Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Рішенням Докучаєвського міського суду Донецької області від 25 квітня 2014 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб, зареєстрований 16 лютого 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 10, між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. При винесенні вказаного рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Позивачка - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача - адвокат [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти ухвалення додаткового рішення та вирішення питання про судові витрати. Відповідач - [PERSON] у судовому засіданні фактично не заперечував проти ухвалення додаткового рішення у справі. Вислухавши позицію сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що по справі необхідно ухвалити додаткове рішення, виходячи з наступних підстав: Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Як встановлено, при винесенні рішення суду від 25 квітня 2014 року судом не було вирішено питання про судові витрати. Згідно пункту 4 частини 1 статті 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачем [PERSON] при зверненні до суду, згідно поданої позовної заяви, ставилось питання про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243,60грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 500грн. На підтвердження цієї вимоги, до позовної заяви було долучено оригінал квитанції Ощадбанку № 10004/0329 № 188 від 09.01.2014р. та оригінал квитанції про сплату суми гонорару за надану правову допомогу, за підписом та мокрою печаткою адвоката [PERSON] Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, то виходячи з вимог частини 1 статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60грн. Крім цього, сторона, проти якої, постановлено судове рішення, має відшкодувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею і документально підтверджені витрати на правову допомогу. При цьому, згідно частини 2 статті 84 ЦПК України, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Надання правової допомоги [PERSON] адвокатом [PERSON] підтверджено Свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю [NUMBER] від 30.11.2011р. (а.с. 10), договором про надання правової допомоги № 2/Ш/14 від 20.01.2014р. (а.с. 9), квитанцією про розрахунок та сплату суми гонорару за надану правову допомогу (а.с. 4), журналом судового засідання від 12.02.2014р., за яким тривалість судового засідання склала з 09год 14хв. по 10год. 17хв. (а.с. 18-19), журналом судового засідання від 25.04.2014р., за яким тривалість судового засідання склала з 09год 41хв. по 10год. 38хв. (а.с. 26-27). Відповідно до умов Договору про надання правової допомоги № 2/Ш/14 від 20.01.2014р., укладеного між [PERSON], як Адвокатом та [PERSON], як Клієнтом, остання зобов'язана сплатити Адвокату гонорар, на договірних умовах до початку виконання доручення /пп. 2.3 п. 2 Договору/. Оплаті правової допомоги Адвоката підлягає будь-яка юридична допомога, у тому числі, юридичні консультації, ознайомлення з документами, підготовка до участі у слідчих діях, складення необхідних документів, складення та направлення адвокатських запитів, вивчення нормативної та спеціальної літератури, складення апеляційних та касаційних скарг та інш. /пп. 4.1 п.4 Договору/. Фактичні витрати Адвокатом часу підлягають оплаті і в томи випадку, якщо слідчі або судові дії не відбулись не з вини Адвоката /пп. 4.2 п.4/. Вартість послуг оплачується Клієнтом за передоплатою /пп. 4.3 п. 4/. Згідно оригіналу квитанції про сплату суми гонорару за надану правову допомогу, за підписом та мокрою печаткою адвоката [PERSON], останнім отримано від [PERSON] за надану правову допомогу 500грн., яка складається із попередньої консультації щодо характеру спірних правовідносин у розмірі 100грн., вивчення документів та правовий аналіз матеріалів справи у розмірі 50грн., роз'яснення можливих варіантів вирішення ситуації, що склалась відповідно до діючого законодавства у розмірі 50грн., підготовки процесуальних документів у розмірі 100грн., участі у судовому засіданні 200грн. Дана сума не перевищує граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу, яка встановлена законом, а тому підлягає стягненню. Слід також зазначити, що відповідно до частини 4 статті 42 ЦПК України, повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору. Законом не передбачено надання виписки із податкової книги адвоката, а тому надання цього документа суду є правом, а не обов'язком сторони процесу. Відповідно до частини 1 статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно частини 1 статті 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки. Листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Наданий оригінал квитанції про сплату суми гонорару за надану правову допомогу, за підписом та мокрою печаткою адвоката [PERSON], є належним доказом у справі. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved