Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності сторонам та дружині позивача (матері відповідачів) [PERSON], а саме по 1/4 частині кожному. 28.09.2013 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, в тому числі на належну їй 1/4 частину вказаної квартири. Позивач та відповідачка [PERSON] проживали в цій квартирі на час відкриття вказаної спадщини, а тому вони вважаються такими, що прийняли цю спадщину. Крім них, спадкоємцем цієї ж черги є також син позивача та померлої - відповідач [PERSON], однак, він не проживав у вказаній квартирі та не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім того, відповідачі не претендують на частки у належній померлій частці квартири, про що підтвердять в судовому засіданні. Звернувшись до державного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач отримав відмову у цьому, оскільки право власності на цю частку за спадкодавцем не зареєстровано. Тому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на 1/4 частку зазначеної квартири. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 17.03.2016 року він подав до суду письмову заяву, в якій зазначено про підтримання позовних вимог та про розгляд даної справи у його відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявилися, подали до суду письмові клопотання, в яких зазначають, що позовні вимоги визнають та просять справу розглядати в їхній відсутності. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] (позивач) та [PERSON] одружилися 03.11.1979 року. У зв'язку з одруженням остання змінила прізвище на «Ковальчук» (а.с.6). Відповідно до свідоцтв про народження відповідачка [PERSON] народилася в с.Середній Майдан Надвірнянського району Івано-Франківської області, а відповідач [PERSON] в м.Коломиї. Їх батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7, 8). Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 08.12.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, шлюб між відповідачкою [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено актовий запис №291. Після розірвання шлюбу цій відповідачці присвоєно прізвище «Геник» (а.с.9). Згідно з даними свідоцтва про смерть серії І-НМ №176901, виданого 30.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, дружина позивача [PERSON] померла 30.09.2013 року в м.Коломиї (а.с. 11). Відповідно до довідок №№1871, 1872, виданих абонентним відділом комунального підприємства Житлоінфоцентр 25.06.2015 року, місце проживання спадкодавця [PERSON], [INFO], з 12.04.1989 року по день смерті було зареєстроване за адресою: [INFO]. За цією ж адресою з 12.04.1989 року зареєстроване і місце проживання позивача, а відповідачки - з 24.06.1997 року (а.с.16). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 17.07.2003 року Бюро по приватизації державного житлового фонду м.Коломия згідно з розпорядженням №12020 від 02.01.2003 року, квартира №48, яка розташована за адресою: м.Коломия, вул.Костомарова, 1, Івано-Франківської області, належала [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках (а.с.12). Судом також встановлено, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП Коломийське МБТІ, виданої 01.04.2015 року за №52594, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року, право власності на квартиру №48 в м.Коломиї, по вул.Костомарова, 1, Івано-Франківської області не зареєстровано (а.с.14). Згідно з технічним паспортом на спірну квартиру, виданим ОКП «Коломийське МБТІ» 12.12.2002 року, вбачається, що ця квартира трьохкімнатна, загальною площею 62,0 кв.м., житловою площею 37,3 кв.м. Технічний паспорт виданий на ім'я [PERSON] (а.с.13). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори 23.06.2015 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що право власності на спірне нерухоме майно за спадкодавцем [PERSON] не зареєстровано (а.с.17). Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У відповідності до ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації. Згідно зі ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за позивачем в порядку спадкування права власності на 1/4 частку вищезазначеної квартири, оскільки іншим чином набути дане право позивач, який у встановленому законом порядку прийняв цю спадщину, не має можливості в звязку зі смертю його дружини, якій згідно з вищевказаним правовстановлюючим документом на зазначену квартиру належала дана частка. На підставі наведеного, ст.ст.346, 392, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved