Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (позивач) подав до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що з 2010 року вони проживають окремо, відповідач виїхала за межі України. Спільне господарство вони не ведуть, сімейних стосунків не підтримують. Сімя розпалася остаточно, примирення між ними неможливе. Відповідачем відзив не подано. В судовому засіданні позивач позов підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Заяви, клопотання учасників справи. Відповідачем 03.07.2018 подано заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.16). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 25 травня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого судового засідання на 11 год 00 хв 05.07.2018 (а.с.10-11). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, всебічно, повно та обєктивно оцінивши кожний доказ окремо та в цілому, зясувавши всі фактичні обставини, що обґрунтовують вимоги (заперечення) учасників справи, суд доходить такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13 лютого 1982 року у Лавочненській сільській раді Сколівського райбюро ЗАГС Львівської області, про що зроблено відповідний запис за №2. Після реєстрації шлюбу дружині змінено прізвище на «Кожан». Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 13.02.1982 серії I-СГ №462663 (а.с.4). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у звязку з бажанням позивача припинити шлюбні відносини та наявності у сторін дитини, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за їхньою заявою. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України. Так, за приписом частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував статі 104 та 110 СК України, які містять загальні норми, що визначають підстави припинення шлюбу та право на предявлення позову про розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг субєктивних прав та юридичних обовязків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами позивача, вважає такі належним чином обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак не підтримують жодних стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечила проти цього, тому суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їхнім інтересам, в звязку з чим позов підлягає до задоволення повністю. На підставі статей 56, 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved