overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08 листопада 2016 року в задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] про стягнення коштів за розпискою - відмовлено. Оскільки, під час ухвалення рішення по справі не було вирішено питання про судові витрати, та не стягнуто на користь держави судовий збір із позивача в повному обсязі ціна позову була визначена позивачем 469 103 грн., що було встановлено ухвалою судді апеляційного суду Полтавської області. Згідно з пп.1 п.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Позивач [PERSON] при подачі позовної заяви до суду сплатив 552 грн. 20 коп. та подав заяву про відстрочення сплати судового збору до винесення рішення по суті, однак в ході розгляду справи так і не здійснив оплати судового збору в повному обсязі, хоча підлягало до сплати 4691, 03 грн. судового збору, отже не сплачена сума судового збору становить 4138, 83 грн. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо ним не вирішено питання про судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12 травня 2016 року позов [PERSON] задоволено частково. В задоволенні позову [PERSON] відмовлено. При виготовленні тексту рішення, в мотивувальній частині встановлено, що встановити варіанти користування земельною ділянкою не видається можливим, в зв'язку з ненаданням експерту кадастрового плану земельної ділянки та відсутністю такої документації у відділі Держгеокадастру. Однак при ухваленні рішення вимога [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою вирішена не була. Сторони, [PERSON] та [PERSON], в судовому засіданні не заперечували проти винесення додаткового рішення. Представник третьої особи, Орлицької сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, однак сільський голова подала до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без участі представника сільської ради відповідно до чинного законодавства. Суд, заслухавши учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, розглянувши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення. Згідно ч.1 ст.220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Отже неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином судом повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Як вбачається із рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12 травня 2016 року у вказаній цивільній справі заявлені [PERSON] вимоги задоволено частково, та в мотивувальній частині встановлено, що встановити варіанти користування земельною ділянкою не видається можливим, однак свого висновку щодо вирішення даного питання суд помилково не зазначив в резолютивній частині даного рішення. Таким чином, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення суду про відмову в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14 квітня 2015 року позовні вимоги позивача про визнання державного акту на землю недійсним та про визнання права власності на земельні ділянки задоволені повністю. Оскільки, під час ухвалення рішення по справі не було вирішено питання про розподіл судових витрат, позивач [PERSON] звернулася 04.04.2016 року до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] сільської ради Кобеляцького району Полтавської області на її користь сплачений нею судовий збір в сумі 2191 грн. 57 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16 лютого 2016 року про розірвання шлюбу, позовні вимоги позивача задоволені повністю та розірвано шлюб між сторонами. 26.02.2016 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, була направлена до Апеляційного суду Полтавської області за апеляційною скаргою відповідачки на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16.02.2016 року. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу була повернута до Кобеляцького районного суду Полтавської області для ухвалення додаткового рішення, оскільки Кобеляцьким районним судом Полтавської області не було вирішено питання розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач по справі [PERSON] являється інвалідом другої групи і згідно Закону «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при подачі до суду позовної заяви, то судовий збір необхідно стягнути в дохід держави з відповідачки [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 січня 2017 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за спричинену матеріальну та моральну шкоду відмовлено. При постановлені даного рішення судом не було вирішено питання щодо позовної вимоги про примушення відповідача спиляти горіх, який затіняє город позивача. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні прохав задовольнити позов в цій частині та зобов»язати відповідача спиляти горіх. Представник відповідача [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечував. Суд, дослідивши необхідні матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ст.109 ЗК України кожен із сусідів має право вимагати ліквідувати дерева, які стоять на спільній межі. Витрати на ліквідацію цих дерев покладаються на сусідів у рівних частинах. Відповідно до ст.105 ЗК України у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Оскільки позивачем не доведено, що горіх розташований на спільній межі з домогосподарством [PERSON], та перешкоджає використанню земельної ділянки за цільовим призначенням, то у задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 04 листопада 2014 року задоволено позов у даній цивільній справі - визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. При зверненні до суду позивач сплатила 1003 грн. 85 коп. судового збору, вказавши ціну позову 100385 грн. 00 коп. У ході розгляду справи встановлено, зокрема з висновку суб'єкта оціночної діяльності [PERSON], що станом на 06 серпня 2014 року ринкова вартість вказаної квартири складає 200365 грн. (а.с.19). Вказана сума і є реальною ціною позову. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менш 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Тобто, у даній справі позивач повинна була сплатити 2003 грн. 65 коп. судового збору. Ухваливши рішення у справі, суд не вирішив питання про судові витрати - з урахуванням характеру та суті спору не стягнув в дохід держави з позивача [PERSON] різницю недоплаченого судового збору в сумі 999 грн. 80 коп. Зважаючи на встановлені обставини та відповідно до ст. 220 ЦПК України, за змістом якої суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, - суд ухвалює додаткове рішення та стягує з позивача вказану суму судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 06 січня 2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя повністю задоволено та проведено розподіл майна подружжя, що є спільною сумісною власності, визнавши за [PERSON] право особистої власності на приміщення магазину-складу «[INFO]», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та автомобіль марки «Mercedes-Benz E-200». Визнано за [PERSON] право особистої власності на житловий будинок з усім майном у ньому, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; житловий будинок з усім майном у ньому, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку, площею 0,0187 га за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]; ? квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею 68,2 кв.м.; автомобіль марки «Renault Fluence»; земельну ділянку площею 864 кв.м. за адресою: [ADDRESS]; банківські вклади, що були здійснені на її ім'я. Автомобіль марки «Renault Master» залишено у спільному користуванні. 22 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, яку мотивує тим, що вирішивши справу по суті позовних вимог, судом в рішенні не було вказано усі істотні характеристики майна, яке було залишено за відповідачем та позивачем, у зв'язку з чим вони були обмежені у реалізації своїх прав по переоформленню майна, яке було залишено за ними згідно рішення суду. В судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали заяви та інші документи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Отже, додаткове рішення ухвалюються лише в тому випадку, коли розгляд справи проведено в повному обсязі, вирішено спір про право по суті та прийнято відповідне рішення, однак допущено процесуальний недолік, наприклад не вирішено питання про майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати, хоча вони були предметом дослідження. Судом встановлено, що при винесенні рішення стосовно майна, яке було залишено за позивачем не було встановлено загальну площу магазину-складу «[INFO]» та номер шасі автомобіля марки «Mercedes-Benz E 200»; стосовно майна, яке було залишено за відповідачем, не було встановлено загальну площу житлових будинків та номер шасі автомобіля марки «Renault Fluence». Враховуючи викладене, слід задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 27 квітня 2015 року визнано за [PERSON] Феодосієвною право власності на 51/100 частину житлового будинку з самочинною добудовою (коридор 7,9 кв.м.) загальною площею 66,1 кв.м. із жилою площею 33,7 кв.м.; гараж Г-1, літню кухню В-1, вбиральню, ? огорожі, замостку, що по вул.. Вавілова, 25 в м. Ковелі. Одночасно за [PERSON] та [PERSON] було визнано право спільної сумісної власності на 49/100 частин житлового будинку з самочинною добудовою (топочною 7,1 кв.м.) загальною площею 41,2 кв.м., із них житловою площею 24,2 кв.м., хлів Б-1, колонку, ? огорожі, замостку та самовільно побудований гараж Д-1 площею 4,27 м. на 9,65 м., що по вул. Вавілова, 25 в м. Ковелі. Оскільки позивач має намір в подальшому відчужити належну йому частину будинковолодіння, то просить суд визнати належність йому 25/100 частин житлового будинку з самочинною добудовою (топочною 7,1 кв.м.) загальною площею 41,2 кв.м., із них житловою площею 24,2 кв.м., хлів Б-1, колонку, ? огорожі, замостку та самовільно побудований гараж Д-1 площею 4,27 м. на 9,65 м., що по вул. Вавілова, 25 в м. Ковелі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подавши суду уточнену позовну заяву, в якій просить суд визнати, що йому належить 16,3/100 частин житлового будинку (згідно технічного плану квартири № 2) з самочинною добудовою (топочна 7,1 кв.м.) загальною площею 41,2 кв.м., із них житловою площею 24,2 кв.м., хлів Б-1, колонку, ? огорожі, заростку та самовільно побудований гараж Д-1 площею 4,27 м. на 9,65 м., що по вул. Вавілова, 25 в м. Ковелі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що його батько [PERSON] був власником 49/100 частин спірного будинковолодіння. Після смерті батька спадкоємцями є його діти [PERSON], [PERSON] та батькова матір [PERSON], яка відмовилася від своєї частки на користь онуки [PERSON] Таким чином частка позивача становить 49/100:3=16,3/100 частини будинковолодіння, а відповідачки 32,7/100 частин. Судове засідання просить проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, подавши суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Позов слід задовольнити повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки цієї процесуальної дії сторонам розяснені. Судові витрати віднести за рахунок позивача за його клопотанням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 31.05.2018 позов [PERSON] задоволено повністю та вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1300 (одна тисяча триста) грн. 00 коп. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 14.05.2018 року і до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] понесені нею додаткові витрати, пов'язані із лікуванням доньки [PERSON], в сумі 4766 (чотири тисячі сімсот шістдесят шість) грн.00 коп. При ухваленні даного рішення не було вирішено питання про судовий збір, оскільки позивачка [PERSON] при подачі позовної заяви звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір». У відповідності до ст. 141 ч.6 КПК України з [PERSON] слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.12.2019 року заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено повністю. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 08 листопада 2013 року у Сільцевській сільській раді Ковельського району Волинської області, актовий запис №4. [PERSON] звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки суд не вирішив питання про судові витрати, які вона понесла при розгляді справи , а саме із сплатою судового збору в сумі 768грн.40 коп. Сторони в судове засідання не з`явились. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В мотивувальній частині рішення суд зазначив, що судові витрати за клопотанням позивачки та згідно ст. 141 ЦПК підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог, але в резолютивній частині цей факт не зазначив. Згідно квитанції №7 від 11.09.2019 року [PERSON] при подачі позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 768грн.40 коп.. Згідно п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення , якщо судом стосовно певної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення , не ухвалено рішення. Тому відповідно до п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України є підстави для ухвалення додаткового рішення у справі, у якому стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 768 грн.40 коп.. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2013 року [PERSON] визнано обмежено дієздатною, встановлено над нею піклування та призначено піклувальником [PERSON] Через те, що відносини між підопічною та [PERSON] не склалися, остання повноваження піклувальника здійснює неналежним чином, [PERSON] одружилася, прокурор просить звільнити [PERSON] від повноважень піклувальника та призначити піклувальником чоловіка [PERSON] [PERSON]. [PERSON] не заперечує проти звільнення її від повноважень піклувальника. Заяву слід задовольнити. Згідно ч.2 ст.75 ЦК України, суд, якщо він призначив піклувальника, або орган опіки та піклування може звільнити піклувальника від його повноважень за заявою особи, над якою встановлено піклування. Обставини, на які вказує прокурор, підтверджені скаргами [PERSON] на свого піклувальника, заявою самого піклувальника. З метою належного забезпечення прав [PERSON], враховуючи зміну її сімейного стану і те, що, як вона сама так і її чоловік [PERSON] не заперечують проти встановлення між ними правових відносин піклування, заяву прокурора слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2005 року в справі за заявою [PERSON] [PERSON] визнано безвісно відсутньою. [PERSON] звернулась до суду із заявою про скасування рішення суду про визнання її безвісно відсутньою. Заява обґрунтована та підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 250 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14.03.2016 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя- відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 12.04.2016 року дану цивільну справу було повернуто до Ковельського міськрайонного суду для належного оформлення для ухвалення додаткового рішення з питань, зазначених в ухвалі, оскільки суд вирішуючи справу по суті , не ухвалив рішення стосовно заявленої позивачем вимоги про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та не вирішив питання про судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] та його представники не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. Відповідач [PERSON] та представник [PERSON] в судовому засіданні не заперечили проти ухвалення додаткового рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. Суд, заслухавши відповідача та її представника та дослідивши докази, зібрані у справі, що стосуються розглядуваного питання, приходить до висновку, що у справі слід ухвалити додаткове рішення. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем неодноразово змінювались позовні вимоги, зокрема 21.05.2015 року позивачем [PERSON] до суду було подану заяву про зміну позовних вимог, в якій він просив визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 570 кв.м. по [ADDRESS] укладений 25.05.2002 року між [PERSON] та [PERSON] та договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 570 кв.м. по [ADDRESS] укладений 30.04.2002 року між [PERSON] та [PERSON]. Також, позивачем не було сплачено судовий збір в порядку та розмірах визначених Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI щодо даної частини позовних вимог. Відповідно до п.1, 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення та не вирішено питання про судові витрати. Поскільки рішенням Ковельського міськрайонного суду від 14.03.2016 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя відмовлено повністю, при цьому не ухвалено рішення стосовно вимоги про визнання недійсними вищезгаданих договорів купілі-продажу земельних ділянок суд вважає, необхідним ухвалити в цій частині додаткове рішення, доповнивши рішення Ковельського міськрайонного суду від 14.03.2016 року зазначивши про відмову в задоволенні позову в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що ці витрати у передбаченому законодавством розмірі, відповідно до ст. 88 ЦПК України, мають бути повністю покладені на позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2009 року син заявниці [PERSON], [INFO], визнаний недієздатним. Заявниця просить встановити над ним опіку та призначити її його опікуном. Заяву слід задовольнити. Згідно ч.1 ст.241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Виконком Ковельської міської ради рішенням встановив можливість призначення [PERSON] опікуном над сином [PERSON].

Outcome: approved