overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23.02.2018 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 29 вересня 1990 року Відділом ЗАГСу Ватутінського РВК міста Києва, актовий запис №1173. 29.05.2018 року до суду надійшла заява від [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у частині стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.11.2017 року до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання по розгляду питання про ухвалення додаткового рішення сторони не з'явились. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення з огляду на наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Судом встановлено, що 27.11.2017 року позивачем [PERSON] було подано позовну заяву до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23.02.2018 року задоволено позовну заву та розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], разом з тим, судом не вирішено питання щодо стягнення аліментів. За таких обставин суд вважає, що заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.11.2017 року до досягнення дитиною повноліття підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року заяву [PERSON] від 01.02.2008 року, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк Оленою Григорівною, зареєстровану в реєстрі за № 312 про надання згоди на укладення [PERSON] договору іпотеки визнано недійсною. Представник заявника Єгоров О.Ф. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення суду, посилаючись на те, що судом позовні вимоги [PERSON] в частині визнання договору іпотеки від 01.02.2008 року, укладеного між АБ «Таврика» та [PERSON] в мотивувальній частині рішення не задовольнив, однак жодним чином про це в резолютивній частині заочного рішення не зазначив. В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать копії листа. За таких обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін по справі. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з мотивувальної частини заочного рішення суду, щодо вимог позивача про визнання недійсним договору іпотеки суд не знайшов підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки ні позов, ні пояснення позивача в суді не містили обгрунтування зазначеної вимоги, однак суд, про це в резолютивній частині заочного рішення не зазначив. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26.06.2015 року позовні вимоги [PERSON] було задоволено. До суду звернулася позивач з заявою про постановлення у справі додаткового рішення, зазначивши, що суд не вирішив питання щодо відновлення її позашлюбного прізвища та судових витрат, хоча ці вимоги були зазначені у прохальній частині позову. Сторони у судове засідання на розгляд заяви про постановлення додаткового рішення не з'явились, про день та час розгляду заяви повідомлялись, причини неявки суду не повідомили. Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, присутність сторін при розгляді заяви про постановлення додаткового рішення не є обов'язковою, суд розглядає заяву за відсутності сторін. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що по даній справі необхідно постановити додаткове рішення у частині розподілу судових витрат з наступних підстав. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо: 1.стосовно якої - небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2.суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3.суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4.судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки, при винесенні судового рішення питання про відновлення позивача дошлюбного прізвища та про розподіл судових витрат судом вирішено не було, а тому суд вважає, що поданій справі повинно бути постановлено додаткове рішення, яким змінити дошлюбне прізвище позивача з «Пошелюжна» на «Мельниченко» та стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243, 60 грн., оскільки при подачі позову нею було сплачено судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року позовну заяву задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] як на майно, набуте подружжям за час шлюбу. Визнано за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - [PERSON], який помер [INFO]. [PERSON] звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якому зазначити площу спірної квартири. Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав. Інші учасники в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили. Відповідно до положення ч. 3 ст. 220 ЦПК України присутність сторін не є обов'язковою, у зв'язку із чим суд приходить до висновку про можливість розглянути заяву у відсутність сторін які не з'явились. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про ухваленню додаткового рішення підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Як вбачається із матеріалів справи, площа спірної квартири судом не зазначена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30.05.2017 року року, ухваленого у цивільній справі за позовом Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маяк - 6» до [PERSON] за спожиті житлово - комунальні послуги та за зустрічним позовом [PERSON] до Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маяк - 6» про захист прав споживача, - первісний позов задоволено, стягнуто з [PERSON], ІПН [NUMBER] на користь Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маяк 6» (ЄДРПОУ 22882934) заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 жовтня 2013 року по 31 жовтня 2016 року в сумі 15 755.00 грн., а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 689.00 грн. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] - залишено без задоволення. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які брали участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Частиною 3 ст. 220 ЦПК України передбачено, що суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов»язковою. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення по справі, оскільки, як вбачається з резолютивної частини рішення суду від 30.05.2017 року судом не було зазначено про стягнення з позивача на користь держави судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 689.00 грн. Платіжне доручення №453 від 19.09.2016 року, що було подане представником позивача при подачі позову до суду не містить відмітки про те, що сплачена сума судового збору зарахована до Державного Бюджету України. (а.с. 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 31 липня 2017 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» задоволено. Стягнуто з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій», код ЄДРПОУ 33149830 суму заборгованості за договором № 121137001 від 04.02.2014 в розмірі 89 018 грн. 29 коп. 12 жовтня 2017 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява від представника позивача про ухвалення додаткового рішення по вказаній вище справі, оскільки у рішенні суду від 31 липня 2017 року не було вирішене питання про стягнення судового збору. 12 жовтня 2017 року представник позивача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача 1378 грн. судового збору. В судове засідання сторони не з'явилися, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.1 п.4 ст.270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжного доручення №348 від 09.08.2016 р. Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» сплатило судовий збір у розмірі 1378 грн. за подання до суду позовної заяви Враховуючи вищевикладене, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки питання про судові витрати не було вирішено при постановленні рішення, тому слід постановити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.08.2016 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації. 12 січня 2017 року відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, а саме просить стягнути з позивача на її користь 600 грн. витрат на правову допомогу, мотивуючи заяву тим, що при ухваленні рішення не було повністю вирішено питання судових витрат. У судове засідання сторони не зявилися, про час і місце розгляду справи оповіщені, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що при ухваленні вищевказаного рішення не вирішено питання про судові витрати, які підлягають стягненню на користь відповідача, а саме витрати на правову допомогу. При цьому в мотивувальній частині рішення Деснянського районного суду м. Чернігові від 04.08.2016 зазначено, що у звязку з відмовою у задоволенні позову з позивача на користь відповідача належить стягнути 600 грн. витрат на правову допомогу. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно положень ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи належать, зокрема, витрати, на правову допомогу. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 600 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.11.2014 задоволений частково позов [PERSON] до КМЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Чернігівської обласної ради при Управлінні охорони здоров'я Чернігівської облдержадміністрації про визнання незаконними та скасування рішень. У судове засідання сторони не з'явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, щопри ухвалення вищевказаного рішення не вирішено питання про судові витрати. Пунктом 4 частини 1 статті 220 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщосудом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що на момент розгляду справи складає 243 грн. 60 коп. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення, стягнувши з КМЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Чернігівської обласної ради при Управлінні охорони здоров'я Чернігівської облдержадміністрації243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 вересня 2017 року позов задоволено частково, визнано незаконним рішення 6 сесії 24 скликання Чернігівської міської ради від 28 січня 2003 року про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0480 га по [ADDRESS]; визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (кадастровий номер [NUMBER]), яка розташована в [ADDRESS], площею 0,0401га, виданий [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі рішення 6 сесії 24 скликання Чернігівської міської ради від 28 січня 2003 року та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 3543 від 28.03.2003 року; визнано недійсним договір дарування земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]), площею 0,0401 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], від 29.08.2014 року за реєстровим номером №1401, укладений між [PERSON] та [PERSON] та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 15459746 від 29.08.2014 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку - кадастровий номер [NUMBER] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак даним рішенням не вирішення питання розподілу судових витрат. Позивач в судовому засіданні просила вирішити питання стосовно розподілу судових витрат. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні при ухваленні додаткового рішення покладалася на розсуд суду. Статтею 220 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судовому засіданні документально підтверджено, що позивачем сплачено, 1653,60 грн. судового збору (а.с. 1 (том. 1), 4718,00 грн. витрат на правову допомогу (а.с.31-36 (том. 2) та 6120,00 грн. за проведення експертного дослідження (а.с. 29 (том. 2). За положеннями ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так як позовні вимоги задоволено на 75% на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню з [PERSON], [PERSON] та Чернігівської міської ради по 3122 грн 90 коп. у відшкодування судових витрат Крім того з [PERSON] та Чернігівської міської ради на користь [PERSON] по 413 грн. 40 коп. у відшкодування сплачено судового збору. Оскільки відповідач [PERSON] являється особою, яка звільнена від сплати судового збору (а.с. 102 (том 2), в силу положень ст.. 88 ЦПК України судові витрати у справі, які складаються з судового збору в розмірі 413 грн. 40 коп., понесені позивачем [PERSON] підлягають компенсації за рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 10.05.2019 року позовні вимоги [PERSON] задоволено між сторонами шлюб розірвано. Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, крім інших питань, вирішує як розподілити судові витрати. Відповідно до вимог ст. 265 ЦПК України висновок суду про розподіл судових рішень зазначається в резолютивній частині рішення. Резолютивна частина рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 10.05.2019 року не містить в собі висновків суду з приводу розподілу понесених сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Сторони в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При звернне до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. Судові витрати підлягають стягненню у відповідності до ст..141, 142 ЦПК України з урахуванням визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.12.2013 року, ухваленого у справі за позовом Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області до [PERSON] про стягнення коштів відмовлено у задоволенні позову в повному обсязі. Представником відповідача подана заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення 114,70 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та 1000 грн. за правову допомогу на користь відповідача, а також просить вирішити питання про стягнення судового збору з позивача на користь держави. Представник позивача просила відмовити в задоволенні заяви. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином,суд вважає за можливе розглянути заяву без їх участі, оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, їх присутність не є обов'язковою. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню. Судом при ухваленні рішення по даній справі вирішене питання щодо судових витрат, понесених стороною, однак не вирішено питання про стягнення судового збору із позивача. Згідно п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються, зокрема, Міністерство фінансів України, місцеві фінансові органи, органи доходів і зборів, Державна казначейська служба України, Державна фінансова інспекція України та їх територіальні органи, Державна служба фінансового моніторингу України і Національний банк України - у справах, пов'язаних з питаннями, що стосуються повноважень цих органів. Пунктом 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України визначено, що державна податкова справа - сфера діяльності контролюючих органів, передбачена цим Кодексом та іншими актами законодавства України, спрямована на формування і реалізацію державної податкової політики в частині адміністрування податків, зборів, платежів. Чернігівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Чернігівській області заявлені вимоги, які не пов'язані з питаннями, що стосуються повноважень цього органу, тому судовий збір в розмірі 229 грн 40 коп. підлягає стягненню з позивача на користь держави.

Outcome: partial