Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до Ходорівської об`єднаної територіальної громади (відповідач), в якій просить: встановити факт належності матері позивачки [PERSON] , померлій [INFO] , сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №067826/3853, виданого Дев`ятниківською сільською радою Жидачівського району на ім`я « [PERSON] »; визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] право на земельну частку (пай) площею 1,77 умовних кадастрових гектари, розташовану на території Дев`ятниківської сільської ради, що належала померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №067826/3853, виданого Дев`ятниківською сільською радою та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) 20.05.1997 за №339. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивачки покликається на те, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка розміром 1,77 в умовних кадастрових гектарах, розташована на території Дев`ятниківської сільської ради. [PERSON] була прописана і проживала в [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] . Заповіту [PERSON] не залишила, отже спадкування відбулося за законом. На час відкриття спадщини спадкоємцем першої черги була позивачка, яка вступила в управління спадковим майном, оскільки проживала з [PERSON] до дня смерті без реєстрації. При зверненні до нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай). Крім цього, у Витязі із книги реєстрації Сертифікатів допущена помилка в написанні по-батькові матері « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Факт належності матері [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №067826/3853 підтверджуються наявними у матеріалах справи документами. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву (а.с.44, 45), в якому зазначив про відсутність на час розгляду даної справи у суді інформації, яка була б підставою щодо невизнання або заперечення позовних вимог. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просить суд позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак у поданому до суду відзиві просить суд справу розглядати за його відсутності. Заяви та клопотання учасників справи. Представник позивачки подав заяву про виклик свідків, заяву про розгляд підготовчого засідання за його відсутності та призначення справи до судового розгляду (а.с. 50, 52, 55). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 19.08.2020 прийнято справу до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.39-40). Ухвалою від 19.10.2020 відкладено підготовче засідання (а.с.48). Ухвалою від 23.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.53, 54) Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.03.1974 (а.с.10). [PERSON] та [PERSON] одружилися [INFO] , після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про одруження від 02.04.1956 (а.с.11). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.11.2017 (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 20.01.1976 після укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.9). Згідно з свідоцтвом про смерть від 30.06.2017 [PERSON] померла [INFO] у с. Дев`ятники Жидачівського району Львівської області (а.с. 12). Відповідно до довідки, виданої ВК Ходорівської міської ради №207 від 29.06.2017, [PERSON] дійсно проживала і була прописана в [ADDRESS] до дня своєї смерті, яка наступила [INFO] . Заповіт в Дев`ятниківській сільській раді не посвідчувався. (а.с.13). Згідно з витягом із книги реєстрації сертифікатів на права на земельну частку (пай) по Дев`ятниківській сільській раді від 29.03.2018, [PERSON] на підставі сертифіката серії ЛВ №067826/3853 від 20.05.1997 належить частка в умовних кадастрових га розміром 1,77 у ССП «Нива», виданого на підставі рішення ІІ сесії Дев`ятниківської сільської ради 21.09.1994, зареєстрованого в книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №339 (а.с.19). Довідкою виконавчого комітету Ходорівської міської ради від 19.04.2018 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , жителька с. Дев`ятники Жидачівського району Львівської області, яка була включена в список осіб, які мають право на середню земельну частку (пай) в «Проекті роздержавлення і приватизації земель ССП «Нива» і [PERSON] одна і та сама особа. Вважають, що в записі по-батькові була допущена помилка (а.с.20). Постановою нотаріуса Жидачівської ДНК від 06.07.2018 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай) в майні ССП «Нива», що знаходиться на території Дев`ятниківської сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлій і є спадковим майном (а.с. 21). Свідок [PERSON] надав суду показання, за змістом яких він є племінником позивачки. Позивачка постійно проживала разом з матір`ю [PERSON] у с.Дев`ятники Жидачівського району Львівської області до її смерті. [PERSON] належала земельна частка (пай), про що вона мала відповідний сертифікат. Інших осіб з таким прізвищем у селі немає. Свідок [PERSON] надала суду показання, за змістом яких вона є сусідкою позивачки. Остання постійно жила разом із матір`ю [PERSON] до її смерті. Мати працювала в колгоспі «Нива», у зв`язку з чим отримала земельну частку (пай). У селі прізвище « [PERSON] » було лише у матері позивачки. Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неоднаковим записом у правовстановлюючих документах по батькові матері позивачки, що ставить під сумнів належність їй цього документу. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення) у позасудовому порядку через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які виникли між сторонами, у тому числі спірних правовідносин, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Цивільного кодексу Української РСР (даної - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, відповідно до пунктів 1 та 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, а саме: встановлення факту родинних відносин та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі - Постанова Пленуму ВСУ). Так, в пункті 1 Постанови Пленуму ВСУ звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 12 Постанови Пленуму ВСУ зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Спірні правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, згідно з положеннями частини 1, 2 статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Так, відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Спадкоємцями за законом є особи, які входять у першу та другу черги спадкоємців за законом (статті 529, 530 ЦК УРСР), утриманці (стаття 531 ЦК УРСР), усиновлені та усиновителі (стаття 532 ЦК УРСР). Згідно з приписами частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої, другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно з якими відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, в тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що правовстановлюючий документ, а саме: сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №067826/3853, виданий 20.05.1997 на підставі рішення ІІ сесії Дев`ятниківської сільської ради 21.09.1994 на ім`я [PERSON] дійсно належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Ці обставини повністю підтверджуються безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, а саме: довідкою (а.с.20), витягом з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с.19), свідоцтвами про народження (а.с.8, 10), свідоцтвом про одруження (а.с.11), свідоцтвом про смерть (а.с.12), у сукупності з показаннями свідків, які узгоджуються між собою та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Таким чином, суд доходить переконання про наявність достатніх обґрунтованих підстав вважати доведеність факту належності [PERSON] , яка померла [INFO] у с.Дев`ятники Жидачівського району Львівської області, правовстановлюючого документа - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №067826/3853, виданого 20.05.1997 на підставі рішення ІІ сесії Дев`ятниківської сільської ради 21.09.1994 на ім`я [PERSON] . Встановлення зазначеного факту породжує для позивачки юридичні наслідки, оскільки усуває перешкоди в реалізації нею права як спадкоємця першої черги на спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] . Також, судом встановлено, що [PERSON] на день смерті належало право на земельну частку (пай) площею 1,77 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Дев`ятниківської сільської ради народних депутатів, про що їй видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії №067826/3853 від 20.05.1997. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробила, відтак після її смерті [INFO] відкрилася спадщина, до якої входять належні їй права та обов`язки, які не припинилися внаслідок її смерті (у тому числі право на зазначену земельну частку (пай). Спадкування відбувається за законом за правилами, встановленими ЦК УРСР. Позивачка входить до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , прийняла спадщину, вчинивши дії, що свідчать про це, а саме: проживала із спадкодавцем (матір`ю) до дня смерті та фактично вступила у володіння спадковим майном. Однак, позивачка позбавлена можливості юридично оформити право на спадкове майно у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса, через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 524, 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved