Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] звернулась в Дергачівський районний суд з позовом до [PERSON], третя особа: Дергачівська місцева прокуратура про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації 03 лютого 2017 року було розглянуто клопотання служби у справах дітей райдержадміністрації щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON], [INFO], у відношенні малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На обліку служби у справах дітей райдержадміністрації від 13.10.2016 року малолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах у зв'язку з неналежним виконанням матір'ю батьківських обов'язків. Мати дітей [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS]. Батько дітей [PERSON] [INFO] помер. З інформації закладу де навчаються діти, коли в котрий раз мати знову не привезла дітей до навчального закладу, не сповістивши заклад про причини відсутності дітей, та на зв'язок не вийшла. Соціальний педагог [PERSON], класний керівник [PERSON], фахівець з соціальної роботи центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Дергачівського району [PERSON] відвідали дітей за місцем проживання, за адресою: [ADDRESS]. 11а час відвідування вдома нікого не було. [PERSON] знайшли на вулиці, біля магазину. Дитина була знервована, голодна, хвора (скаржилася на головні болі, болі у шлунку), брудна, одягнута в речі не за розміром. Зі слів дитини, матері не було 2 дні, вона поїхала до церкви та не повернулася. Враховуючи, що діти були без нагляду дорослих було прийнято рішення тимчасово влаштувати дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], влаштувати до дитячого відділенні КЗОЗ РТМО «Дергачівська районна центральна лікарня», після чого за заявою матері та клопотанням служби у справах дітей райдержадміністрації дітей було влаштовано до Харківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації для дітей у зв'язку з тим, що матір дітей громадянка [PERSON] не виконує належним чином батьківські обов'язки щодо виховання, навчання, утримання та лікування дітей. Не забезпечує дітей необхідним шкільним приладдям, одягом, взуттям, засобами особистої гігієни, не контролює стан здоров'я дітей. Після чого до служби у справах дітей райдержадміністрації надійшла інформація від Комунального закладу «Спеціальний навчально-виховний комплекс І-ІІ ступенів №2» Харківської обласної ради відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про те, що діти в закладі навчаються з 20.02.2008 року, [PERSON], [INFO], є ученицею 8-А класу, [PERSON], [INFO], ученицею 6-Б класу. Діти перебували у навчальному закладі згідно з Статутом закладу з понеділка по п'ятницю. Також стало відомо, що діти не мають бажання їздити додому на вихідні, та не заперечують проти вилучення із сім'ї. Мати дітей ніколи не виконувала рекомендацій та вимоги навчального закладу. Спостерігались випадки, коли [PERSON] приїздила за дітьми у нетверезому стані. Зі слів дітей, сусідів, [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, не працює, зловживає спиртними напоями, не займається дітьми. За інформацією Козачолопанської селищної ради за час проживання на території селища зарекомендувала себе з негативної сторони, схильна до вживання спиртних напоїв, офіційно не працює, веде аморальний спосіб життя. Після влаштування дітей до державного закладу матір прибула до служби у справах дітей райдержадміністрації з метою отримання дозволу на відвідування дітей, також матері дітей було надано перелік документів для повернення дітей у сім'ю та було рекомендовано влаштуватися на роботу, закодуватися від алкогольної залежності, навести порядки в помешканні. За інформацією «Харківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації для дітей» матір жодного разу їх не відвідала. До служби у справах дітей райдержадміністрації також не з'явилась з питання повернення дітей у сім'ю, або хоча би поцікавитись долею своїх доньок. За час перебування даної сім'ї на обліку, службою у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації спільно з Дергачівським районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та з Дергачівським ВП ГУНП України в Харківській області проводилась профілактична робота з мамою дітей [PERSON], надавалися рекомендації щодо поліпшення умов проживання та належного виховання дітей, здійснювалися обстеження житлово-побутових умов будинку у якому мешкає сім'я, але позитивного результату дані дії не надали. На телефоні дзвінки фахівця районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді [PERSON] не відповідає, умови соціального супроводу не виконує, мотивація до подолання складних життєвих обставин відсутня. За інформацією Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області [PERSON] характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки, не дотримується санітарно-гігієнічних норм проживання, неодноразово була притягнута до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків. Службою у справах дітей райдержадміністрації за місцем проживання [PERSON] було направлено повістку з проханням прибути на засідання комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації з метою вирішення подальшої долі її малолітніх дітей, але до цього часу [PERSON] до служби не з'явилась. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини вважають за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав. Представник позивача служби у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації Харківської області у судове засідання не з'явилася, у поданій до суду заяві не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, у поданій до суду заяві не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати за її відсутності, тому справу можливо розглянути за її відсутністю в заочному судовому засіданні. Представник третьої особи - Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в судовому засіданні позов підтримав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Як вбачається з матеріалів справи відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] дійсно є матір'ю [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Батько дітей [PERSON] [INFO] помер. На обліку служби у справах дітей райдержадміністрації від 13.10.2016 року малолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах у зв'язку з неналежним виконанням матір'ю батьківських обов'язків. З інформації закладу де навчаються діти, коли в котрий раз мати знову не привезла дітей до навчального закладу, не сповістивши заклад про причини відсутності дітей, та на зв'язок не вийшла. Соціальний педагог [PERSON], класний керівник [PERSON], фахівець з соціальної роботи центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Дергачівського району [PERSON] відвідали дітей за місцем проживання, за адресою: [ADDRESS]. 11а час відвідування вдома нікого не було. [PERSON] знайшли на вулиці, біля магазину. Дитина була знервована, голодна, хвора (скаржилася на головні болі, болі у шлунку), брудна, одягнута в речі не за розміром. Зі слів дитини, матері не було 2 дні, вона поїхала до церкви та не повернулася. Враховуючи, що діти були без нагляду дорослих було прийнято рішення тимчасово влаштувати дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], влаштувати до дитячого відділенні КЗОЗ РТМО «Дергачівська районна центральна лікарня», після чого за заявою матері та клопотанням служби у справах дітей райдержадміністрації дітей було влаштовано до Харківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації для дітей у зв'язку з тим, що матір дітей громадянка [PERSON] не виконує належним чином батьківські обов'язки щодо виховання, навчання, утримання та лікування дітей. Не забезпечує дітей необхідним шкільним приладдям, одягом, взуттям, засобами особистої гігієни, не контролює стан здоров'я дітей. Після чого до служби у справах дітей райдержадміністрації надійшла інформація від Комунального закладу «Спеціальний навчально-виховний комплекс І-ІІ ступенів №2» Харківської обласної ради відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про те, що діти в закладі навчаються з 20.02.2008 року, [PERSON], [INFO], є ученицею 8-А класу, [PERSON], [INFO], ученицею 6-Б класу. Діти перебували у навчальному закладі згідно з Статутом закладу з понеділка по п'ятницю. За інформацією Козачолопанської селищної ради [PERSON] за час проживання на території селища зарекомендувала себе з негативної сторони, схильна до вживання спиртних напоїв, офіційно не працює, веде аморальний спосіб життя. Згідно інформації «Харківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації для дітей» матір жодного разу їх не відвідала. До служби у справах дітей райдержадміністрації також не з'явилась з питання повернення дітей у сім'ю, або хоча би поцікавитись долею своїх доньок. За інформацією Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області [PERSON] характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки, не дотримується санітарно-гігієнічних норм проживання, неодноразово була притягнута до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Дергачівської райдержадміністрації та винесено рішення, на підставі якого підготовлено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] у відношенні малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення батьків від виховання дитини, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення батьків до своїх батьківських обов'язків. Відсутність батьківської турботи по відношенню до своїх дітей суперечить нормам статей 150,155 Сімейного кодексу України та статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», де чітко визначено, що батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх духовний та моральний розвиток, навчання. Створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, готувати їх до самостійного життя. Відповідно до ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Згідно п.2 ст.164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, є однією з підстав позбавлення батьківських прав. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Пленум Верховного Суду України в п.16 своєї постанови №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», роз'яснив судам, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача про стягнення аліментів, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Пленум Верховного Суду України в п.17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням всіх обставин справи, стану здоров'я та матеріального становища дітей та платників аліментів, доводів сторін, суд визначає розмір аліментів 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подачі позову. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору та у позовній заяві об'єднав вимоги майнового та немайнового характеру. Згідно п.п.1.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Згідно п.п.1.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою: 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.12 своєї постанови №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснив судам, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону №3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. Таким чином, у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір за двома позовними вимогами немайнового та майнового характеру. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Оскільки відповідач по справі повністю ухиляється від виховання та забезпечення своїх неповнолітніх дітей, то суд вважає за можливе позов задовольнити, позбавити відповідача [PERSON], [INFO] батьківських прав у відношенні малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дітьми повноліття на користь піклувальника, батьків, вихователів, прийомних батьків або державного дитячого закладу (в залежності від форми влаштування дитини). На підставі ст.ст.150, 155, 164, 165, 180, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved