Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Вимоги обґрунтовані тим, що позивач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.05.2007 з позивача в користь відповідача стягуються аліменти на дитину в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 14.05.2007 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що він вдруге одружився. У шлюбі у нього народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Його батько [PERSON] , 1958 року народження, є пенсіонером і потребує матеріальної допомоги. Зазначив, що зараз він не працює і стягнення аліментів у визначеному рішенням суду розмірі ставить його у скрутне матеріальне становище. Просив зменшити розмір аліментів та надалі стягувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Заперечення відповідача. Відповідач заперечує позов тим, що дитина навчається в 10 класі та проживає в пансіоні Княгинівського ліцею Волинської обласної ради. Дочка харчується платно, вартість харчування складає 60 грн. на день. Позивач витрачає кошти на лікування доньки у щелепно-лицевому відділенні Волинської обласної клінічної лікарні. Вказує, що позивачу на праві власності належить автомобіль марки «Ауді», 1991 року випуску. Зазначені позивачем обставини не підтверджують погіршення його матеріального стану. Просить в задоволенні позову відмовити. Мотивувальна частина рішення. Сторони у справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . З [PERSON] в користь [PERSON] на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.05.2007 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14.05.2007. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 (справа № 6-143цс13) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Обґрунтовуючи позов про зменшення розміру аліментів, позивач зазначає, що він вдруге одружився. У шлюбі у нього народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Його батько [PERSON] , 1958 року народження, є пенсіонером і потребує матеріальної допомоги. Вказав, що зараз він не працює і стягнення аліментів у визначеному рішенням суду розмірі ставить його у скрутне матеріальне становище. В той же час, позивач фактично просить зменшити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, а саме просить надалі стягувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (ст.184 СК України, зокрема, частина 3 цієї статті), тоді як зараз вони стягуються в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку щомісячно (ст.183 СК України, зокрема, частина 5 цієї статті). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, прерогатива обрання того чи того способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі), якщо останні вже визначені початково судовим рішенням, належить одержувачу аліментів, тобто відповідачу, а не позивачу. Позивач не вправі вимагати зміни способу стягнення аліментів, таке право є лише у відповідача. До того ж, у позивача є троє осіб, яким він зараз може бути зобов`язаним законом надавати утримання: дитина від попереднього шлюбу, двоє дітей від нинішнього шлюбу. Що стосується твердження відповідача, що він надає допомогу батьку, то воно позивачем не доведене. Саме по собі досягнення батьком пенсійного віку не означає, що позивач його утримує. У батька може бути пенсія та інші доходи, також батька можуть утримувати інші особи. Відповідач стверджує, що він не працює, а тому не має можливості сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі. Однак, народивши трьох дітей, будучи молодою особою працездатного віку, відповідач зобов`язаний дбати, щоб його дохід не був мізерним та нерегулярним і можливості для того, щоб так поступати у відповідача є, заробітки, в тому числі і за кордоном, ніхто не забороняє і не обмежує. В той же час, відповідач подала докази того, що позивач є власником автомобіля марки «Ауді 100», 1991 року випуску. Позивач залишається власником автомобіля і видана ним так звана «генеральна довіреність» сама по собі цього не спростовує. Тим більше, якщо позивач фактично відчужив автомобіль, він мав з цього дохід, а тому його майновий стан мав покращитися, а не погіршитися, як він стверджує. Згідно висновків Верховного Суду приведених у постановах від 16 вересня 2020 року під час розгляду справи № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 03 червня 2020 року під час розгляду справи № 760/9783/18-ц (провадження № 61-702св19) зазначено, що зміна сімейного стану в зв`язку з наявністю у платника аліментів інших дітей не може бути підставою для зміни розміру аліментів без доведення обставини зміни матеріального стану. Крім того, в цих висновках зазначено, що відсутність постійного та стабільного заробітку платника аліментів, без підтвердження погіршення його матеріального становища не є підставою для зменшення розміру аліментів і таке зменшення не буде спрямоване на належне забезпечення дитини, відносно якої стягуються аліменти та відносно якої ставиться питання про зміну розміру стягуваних аліментів та суперечитиме її інтересам. Отже, позивач також не довів, що у нього чи у відповідача відбулися зміни, які можуть стати підставою для зменшення розміру аліментів, тому в позові слід відмовити.

Outcome: approved