Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 10000,00 грн. (десять тисяч гривень) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позову посилалася на те, що 09.09.2000 міським відділом РАЦС м. Харкова між позивачем і відповідачем був зареєстрований шлюб, від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Відповідач із нею та дитиною не проживає, матеріальної допомоги на утримання сина надає нерегулярно, хоча за законом зобов'язаний утримувати дитину, син перебуває на утриманні позивача. Представник позивача адвокат [PERSON], який діяв на підставі ордеру серії РН-385 №69 у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, а також зазначив, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в розмірі 10000 грн., про що надав відповідні докази. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надав. Про розгляд цивільної справи та перебування позовної заяви в суді, відповідачу відомо, що підтверджується розписка про отримання судової повістки та зворотнім повідомленням,про отримання повістки повідомлення. Згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов'язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов'язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред'явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Таким чином, суд вважає, що сторона відповідача не з'явилася в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків 01 листопада 2018 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження з викликом сторін по справі. Суд дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлені судом обставини. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно свідоцтва про одруження, виданого Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова від 09.09.2000 р. - [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2000 року. Від шлюбу, сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження, серії 1- ВЛ № 173263 від 15.03.2001 року). Згідно зазначеного свідоцтва про народження, позивачка зазначена матірю дитини, відповідач батьком. Судом встановлено, що дитина проживає з матірю за адресою: м. Харків, вул. Корчагінців, б. 9 А кв.34 та знаходяться на її утриманні. [PERSON] відповідно до Контракту №2101/18-12201 с від 13.08.2018 року навчається в Харківському національному університеті ім. В.Н. Каразіна за денною формою навчання, на економічному факультеті 1 курс. Вартість навчання складає 16400 грн. за рік. Норми права, що підлягають застосуванню. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.180 СК України\~передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами\~ст.182 СК України\~та роз'ясненнями, які містяться в п.17\~Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз'яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Згідно з п.1\~ст.3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою\~Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Згідно зі ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст.\~184\~СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Суду приймає до уваги надані стороною позивача докази, що відповідач не має регулярного стабільного доходу, офіційно не працює, але завдяки сайту в мережі інтернету отримує достатній дохід, на підтвердження чого надано достатньо доказів, які містяться в матеріалах справи (а.с. 54-64). Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоровя дитини, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї. Таким чином, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи, що у відповідача нерегулярний, мінливий дохід, та враховуючи, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину в 2019 рік в Україні для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв з 01 січня 2019 пo 30 червня 2019 р. - 2027 грн., з 01 липня пo 30 листопада 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн., суд задовольняє позовні вимоги та визначає розмір аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 10000,00 грн., щомісячно, починаючи з 30.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2\~ст. 184 СК України\~ розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі і оплата праці (грошове забезпечення), з якої відраховують аліменти. Обов'язок проведення індексації розміру аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями\~ст. 184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію без додаткового судового рішення,

Outcome: approved