Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивачка) подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), у якому просить розірвати укладений між ними шлюб. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що їх сім`я розпалася та існує формально. Під час шлюбу чоловік ображав та обманював її. З відповідачем рік тому вони припинили спільне проживання, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Вона намагалася зберегти сім`ю, але це не принесло позитивного результату. Подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем суперечить як її інтересам так і інтересам дітей. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просять суд його задовольнити. Відповідач позов визнав повністю. Заяви та клопотання учасників справи. Представником позивачки подано заяву про надіслання матеріалів справи для ознайомлення (а.с.49). Відповідачем подано заяву про відкладення розгляду справи (а.с.42) та заяву про надання строку для примирення (а.с.53). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 03.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.27-28). Ухвалою від 27.11.2020 зупинено провадження у справі до закінчення строку для примирення (а.с.35-36). Ухвалою від 27.05.2021 поновлено провадження у справі (а.с.38). Ухвалою від 25.10.2021 відмовлено у задоволенні заяви про надання строку для примирення (а.с.54). Суд, заслухавши аргументи сторін, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29.09.2012 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Жидачівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №65. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про одруження від 21.05.2019 серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до свідоцтв про народження від 13.09.2014 і 11.02.2016, батьками [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с.55, 56). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем та наявності у сторін малолітніх дітей, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі - СК України). Так, згідно з положеннями частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Приписом частин 3 та 4 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 104, 110 та 113 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не підтримують подружніх стосунків. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, про що однозначно і категорично ствердив її представник у судовому засіданні, а відповідач позов визнав повністю та згідний на розірвання шлюбу. Суд зауважує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу, у тому числі до перебування у ньому, є неприпустимим. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved