного суду від 22.07.2016 видно, що суд вирішив вказану позовну вимогу та розірвав договір оренди землі від 22.06.2013, вказав дату його реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, але не зазначив номеру запису про речове право, тобто не в повному обсязі вирішив заявлену позовну вимогу, що не дає змоги здійснити державну реєстрацію припинення речового права. Як роз'яснено в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі», резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК. З наявного у справі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вбачається, що право оренди земельної ділянки, яке виникло у Товариства з обмеженою відповідальністю «Путивль Агростандарт» на підставі договору оренди землі б/н від 22.06.2013, зареєстроване за № 6399960 (а.с. 15). Таким чином, є підстави для доповнення вказаного судового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 03.12.2018 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, позовні вимоги задоволенні. При винесенні рішення судом не вирішено питання про судові витрати. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся судом про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся судом про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що по справі необхідно винести додаткове рішення, з наступних підстав. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, - суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Також враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судових витрат, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути в дохід держави 704грн. 80коп. судового збору. З урахуванням наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 29 вересня 2021 року позовні вимоги [PERSON] задоволенні повністю. При винесенні рішення судом не вирішено питання стосовно судових витрат пов`язаних з розглядом справи. Сторони в судове засідання не з`явились, хоча судом повідомлялись про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що по справі необхідноз власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, з наступних підстав. Судом встановлено, рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 29 вересня 2021 року позовні вимоги [PERSON] задоволенні повністю. Шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 16 вересня 2006 року у виконкомі Розтоківської сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис за №12 - розірвано. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] на утримання неповнолітніх дітей, а саме: сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] в розмірі Ѕ частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 11 серпня 2021 року і до досягнення ними повноліття. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так, відповідно до ч.6 ст.141 цього Кодексу, - якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved