Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Публічно Акціонере Товариство ««Дельта Банк»» 19.05.2014 року звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованість у розмірі 1375,75 грн, за кредитним договором № 001-18039-150507 від 15.05.2007 року, посилаючись на те, що відповідно до пункту 1.1. вищевказаного договору, позивач (за договором - Кредитор) зобов'язався надати відповідачеві (за договором - Позичальникові) кредит у сумі 981,00 грн. на придбання певного майна/послуг (далі - «Майно»), на умовах визначених Договором. Відповідно до п.2.3. Договору за користування кредитом відповідач повинен сплачувати кредитору проценти, виходячи зі ставки 12 % в рік. А також, за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 2.75 % в місяць, п. 2.5 договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 981,00 (Дев'ятсот вісімдесят одна) гривня 00 копійок., про що свідчить меморіальний ордер № 16388664 від 15.05.2007 року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок Кредитора в повному обсязі: суми Кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених договором. Станом на 27.03.2014 р. Відповідач не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 27.03.2014 року за відповідачем по укладеному з TOB ««Дельта Банк» Кредитному договору № 001-18039-150507 від 15.05.2007 року рахується заборгованість на загальну суму 1374,75 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 1011,13 грн.; заборгованість за відсотками: 51,13 грн.; Відповідач позов визнала, про що суду надала письмову заяву, при цьому пояснила, що дійсно спірний договір з позивачем укладався, на даний час повернути банку грошові кошти не може через їх відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає,що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено,що позивач відповідно до укладеного письмового договору №001-18039-150507 від 15.05.2007 року отримала кредит у розмірі 981,00 гривня зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0 проценти, виходячи зі ставки 12 % в рік. А також, за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 2.75 % в місяць, однак своїх зобов'язань не виконала. Причини невиконання таких зобов'язань правового значення для справи не мають. У відповідності до ст.1054 ЦК України1. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, який згідно зі ст.1055 ЦК України укладається у письмовій формі. 2. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Зазначений договір був укладений представленим позивачем письмовим договором,одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві суму позики та сплатити проценти. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушуе права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягуе на користь позивача витрати повязані зі сплатою ним судового збору при пред'явленні позову 243,60 гривні.

Outcome: approved