Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Служба у справах дітей Вінницької міської ради 09.06.2016 року звернулася до суду з позовом в інтересах дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] до [PERSON] та [PERSON] про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. Позовна заява мотивована тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Батьки дітей систематично зловживають спиртними напоями, не здійснюють належного догляду за доньками. Сімя проживає в жахливих антисанітарних умовах: у кімнаті бруд та сморід, розкидані речі, у вікнах вибите скло, у дітей відсутні чистий одяг та постільна білизна, немає необхідних продуктів харчування, у старшої доньки відсутнє місце для приготування уроків. Ситуація ускладнюється хворобою батька - відповідача [PERSON], який згідно повідомлення КЗ «ЦПМСД №5», відмовляється від госпіталізації до обласного протитуберкульозного диспансеру для термінового спеціалізованого лікування. На зауваження працівників служби у справах дітей та лікувального закладу батьки не реагують, рекомендації не виконують. Відповідачі неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обовязків за ч.1 ст. 184 КУпАП та за появу у громадських місцях у пяному вигляді за ч.1 ст. 178 КУпАП. Відповідачі рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2014 року позбавлені батьківських прав відносно доньки [PERSON]. [INFO], яка з квітня 2014 року перебуває під опікою рідної тітки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] своєю аморальною поведінкою та неналежним виконанням батьківських обовязків загрожують життю, здоров»ю та моральному розвиткові малолітніх дітей. За викладених обставин позивач просить відібрати дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав та передати дитину на опікування органам опіки та піклування Вінницької міської ради, стягнути з [PERSON] аліменти на користь та на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до дня повноліття доньок шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дітей, відкритий у банківській установі, стягнути з [PERSON] аліменти на користь та на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до дня повноліття доньок шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дітей, відкритий у банківській установі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. При цьому додатково пояснила, що з 2012 року сім»я [PERSON] перебуває під прискіпливою увагою органів опіки та піклування, з часом ситуація в сім»ї тільки погіршилася, відповідачі зловживають спиртними напоями, умови проживання дітей жахливі: стеля протікає, відсутні засоби гігієни, продукти харчування, умови для навчання старшої дочки, вважає, що за таких умов залишення дітей на вихованні батьків неприпустиме і неможливе. Прокурор в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, повідомлялись судом про день, час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що працює головним спеціалістом служби у справах дітей Вінницької міської ради, пояснила, що з 2012 року знайома із ситуацією в сім»ї [PERSON], коли дітей ставили на облік, як таких, що опинились у складних життєвих умовах, додатково повідомила, що відповідачі зловживають спиртними напоями, не працюють, створили жахливі умови для проживання дітей, ігнорують всі батьківські обовязки, в будинку антисанітарні умови проживання, відсутній холодильник, харчів немає, дітей не миють, одягу у дітей немає, в будинку вибиті вікна, у батька [PERSON] відкрита форма туберкульозу, подальше перебування дітей в таких умовах загрожує їх здоровю та життю. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що він працює головним спеціалістом Вінницького міського центру соціальних служб, пояснив, що він 26.04.2016 року в ході рейду відвідав сім»ю [PERSON], в будинку було брудно, на кухні обвалилася стеля, пліснява, діти неохайні, одяг порваний, по подвір»ю розкидані брудні іграшки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона працює сімейним лікарем ЦПМСД №5, сім»я [PERSON] проживає на її дільниці, умови проживання дітей неприпустимі, скрізь бруд, розбиті шибки, відсутнє водопостачання, каналізація, у дітей відсутній одяг по віку, в будинку дим, перегар, сморід, пляшки від спиртного, діти голодують, продукти харчування відсутні, діти просять їсти у сусідів. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона працює юрисконсультом в ЦПМСД №5, пояснила, що відповідачі обовязки по вихованню дітей не виконують, до дітей байдужі, ведуть асоціальний спосіб життя, вважає, що діти не можуть проживати в таких умовах. Дослідивши матеріали справи, заслухавши свідків, висновок прокурора, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження серії 1-АМ №094653 та серії 1-АМ №278651 [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Згідно характеристики Квартального комітету «Малі Хутори-Центр» №24 від 02.12.2013 року сім»я, до складу якої зокрема входять [PERSON] та [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON], неблагонадійна, всі дорослі вживають спиртні напої, діти проживають в жахливих, антисанітарних умовах, скрізь бруд та сморід, стіни ат стелі в кімнатах поцвілі (а.с.10). З довідки №79, виданої [PERSON] ступенів №20 01.03.2016 року, в якій в 2-А класі навчається [PERSON], її батьки не приділяють належної уваги її вихованню, не відвідують батьківські збори, дитина приходить до школи неохайна, непідготовлена до занять (а.с.11). За повідомленнями Центру первинної МСД №5 від 18.09.2014 року, 17.05.2015 року та від 21.04.2016 року [PERSON] та [PERSON] систематично перебувають у стані алкогольного спяніння, батьки незадовільно виконують свої батьківські обовязки, санітарно-гігієнічні умови проживання дітей визнано жахливими, діти не забезпечені продуктами харчування, просять у сусідів їсти, старша дитина не забезпечена місцем для навчання, менша дитина ліжечком, у дітей відсутній одяг по віку, чистого одягу та постільної білизни немає, діти постійно брудні, на зауваження медичних працівників щодо створення дітям належних умов проживання батьки не реагують (а.с.12-13, 15). Комісією Служби у справах дітей Вінницької міської ради періодично здійснюється обстеження умов проживання дітей сім»ї [PERSON] (а.с.20-23). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 17.02.2016 року, складеного комісією Служби у справах дітей Вінницької міської ради, сім'я [PERSON] проживає в частині будинку, яка складається з трьох кімнат, кухні, та коридору. Санітарний стан помешкання незадовільний: затхле повітря, постільна білизна брудна, речі розкидані, сміття на підлозі, у кухні провалена стеля, холодильник відсутній, продукти зберігаються надворі та в тумбочці в кімнаті, [PERSON] усвідомлює, що дітям не створені належні умови проживання, пояснює це тим, що чоловік постійно на роботі, а вона сама не може відремонтувати стелю, яка провалилася, батьки не виконують рекомендації лікарів: не проводяться обстеження, призначені обласним протитуберкульозним диспансером дитині [PERSON], батько дітей відмовляється від госпіталізації в обласний протитуберкульозний диспансер для термінового спеціалізованого лікування (а.с.20). Працівниками органів внутрішніх справ та національної поліції за клопотаннями Служби у справах дітей Вінницької міської ради здійснювалися перевірки щодо виконання [PERSON] та [PERSON] батьківських обовязків, проводилися з ними профілактичні бесіди, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП (а.с.17-19). Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2014 року у справі №127/30309/13-ц [PERSON]В та [PERSON] позбавлені батьківських прав відносно їх доньки [PERSON]. [INFO], яка з квітня 2014 року перебуває під опікою рідної тітки [PERSON] (а.с.26-33). Як вбачається з Висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради від 07.06.2016 року № 01-00-011-14068, відібрання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав є доцільним; на засідання комісії батьки не зявилися (а.с.4-5). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, суди у всіх діях щодо дітей повинні приділяти першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини у батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої ст. 164 цього кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування. Враховуючи вищевикладене, зокрема, те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] неналежно виконують свої батьківські обов'язки по догляду, вихованню та розвитку малолітніх дітей, враховуючи наявність реальної загрози для їх життя, здоров'я та розвитку з боку батьків, з метою захисту прав дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1355 гривень; для дитини віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1689 гривень. Визначаючись щодо розміру аліментів стягуваних на дітей, суд враховує обов'язок батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також те, що позивачем не представлено належних та допустимих доказів того, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] офіційно працюють, а тому приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів з кожного з відповідачів на користь та на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 406,50 грн. та 459,30 грн. відповідно та щомісячно, з дня подачі заяви до суду, і до досягнення дітьми повноліття шляхом перерахування коштів на особисті рахунки дітей, відкриті у банківській установі. Підстави для стягнення аліментів у частці від доходу судом не встановлено. Аліменти в контексті ст.191 СК України, підлягають стягненню з дня звернення до суду, тобто з 09 червня 2016 року. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в дохід держави по 1 102,40 грн. судового збору з кожного з них. На підставі викладеного,

Outcome: partial