Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 08.07.2021 до Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти для утримання дитини: [PERSON] , [INFO] у розміріј частини всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач зазначає, що позивач та відповідач 10.12.2018 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] .На даний час їхні стосунки фактично припинені, відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, в витратах, пов`язаних з утриманням та вихованням дитини участі не приймає. В зв`язку з вказаними обставинами дитина перебуває на утриманні матері. Інших дітей у відповідача немає. Заяви, клопотання, іншіпроцесуальнідії у справі. Позивач подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи за його відсутності. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2021 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Сакун Д. І. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Сакун Д.І.) від 20.07.2021 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. Відповідач був вчасно повідомлений про місце розгляду справи, шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи та про визначений строк для надання відзиву на позов. 15.09.2021 року адвокатом Бабенко Р.В. через канцелярію суду було надано відзив на позовну заяву в якому вказано , що проти задоволення заявленого позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідач [PERSON] заперечує в повному обсязі та просив відмовити. Заявлений позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини він не визнає, оскільки, позивачкою не доведено те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі який просить позивач. Позивачкою не обґрунтовано заявлений розмір аліментів в 1/4 частці від доходу відповідача, позивачка жодним чином не обґрунтовує, чому саме такий розмір підлягає стягненню, адже такий розмір аліментів є завищений. Наполягає що обгрутованим же може бути розмір в 1/6 частці від доходу відповідача, що зумовлене тим, що 1/6відповідач сплачує на утриманні іншої дитини та 1/6 відповідач виділяє для утримання хворої матері похилого віку, та 1/2 доходу відповідача - кошти за які відповідач утримує себе та забезпечує своє існування. Акцентує увагу, що розмір аліментів в 1/4 частці від доходу відповідача не обґрунтований та явно є завищений - обгрутованим же може бути розмір в 1/6 частці від доходу відповідача, що зумовлене наявністю у відповідача на утриманні в загальному двох дітей та хворої непрацюючої матері похилого віку.Вказане може бути підтверджено документами, а тому 14.05.2021 року він в інтересах відповідача [PERSON] звернувся до Звенигородсько\-го районного суду з клопотанням про розгляд справи за правилами загального позовно\-го провадження. Ухвалою суду від 20.09.2021 року в задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Бабенка Р.В. про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження було відмовлено. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 10.12.2018 року у виконавчому комітетіКозацької сільської ради Звенигородського району, Черкаської області, актовий запис за №03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.12.2018. Прізвище дружини, після реєстрації шлюбу, змінилося на - « [PERSON] » . Сторони згідно свідоцтва про народження, [NUMBER] від 01.06.2021 року, виданого повторно, мають сина [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 27.03.2013 року зроблено відповідний актовий запис за № 6. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з Акту депутата Ватутінської міської ради від 07.09.2021 р дитина [PERSON] є донькою [PERSON] , [PERSON] приймає активну участь у вихованні доньки та надає їй фінансову допомогу. Також Актом депутата Ватутінської міської ради від 14.09.2021 р. підтверджується й те, що [PERSON] має на утриманні матір - [PERSON] , яка є непрацюючою пенсіонеркою та потребує стороннього догляду та допомоги, хворіє. [PERSON] приймає участь вутриманні матері та надає їй фінансову допомогу на придбання ліків,харчування, придбавання речей першої необхідності. Мотиви, з якихвиходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законівУкраїни. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради Українивід 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача, відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України щодорозміруаліментів. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувсядо суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахування тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частиною 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1статті 76 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень частини 1статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Надаючи оцінку доказам, наявним в матеріалах справи, судом враховується той факт, що відповідач, є чоловіком працездатного віку, не надав доказів, щодо свого місця роботи чи перебування на обліку в Державній службі зайнятості. Крім цього не надав доказів про свій стан здоров`я, зокрема який впливає на працездатність, наявності чи відсутності на праві власності, володінні та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, а також не надав будь -яких інших доказів, які б давали підстави вважати, про неможливість надання ним допомоги на утримання дитини. Надавши оцінку наведеним відповідачем обставинам суд приходить до наступного висновку. Акт депутата Ватутінської міської ради від 07.09.2021 р не може бути доказом понесення витрат на утримання ще однієї дитини відповідачем - [PERSON] , оскільки в акті вказано лише, що відповідач надає їй фінансову допомогу, що є обов`язком батька, проте не зазначено у якому розмірі та вказана дитина проживає разом з матір`ю окремо від відповідача. Крім того суд зауважує, що належними доказами, утримання ще однієї особи можуть бути квитанції або інші фінансові документи. До акту депутата Ватутінської міської ради від 14.09.2021 р. про перебування на утриманні позивача матері суд також ставиться критично, оскільки докази щодо розміру пенсії останньої та неможливості утримувати себе самостійно до суду не надано та не надано доказів наявності або відсутності інших осіб, які в силу Закону зобов`язані її утримувати. Також, позивачем не надано доказів, що захворювання члена його сім`ї є дійсно тяжким, та не надано відомостей про розмір витрат, які несе відповідач на лікування матері. Зазначені обставинине можуть свідчити про наявність об`активних обставин, які унеможливлюють надання батьком матеріальної допомоги дитині щомісячно. Відтак відповідач не навів достатніх підстав для зменшення розміру аліментів. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача звернутися до суду з вказаним позовом є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відтак, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 908.00 грн. На підставі викладеного та ст. 180,181,183,191 СК України,

Outcome: approved