Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просила винести рішення, яким розірвати шлюб із [PERSON] зарєстрований 07 жовтня 1990 року у Соколівській сільській раді Крижопільського району, Вінницької області. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалось. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає.. Між ними втрачені почуття любові та взаємної поваги, таким чином їхня сім`я розпалась остаточно. Разом сторони не проживають. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу за таких обставин не можливе. Тому в своїй заяві до суду просила позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Позивач в своїй заяві до суду наполягала на задоволенні своїх вимог і просить про постановлення заочного рішення. Дане клопотання позивача суд задовольнив. На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з таких підстав. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 жовтня 1990 року, про що складено відповідний актовий запис № 26, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданого сільською радою с. Соколівка Крижопільського району, Вінницької області. Відповідно до положень частини 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначені позивачкою причини розірвання шлюбу, характер їх відносин, наполягання на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом

Outcome: approved