Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Своєю заявою до суду заявник [PERSON] просив оголосити [PERSON] , [INFO] померлим. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що [PERSON] , уродженець с. Дахталія, Крижопільського району, Вінницької області, є його батьком, з яким він та матірю, а його бабусею [PERSON] , проживали в її будинку в с. Дахталія, Крижопільського району, Вінницької області та вели спільне господарство. [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Невдовзі, через місяців три, тобто у 1995 році його батько поїхав до Азербайджану і до цього часу не повернувся. Оголошення його батька померлим необхідно для оформлення спадщини на змельну частку (пай), після смерті бабусі. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особа в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення представника заявника,представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай), розміром 2,96 умовних кадастрових одиниць (а.с. 8). Батько заявника, [PERSON] , є спадкоємцем першої черги за законом. Вже близько 25 років про [PERSON] нічого невідомо, що підтверджується показами представника третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Оголошення особи померлим має своїм призначенням необхідно для усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Заявник в своїй заяві зазначив, що оголошення його батька померлим йому необхідно для оформлення спадкових прав. Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, такого матеріально-правового зв`язку. Відповідно до ч. 2 ст. 47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Приймаючи до уваги викладене, встановивши, що [PERSON] відсутній в місці його постійного проживання, а також відсутні відомості про місце його перебування близько 25 років, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. ст. 46, 47 ЦК України, ст.ст. 13, 258, 259, 263- 265, 273, 305, 307, 308 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved