Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Ритуальна служба спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій» виконавчого органу Київської міської державної адміністрації звернулась до [PERSON] про стягнення заборгованостіза договором позики. Свої вимоги обґрунтували тим, що 06.02.2013 року було укладено договір безпроцентної позики між Ритуальною службою СКП «Київський крематорій» та [PERSON] Предметом договору є грошові кошти, які ритуальна служба СКП «Київський крематорій» передала у власність відповідачеві в розмірі 15 000,00гривень, а відповідач в свою чергу зобовязувався повернути позику протягом 12 місяців шляхом сплати щомісячних платежів в сумі 1 250,00гривень. Відповідно до умов договору, а саме у п. 4.6 у випадку звільнення позичальника з роботи, він зобовязується повернути позикодавцеві в останній день роботи суму позики в повному обсязі, п. 4.7 у разі відсутності в поточному місяці у позичальника доходів, розмір яких буде достатнім для погашення суми позики, позичальник зобовязаний внести необхідну суму готівкою до каси позикодавця. Станом на теперішній час відповідачем не повернуто суму позики в повному обсязі, а саме заборгованість за договором становить 13 750,00 грн. 03.04.2013 року позивачем було направлено лист з вимогою про повернення позики, проте станом на сьогоднішній день відповідач жодних дій по поверненню позики не вчинив. Відповідно до п. 5.1 договору, у випадку порушення зобовязання, що виникає з цього договору, сторона несе відповідальність визначену цим договором та або чинним в Україні законодавством. Відповідно до п. 5.4 договору, у випадку прострочення повернення суми позики, позичальник на вимогу позикодавця сплачує суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, також три відсотки річних від простроченої суми боргу. За період з 07.02.2014 року по 07.08.2014 року сума індексу інфляції складає 1744,05 грн. та три відсотки річних складає 205,00 грн. На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача борг за договором безпроцентної позики у сумі 16 890,59 грн., яка складається з: 13750,00 грн. сума основного боргу, 1744,05 грн. інфляційне збільшення суми боргу, 205,00 грн. три відсотки річних та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами. Позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що згідно з договором безпроцентної позики від 06.02.2013 року, Ритуальна служба СКП «Київський крематорій» та [PERSON] уклали договір про наступне. Відповідно до п. 1 договору, позикодавець в порядку та на умовах, визначених договором, та чинним в Україні законодавством, передає у власність позичальникові грошові кошти шляхом видачі готівки з каси, а позичальник зобовязується повернути позику позикодавцеві у визначений договором строк. Відповідно до п. 2.1 договору, позикою за договором є грошові кошти у розмірі 15000,00 грн. Відповідно до п. 4 договору, термін повернення позики позичальником є наступним: протягом 12-місяців, позика повертається шляхом щомісячного утримання із заробітної плати в сумі 1250,00 грн. Позичальник має право у будь-який час повністю або частково достроково повернути позику позикодавцеві. У випадку звільнення позичальника з роботи, він зобовязується повернути позикодавцеві в останній день роботи суму позики в повному обсязі. У разі відсутності в поточному місяці у позичальника доходів, розмір яких буде достатнім для погашення суми позики, позичальник зобовязаний внести необхідну суму готівкою до каси позикодавця. Відповідно до п. 5 договору, у випадку порушення зобовязання, що виникає з цього договору, сторона несе відповідальність визначену цим договором та або чинним в Україні законодавством. Порушення договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов. Визначених змістом договору. У випадку прострочення повернення суми позики, позичальник на вимогу позикодавця сплачує суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, також три відсотки річних від простроченої суми. Згідно з видатковим касовим ордером від 06.02.2013 року, [PERSON] отримав грошові кошти в розмір 15 000,00 грн. Таким чином, відповідач свої зобовязання за договором позики перед позивачем не виконав і суму боргу у передбачений строк не повернув. За таких обставин, суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем, згідно з договором безпроцентної позики від 06.02.2013 року, а тому вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за договором позики від 06.02.2013 року у сумі 13 750,00 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних та інфляції, суд вважає, що вони підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши правильність розрахунку 3 % річних та суми боргу з урахуванням індексу інфляції, суд погоджується з розрахунком, наданим позивачем, а тому вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 3 % річних за час прострочення виконання зобовязання у сумі 205,00 грн. та індексу інфляції за час прострочення виконання зобовязання за період з 07.02.2014 року по 07.08.2014 року у сумі 1 744,05 грн., підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 1654 від 22.08.2017 року про судового збору у розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved