Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року позов [PERSON] до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: «Моторне (транспортне) страхове бюро України» про стягнення матеріальної та моральної шкоди- задоволено частково. 06 жовтня 2021 року від адвоката - Юзвенка Василя Григоровича до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заяви, [PERSON] зазначав, що представником позивача в заяві від 01.12.2020 № 0112/01-20, під час судового засідання до закінчення судових дебатів, заявлялось про надання доказів фактично понесених судових витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Після закінчення розгляду справи в суді першої інстанції, адвокат з`ясував, що фактичні витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, позивач поніс у сумі 14500,00 грн, що підтверджується відповідними доказами, а саме копією прибуткового касового ордеру № 30/09-0121 від 30.09.2021. Відповідно до ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, разом із заявою про винесення додаткового рішення у справі представник позивача подав до суду, договір про надання правової допомоги № 04/06-20 від 04.06.2020 укладений між Адвокатським бюро «Василь Юзвенко і партнери» та [PERSON] , звіт про обсяг і вартість правової (правничої) допомоги за договором від 04.06.2020 № 04/06-20. В якому зазначена вартість 500,00 грн зустріч та усна консультація клієнта, 9000,00 грн складання позовної заяви, 5000,00 грн представництво та захист інтересів клієнта в суді по справі, акт приймання передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги, та копію квитанції до прибуткового касового ордера. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату і місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За правилами ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Проте сторона позивача не надала суду детальних та конкретизованих розрахунків витрат, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, а також зазначена квитанція судом не береться до уваги, оскільки із її змісту не зрозуміло на який рахунок здійснювалася вказана оплата, а також чи вона пов`язана саме з розглядом даної справи, а тому суд відмовляє у задоволення заяви представника.

Outcome: dismissed