Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 25.01.2021 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Питання про розподіл судових витрат рішенням суду не вирішувалося. Представник відповідача звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що при ухваленні рішення суд не вирішив питання про судові витрати, які поніс відповідач при розгляді справи та які складаються із витрат на правову допомогу в розмірі 4000 грн. Оскільки в задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, просила ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. У судове засідання сторони не з`явилися, що, відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що 01.11.2020 року між адвокатом Бурбак О.В. та [PERSON] укладений договір про надання правових послуг №02/11. Згідно зі ст.4 договору гонорар та порядок розрахунків визначаються в окремій додатковій угоді (а.с.100-102). Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг по договору про надання правових послуг №02/11 від 02.11.2020 року від 26.02.2021 року адвокатом надані, а клієнтом прийняті послуги на загальну суму 4000 грн., що складається з суми виконаної роботи в розмірі 3000 грн. за такі послуги, як: консультація (1 год), аналіз документів у справі №545/2801/20 (1 год), аналіз судової практики (2 год), відзив з додатками по справі №545/2801/20 (2 год) клопотання про зменшення судових витрат (30 хв), зібрання додаткових доказів та клопотання про доручення доказів (30 хв); та 1000 грн. за участь у судових засіданнях по справі. [PERSON] сплачений гонорар адвокату за юридичні послуги у розмірі 4000 грн., що підтверджується квитанцією від 27.11.2020 року (а.с.103). Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Необхідно зауважити, що ч. 6 ст.137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Враховуючи, що представник позивача будь-яких заперечень стосовно розміру витрат на правову допомогу не надав, тому суд не вбачає підстав для зменшення понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. Оскільки рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 25.02.2021 року у задоволенні позову відмовлено що відповідно до положень п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати (в т.ч. зі сплати судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи) покладаються на ТОВ «Вердикт Капітал».

Outcome: approved