Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (надалі «Позивач») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі - Відповідач 1) про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором, яка складається з: 69206,15 дол. США заборгованість по кредиту та процентам, 290393,98 грн.- заборгованість по пені, з яких: -51928,49 дол. США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість в розмірі 11435,38 дол. США за період з 15.04.2013 року по 16.03.2016 року, -17277,66 дол. США заборгованість за процентами за період з 01.12.2013 року по 14.03.2016 року, -120425,17 грн. -пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 17.03.2015 року по 16.03.2016 року, -169968,81 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 17.03.2015 року по 16.03.2016 року. Представником Позивача подано до суду заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника. Позовні вимоги представник Позивача підтримував в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, явку уповноваженого представника до суду не забезпечив, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та поштовим конвертом, який направлявся на адресу зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання Відповідача та повернувся на адресу суду з відміткою поштового органу «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до вимог процесуального закону вважається належним способом повідомлення сторони у справі. Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, виходячи зі змісту частини 4 статті 169 та частини1 статті 224 ЦПК України, а також того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, зважаючи на заяву представника Позивача, в якій він не заперечував проти винесення заочного рішення, з огляду на подання Позивачем достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з Кредитним договором №11176430000 від 02.07.2007р. (а.с.18-20) Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» ( з 17.09.2008 року назву змінено на ПАТ УкрСиббанк) надав [PERSON] споживчий кредит в іноземній валюті в сумі 80 000 доларів США, шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Відповідача, зі сплатою 13% річних, який зобовязався щомісячно повертати кредит у повному розмірі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1, але в будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 01.07.2014 року. 30.01.2009 року укладено Додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту №11176430000 та Додаткову угоду №2 до договору про надання споживчого кредиту №11176430000 від 02.07.2007 року. 23.03.2009 року укладено Додаткову угоду №2 до договору про надання споживчого кредиту №11176430000 від 02.07.2007 року. Додатковою угодою №1 від 30.01.2009 року змінено схему погашення кредиту, відповідно якою Відповідач зобовязався з дати підписання угоди погашати кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 830.00 дол. США 15 числа кожного місяця. Додатковою угодою №2 від 30.01.2009 року продовжено термін повернення кредиту до 01.07.2022 року, якщо не застосовується інший термін повернення кредиту. Відповідно до п.4.1. Кредитного договору у випадку порушення термінів погашення будь-яких грошових зобовязань Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня. Як підтверджується матеріалами справи та не спростовано Відповідачем, Банк в повному обсязі виконав зобовязання, визначені в договорі №11176430000 від 02.07.2007р. про надання споживчого кредиту з додатковими угодами №1 від 30.01.2009 року, №2 від 30.01.2009 року, №2 від 23.03.2009 року, надавши Позичальнику [PERSON] кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 80 000 дол. США, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №11176430000 від 02.07.2007р. ( а.с.32-39). Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Згідно зі статтею 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. При цьому, відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором . Як зазначив представник Позивача в позовній заяві, свої зобовязання за кредитним договором №11176430000 від 02.07.2007р. [PERSON] належним чином не виконував та станом на 16.03.2016 р. його заборгованість становить: 69206,15 дол. США заборгованість по кредиту та процентам, 290393,98 грн.- заборгованість по пені, з яких: -51928,49 дол. США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість в розмірі 11435,38 дол. США за період з 15.04.2013 року по 16.03.2016 року, -17277,66 дол. США заборгованість за процентами за період з 01.12.2013 року по 14.03.2016 року, -120425,17 грн. -пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 17.03.2015 року по 16.03.2016 року, -169968,81 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 17.03.2015 року по 16.03.2016 року. Доказів, які б спростовували наявність вищевказаної заборгованості за кредитним договором, відповідачами не подано. Крім того, доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок [PERSON] суду не надано, як і не надано доказів виконання зобовязань за кредитним договором . належним чином, в повному обсязі та у встановлені строки. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобовязання, визначеного Договором. Враховуючи вищевказані положення закону, а також факт неналежного виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором №11176430000 від 02.07.2007року Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості за вказаним договором , яка становить: 69206,15 дол. США заборгованість по кредиту та процентам, 290393,98 грн.- заборгованість по пені, з яких: -51928,49 дол. США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість в розмірі 11435,38 дол. США за період з 15.04.2013 року по 16.03.2016 року, -17277,66 дол. США заборгованість за процентами за період з 01.12.2013 року по 14.03.2016 року, -120425,17 грн. -пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 17.03.2015 року по 16.03.2016 року, -169968,81 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 17.03.2015 року по 16.03.2016 року. У звязку з невиконанням Відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором, Позивачем на його адресу направлялась вимога про усунення порушень умов договору. (а с.28-31). Проаналізувавши матеріали справи, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що вимога Позивача про стягнення з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства « УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 69206,15 дол. США заборгованість по кредиту та процентам, 290393,98 грн.- заборгованість по пені, з яких: -51928,49 дол. США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість в розмірі 11435,38 дол. США за період з 15.04.2013 року по 16.03.2016 року, -17277,66 дол. США заборгованість за процентами за період з 01.12.2013 року по 14.03.2016 року, -120425,17 грн. -пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 17.03.2015 року по 16.03.2016 року, -169968,81 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 17.03.2015 року по 16.03.2016 року, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки наявні в матеріалах справи докази підтверджують наявність заборгованості за договором про надання банківських послуг у зазначеному розмірі. Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищезазначене, Суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства « УкрСиббанк» витрат по сплаті судового збору в розмірі 32265,45 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 554, 611, 612, 615, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1, 197 ЦПК України,

Outcome: approved