Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Свої вимоги з урахуванням заяви про їх збільшення позивач обґрунтовує тим, що відповідач зареєстрований та проживає в [ADDRESS], є абонентом ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» та користується послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання, на протязі тривалого часу належним чином не сплачує плату за спожиту теплову енергію, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за період з листопада 2007 року по квітень 2014 року в сумі 12556,44 грн. Просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, просив застосувати строки позовної давності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає в [ADDRESS] та користується послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Згідно виписки з особового рахунка №26333 та розрахункової книжки він є абонентом ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль». Оскільки послуги з теплопостачання надавалися належним чином, враховуючи вимоги ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», положень Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.ст. 525, 526, 628, 630 ЦК України, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості, що утворилась. Разом з тим, відповідно до положень ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, яке, враховуючи відсутність поважних причин пропуску (ч. 5 ст. 267 ЦК України), для суду є обов'язковим. Судом встановлено, що позивачем нарахована заборгованість за період, який виходить за межі трирічного строку позовної давності, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Визначаючи суму заборгованості та період, за який вона підлягає стягненню, суд виходить з того, що заборгованість за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання складається з суми заборгованості за кожний місяць як черговий платіж. Позовна давність, у межах якої позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу щодо стягнення заборгованості за спожиті теплову енергію і гаряче водопостачання, що складається з суми заборгованості за кожен місяць як черговий платіж, має відраховуватись з березня 2011 року по березень 2014 року (три роки з дня подачі позову до суду). Визначаючи суму заборгованості, що підлягає стягненню, суд виходить з того, що за спожиті теплову енергію і гаряче водопостачання з березня 2011 року по квітень 2014 (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) року заборгованість позивача складає 6736,23 грн. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вказана сума заборгованості. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 243,6 грн.

Outcome: partial