Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника та пояснень заінтересованих осіб. [PERSON] (далі заявник) звернулася до суду із заявою і просить встановити факт смерті на тимчасово окупованій території України [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Донецьк, яка померла [INFO] в м. Донецьк у віці 63 роки. Свою заяву мотивує тим, що вона знаходиться на обліку в Департаменті соціального захисту населення Сумської міської ради, як внутрішньо переміщена особа та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Її сестра [PERSON] , [INFO] знаходячись у м. Донецьк, який входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, померла [INFO] . Зазначає, що державна реєстрація факту смерті сестри є її безпосереднім громадянським обов`язком, виконанням нею особисто цивільних прав та обов`язків, та, зокрема, оформлення спадщини. Вважає, що для встановлення факту смерті її сестри та подальшої державної реєстрації її смерті необхідне вирішення цього питання у судовому порядку. Позиція сторін. Згідно поданої заяви [PERSON] просила розгляд справи проводити без її участі. Представник заінтересованої особи Сумського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), у судове засідання не прибув, подано заяву про розгляд справи без участі їх представника. Фактичні обставини, встановлені судом. Заслухавши заявника, дослідивши надані докази по справі, судом встановлено наступне. Заявник [PERSON] , (дошлюбне прізвище [PERSON] ) є сестрою [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , уродженки м. Донецьк. За життя [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Довідки від 27.10.2014 № 5924000614 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, заявник [PERSON] , [INFO] , постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , і перемістилася з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в [ADDRESS] . Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 06, виданого 02.01.2021 Інститутом невідкладної та відновної хірургії В.К. Гусака, [PERSON] померла [INFO] у віці 63 роки, причина смерті дихальна недостатність, полісегментарна мневмонія. У м. Донецьк видано свідоцтво про смерть [PERSON] . Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням КМУ від 07.11.2014 р. № 1085-р. м. Донецьк віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відтак, лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] та свідоцтво про смерть видано у м. Донецьк, у якому органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. З наданих [PERSON] фотографій вбачається, що [PERSON] похована на кладовищі. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для державної реєстрації смерті [PERSON] та реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, зокрема для оформлення спадкових справ після смерті сестри. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно пункту 8 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; Відповідно до частини 1 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно частини 1 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 № 545 (далі - Наказ № 545). Відповідно до положень вказаного наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена Наказом № 545; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена Наказом № 545; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Оцінюючи надані заявником докази суд враховує висновки Європейського суду з прав людини по справам «Кіпр проти Туреччини», «Мозер проти Молдови і Росії» у яких суд застосовуючи «намібійський виняток» зазначав, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території та становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи те, що свідоцтво про смерть [PERSON] видане на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно є недійсним і не створює правових наслідків, а також те, що заявник [PERSON] не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документ встановленої форми про смерть для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] , суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту смерті [INFO] на тимчасово окупованій території України [PERSON] , [INFO] підлягає задоволенню. Відповідно до частини 4 статті 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved