Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.08.2016 року було задоволено позовну заяву і стягнуто з відповідача на користь [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 300 грн. щомісяця з 31.05.2016 року і на період продовження на денній формі навчання в Національному Юридичному університеті ім..Ярослава Мудрого до досягнення [PERSON] 23 років ([INFO]). Також було стягнуто з відповідача судовий збір в розмірі 551.20 грн. 11.10.2016 року позивач [PERSON] подала апеляцію на вказане рішення суду. Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області від 21.10.2016 року справу було повернуто до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова для усунення недоліків. Було зазначено про необхідність розгляду питання про ухвалення додаткового рішення щодо позовної вимоги про продовження терміну стягнення з відповідача додаткової суми на утримання лікування доньки [PERSON] до досягнення нею віку 23 років у розмірі 300 грн. 24.10.2016 року позивачем [PERSON] до суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення. В цій заяві позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі ? частини заробітної плати, але не менше 30 % прожиткового мінімуму. Також [PERSON] просить суд стягнути додаткову суму у розмірі 300 грн. щомісячно на її користь. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 17.11.2016 року відмовлено в ухваленні додаткового рішення щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі ? частини заробітної плати, але не менше 30 % прожиткового мінімуму. В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги про ухвалення додаткового рішення підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності. У відповідності до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Із поданої до суду 31.05.2016 року позовної заяви видно, що позивач [PERSON] в резолютивній частині позову просила суд продовжити термін стягнення з відповідача додаткової суми на утримання лікування доньки [PERSON] до досягнення нею віку 23 років у розмірі 300 грн. Ця позовна вимога задоволенню не підлягає виходячи із наступного. У відповідності до вимог ст.185 СК України обов'язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (хвороба, тощо) може мати місце лише до повноліття дитини. [PERSON], [INFO], [INFO] досягла повноліття. Позов до суду було подано 31.05.2016 року, тобто вже після досягнення нею повноліття. Зважаючи на викладене, що [PERSON] досягла повноліття, судом з відповідача не можуть бути стягнуті додаткові витрати на дитину у відповідності до вимог ст.185 СК України навіть якщо відповідач проти цього не заперечує. В позовній заяві позивачка посилалась як на ст.185 СК України, так і на ст.198 СК України. Вимоги позивачки про продовження терміну стягнення з відповідача додаткової суми на утримання лікування доньки [PERSON] до досягнення нею віку 23 років у розмірі 300 грн. не підлягають задоволенню і в порядку ст.198 СК України. При цьому суд враховує, що згідно наданих суду доказів повнолітня дочка позивачки - [PERSON] не є непрацездатною, а стягнути утримання на підставі ст.198 СК України можливо лише якщо повнолітня дитина є непрацездатною. Із довідки МСЕК (а.с.9) видно, що [PERSON] є інвалідом 3 групи з дитинства. Інвалідність 3 групи не свідчить про непрацездатність. З урахуванням вищевикладеного в даному додатковому рішенні суд відмовляє в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про продовження терміну стягнення з відповідача додаткової суми на утримання лікування доньки [PERSON] до досягнення нею віку 23 років у розмірі 300 грн.

Outcome: dismissed