Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

стислий виклад позиції позивача У червні 2021 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11.06.2016р. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. Підставою розірвання шлюбу є подружня невірність, відсутність взаєморозуміння, почуттів поваги та любові, що призвело до постійних конфліктів при вирішенні сімейних питань. Тривалий час шлюбні стосунки фактично припинені, він носить лише формальний характер. Спір про поділ майна та місце проживання дитини відсутній. У зв`язку з наведеним позивач просить шлюб розірвати, залишити їй прізвище - [PERSON] , стягнути з відповідача судовий збір. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 22.06.2021р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.19). Згідно ухвали від 12.07.2021р. відмовлено в прийнятті заяви відповідача [PERSON] у наданні терміну на примирення (а.с. 30). Позиції учасників судового провадження Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторони направили заяви про розгляд справи без їх участі, позивач просить позов задовольнити, відповідач позов визнав (а.с. 20, 21), у свою чергу, відповідач копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 23.06.2021р. (а.с. 24, 25), але в установлений судом 15-денний строк відзив на позов не направив. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Суд, дослідивши докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 11 червня 2016 року зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4-5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. ). Мотиви суду Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Отже, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося через подружню невірність, відсутність взаєморозуміння, почуттів поваги та любові, що призвело до постійних конфліктів при вирішенні сімейних питань, сторони спільно не проживають, що вказує на те, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому дійшов висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. За проханням позивачки залишити їй прізвище після розірвання шлюбу - [PERSON] . Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, оскільки відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, а відтак позивачу слід повернути 454, 00 грн сплаченого судового збору з державного бюджету. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути решту сплаченого нею судового збору у розмірі 454, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved