Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2020 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року, позов [PERSON] до ТОВ «Автокредит Плюс» про стягнення коштів був задоволений, визнані поважними причини пропущення [PERSON] позовної давності на звернення до суду з позовом про захист порушеного права. Стягнуто з ТОВ «Автокредит Плюс» на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 203\~923 грн. 50 коп. Зобов`язано [PERSON] повернути ТОВ «Автокредит Плюс» транспортний засіб Маzdа з ЗНГ, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 серпня 2020 року, судді Цвірі Д.М. були передані матеріали заяви представника позивача [PERSON] адвоката Таганцова Б.А. про розподіл судових витрат у цивільній справі № 638/6878/20, а саме витрат позивача на професійну правничу допомогу. У зв`язку із перебуванням вищевказаної цивільної справи № 638/6878/20 в провадженні Харківського апеляційного суду, матеріали цієї справи були передані канцелярією суду судді Цвірі Д.М. 22 червня 2021 року. 23 липня 2021 року від ТОВ «Автокредит Плюс» до суду надійшли заперечення на заяву [PERSON] про розподіл судових витрат, обґрунтовані недоведеністю, необґрунтованістю та неспівмірністю заявлених позивачем витрат. Учасники справи, у судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України). Розглянувши заяву та представлені суду докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Згідно п.\~1\~ч.\~3\~ст.\~141\~ЦПК України,\~до витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України , розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Згідно із ч. 2 ст. 246 ЦПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Згідно із ч. 3 ст. 246 ЦПК України, у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому\~статтею 270\~цього Кодексу. За приписами ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4)\~суд не\~допустив негайного\~виконання рішення\~у випадках,\~встановлених\~статтею 430\~цього\~Кодексу. Заяву\~про ухвалення\~додаткового рішення\~може бути\~подано до\~закінчення строку\~на виконання\~рішення. Суд,\~що ухвалив\~рішення,\~ухвалює додаткове\~судове рішення\~в тому\~самому складі\~протягом десяти\~днів із\~дня надходження\~відповідної заяви.\~Додаткове судове\~рішення ухвалюється\~в тому\~самому порядку,\~що й\~судове рішення. У\~разі необхідності\~суд може\~викликати сторони\~або інших\~учасників справи\~в судове\~засідання.\~Неприбуття у\~судове засідання\~осіб,\~які були\~належним чином\~повідомлені про\~дату,\~час та\~місце судового\~засідання,\~не перешкоджає\~розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч. 5 ст. 270 ЦПК України). Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦП України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). За змістом статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Як вже було зазначено вище, згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Отже, витрати, зокрема на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено чи тільки має бути сплачено. Як вбачається з матеріалів справи, стороною позивача була зроблена відповідна заява, згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, в якій повідомлено про те, що докази про витрати на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. До заяви про розподіл судових витрат, яка на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, надійшла до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, представником позивача додані докази, що підтверджують витрати які має сплатити позивач на професійну правничу допомогу, у розмірі - 11 910,00 грн. Так, відповідно до наданого Договору № 06/05-1 від 06 травня 2020 року, про надання професійної правничої допомоги, між позивачем [PERSON] та Адвокатським бюро «Таганцова», був укладений договір про надання професійної правничої допомоги. Згідно остаточного розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи № 638/6878/20 від 31 серпня 2020 року, загальна сума витрат на професійну правничу допомогу пов`язаних з розглядом справи, становить 11910,00 грн., що згідно опису робіт (наданих послуг) включає в себе узгодження правової позиції по справі, отримання та ознайомлення з документами; підготовку та подання до Дзержинського районного суду м. Харкова позовної заяви; підготовку та подання до Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними; підготовку та подання до Дзержинського районного суду м. Харкова відповіді на відзив відповідача; участь адвоката у судових засіданнях у суді першої інстанції. Між сторонами підписаний Акт приймання передачі-наданих послуг за Договором № 06/05-1 від 06 травня 2020 року, про надання професійної правничої допомоги на загальну суму витрат на професійну правничу допомогу пов`язаних з розглядом справи, 11910,00 грн., що згідно опису робіт (наданих послуг) включає в себе перелічені вище роботи. За умовами п. 4.3 вищевказаного Договору № 06/05-1 від 06 травня 2020 року, про надання професійної правничої допомоги, укладеного між позивачем [PERSON] та Адвокатським бюро «Таганцова», оплата правничої допомоги Адвокатським бюро здійснюється шляхом безготівкового переказу на поточний банківський рахунок Адвокатського бюро у валюті України гривні протягом 30-ти календарних днів з дати виставлення рахунка та/або Акту наданої правничої допомоги, якщо інші умови не будуть вказані в конкретному додатку до цього Договору. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інші проти України (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі East/WestAllianceLimited проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На переконання суду, розмір наданих послуг і виконаних робіт, та обсяг витрат на правничу допомогу/їх вартість, за надання юридичних послуг (правової допомоги) у даній справі, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами. Суд вважає, що означений розмір витрат у даній справі, є співмірним із складністю справи та виконаних робіт (наданих послуг), а також часом, витраченим на їх виконання (надання послуг), тощо. Натомість наведені ТОВ «Автокредит Плюс» заперечення на заяву про розподіл судових витрат доводи, у своїй сукупності зводяться до наявності у відповідача певних сумнівів щодо реальності та співмірності наданої допомоги. При цьому жодних доказів на спростування розміру та реальності витрат позивача на правничу допомогу у даній справі, відповідачем суду не представлено. Розмір витрат, який на думку відповідача, відповідає ознакам співмірності у даному випадку, ним також не зазначений. При цьому суд наголошує на тому, що обов`язок доведення неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення таких витрат. У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку, що сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 910,00 грн. підлягає стягненню на користь [PERSON] з ТОВ «Автокредит Плюс».

Outcome: approved