Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2013 року в задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], третя особа Бориспільська міжрайонна прокуратура про виселення з житлового будинку було відмовлено. Підставою для відмови стало те, що під час розгляду справи не встановлено в діях [PERSON] факту руйнування чи псування жилого приміщення, його використання не за призначенням, порушення правил соціального життя, тим більше не доведено систематичності таких дій, а часті сварки в даній сім ї трапились влітку 2013 року і виникали на побутовому грунті із-за сімейних відносин. Також судом не вбачалось в наданих доказах даних про вжиття до [PERSON] заходів запобігання та громадського впливу, які виявились безрезультатними, а акт обстеження житлово-побутових умов служби у справах дітей не може бути належним та допустимим доказом для спростування наведених висновків суду. 08.04.2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2013 року в даній справі та постановити нове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про виселення з приватного житлового будинку задовольнити у повному обсязі. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що, на час винесення рішення суду не були відомі обставини встановлені постановами Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.07.2013 року та від 18.09.2013 року, і Бориспільським МВ ГУ МВС України в Київській області, які є істотними для даної справи. [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали заяву, підтвердивши викладені в ній обставини, просили її задовольнити у повному обсязі. [PERSON] за викликом суду не з явився, надав заяву, в якій заяву [PERSON] підтримує, просить її задовольнити в повному обсязі та проводити розгляд справи без його участі. Представник [PERSON] - [PERSON], в суді заперечив проти заяви та пояснив, що обставини, на які посилається заявник як на нововиявлені, не є такими, оскільки були відомі останній на час розгляду справи. Представник Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області Мойсієнко О.В. заяву [PERSON] підтримала, вважаючи, що є всі підстави для її задоволення. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та заяви, суд вважає, що заява [PERSON] про перегляд рішення суду у зв язку з нововиявленими обставинами підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.03.2004 року між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON] та [PERSON] купили в рівних долях 11/25 часток житлового будинку [ADDRESS], що вбачається з Договору купівлі-продажу від 19.03.2004 року та Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.09.2008 року. Як вбачається з Акту обстеження житлово-побутових умов від 14.08.2013 року, за даною адресою зареєстровані: [PERSON], [PERSON] - син [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 29.06.2013 року [PERSON] по телефону звернулася до Бориспільського МВ з заявою про те, що за місцем проживання [PERSON] вчинила сварку, під час якої виражалася образливими та брутальними словами. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.07.2013 року [PERSON] за вказані дії притягнуто до адмінвідповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.09.2013 року [PERSON] притягнуто до адмінвідповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП за те, що 04.09.2013 року близько 19 год. 00 хв. вона, перебуваючи по місцю свого проживання вчинила сімейну сварку, під час якої виражалася нецензурною лайкою в адресу своєї дочки [PERSON], завдавши останній психологічного болю. 15.08.2013 року [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про виселення з приватного житлового будинку з тих підстав, що остання систематично порушує правила співжиття, в зв язку з чим робить неможливим для інших проживання із нею у зазначеному вище будинку. Відповідно до ч.1 ст.64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Як зазначено в ст.157 ЖК України, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. А згідно ч.1 ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2013 року в задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], третя особа Бориспільська міжрайонна прокуратура про виселення з житлового будинку було відмовлено, так як позивачами не було доведено обставини, на які вони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень. Пунктом 1 ч.2 ст.361 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.02.2014 року [PERSON] засуджено за ч.1 ст.125 КК України, а саме за те, що вона 14.08.2013 року о 19 год. 30 хв. перебуваючи в дворі по місцю свого проживання, в будинку [ADDRESS], на грунті неприязних стосунків, під час сварки зі своєю дочкою - потерпілою [PERSON], умисно нанесла останній удар долонею по обличчю, спричинивши тим самим легкі тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі, та призначено покарання у виді 510 гривень штрафу в дохід держави. Дана обставина є істотною для справи і не була відома [PERSON] на час розгляду справи, а тому є підставою для перегляду рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2013 року в даній справі. Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття, відповідно до постанов та вироку суду, [PERSON] робить неможливим для інших проживання з нею в одному будинку, а заходи запобігання виявились безрезультатними, останню необхідно виселити з житлового будинку [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Разом з тим, в задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] щодо зобов язання ВГІРФО Бориспільського МРВ ГУ МВС України в Київській області зняти [PERSON] з реєстрації по місцю проживання необхідно відмовити, оскільки дана вимога є передчасною, що не відповідає вимогам ч.1 ст.3 ЦПК України. З [PERSON] на користь [PERSON], відповідно до ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути сплачений при подачі позову та заяви судовий збір, так як вони підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.64 ч.1, 116 ч.1, 157 ЦК України, ст.ст.3 ч.1, 10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218, 361 ч.2 п.1 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial