Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 23 квітня 2021 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна, яким просить зняти арешт з всього майна та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, в тому числі цеглового гаража, площею 24 кв.м., цеглового погребу п/д, оглядової ями б/н, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, Товариство власників гаражів «Авангард», гараж № [NUMBER] , блок № [NUMBER] , що належало боржнику [PERSON] , накладеного постановою державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби КМУЮ Савчишиним В.С. від 17.11.2015. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] та [PERSON] вказують, що цегловий гараж № [NUMBER] , блок № [NUMBER] , що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, Товариство власників гаражів « Авангард », належав [PERSON] . Оскільки у нього власного транспорту не було, та потреб в користуванні гаражем були відсутні, то після придбання в липні 2004 році, він передав своєму батькові [PERSON] ключі від гаража та право користування гаражем. Таким чином, з липня 2004 року [PERSON] фактично відкрито та безперервно володів гаражем до 2015 року, тобто більше 10 років. 02.11.2015 [PERSON] звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. [INFO] [PERSON] помер, у зв`язку з чим, ухвалою суду від 29.06.2016, в якості правонаступника позивача залучено його дружину - [PERSON] . Рішенням Тернівського районного суду міста Крвивого Рогу Дніпропетровської області від 20.07.2016, визнано право власності на вказаний гараж за [PERSON] . Позивач [PERSON] зазначає, що вона є людиною похилого віку, в 2020 році отримала тяжку побутову травму, не може пересуватися та вийти з квартири. Таким чином, гаражем вона не користується, тому вона має намір його продати, але розпорядитися своєю власністю вона не може, так як від нотаріуса дізналася, що на майно накладено арешт. Підставою для арешту майна став винесений судовий наказ Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу від 22.01.2010 по справі №2-н-67, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 12.01.2006 у сумі 29032,95 грн. 17.11.2015 постановою Тернівського відділу ДВС міста Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області по ВП № 22764088 накладено арешт та оголошено заборону на відчуження майна, що належить боржнику [PERSON] . Після смерті чоловіка, [PERSON] позбавлена можливості оформити спадкові права, через накладений арешт постановою від 17.11.2015. Відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників, станом на 22.04.2021 інформація про [PERSON] відсутня, у зв`язку з чим зняти арешт не надається можливим. Заяви, клопотання учасників справи. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглядати справу за його відсутності та відсутності позивачів. Представник відповідача Тернівського відділу ДВС міста Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівським районним суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 11-30 год. 25.05.2021, за правилами загального позовного провадження. 25.05.2021 постановлено ухвалу суду про відкладення підготовчого засідання до 10-00 год. 15.06.2021, у зв`язку з неявкою представника відповідача, який про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 15.06.2021 у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 11-00 год. 26.07.2021. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на підставі рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.07.2016, яким задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, та визнано за [PERSON] право власності на цегловий гараж площею 24 кв.м., цегловий погріб п/д, оглядову яму б/н, що знаходяться за адресою: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, товариство власників гаражів « Авангард », гараж під номером [NUMBER] , [NUMBER], що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 8, 9). [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до ВП-спецрозділу, з 05.10.2015 по 17.06.2016 на виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження №22764088 з примусового виконання судового наказу №2н-67 від 22.01.2010, виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу про стягнення заборгованості з [PERSON] на корить ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором від 12.01.2016 у сумі 29032,95 грн., а також понесені заявником витрати: по сплаті державного мита у сумі 145,16 грн., та витрати на інформаційно-технічний збір у сумі 30 грн. 17.06.2016 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 10-11). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ВП-спецрозділу від 11.03.2021, по ВП №22764088 постановою державного виконавця Тернівського ВДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області Савчишиним В.С. 17.11.2015 накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження на майно, яке зареєстровано за боржником [PERSON] , а саме на гараж, площею 24 кв.м., цеглового погребу п/д, оглядової ями б/н, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, Товариство власників гаражів «Авангард», гараж № [NUMBER] , блок № [NUMBER] (а.с. 10-11, 12). Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру боржників, станом на 22.04.2021 інформація про [PERSON] відсутня (а.с. 13). Згідно листа за вих.№23647 від 24.06.2021 Тернівського відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 05.10.2015 по 17.06.2016 на виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження №22764088 з примусового виконання судового наказу №2н-67 від 22.01.2010, виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу про стягнення заборгованості з [PERSON] на корить ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором від 12.01.2016 у сумі 29032,95 грн., а також понесені заявником витрати: по сплаті державного мита у сумі 145,16 грн., та витрати на інформаційно-технічний збір у сумі 30 грн. 17.06.2016 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу п.4 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Вдруге до Тернівського ВДВС вищезазначений документ не надходив, на виконанні не перебуває, та згідно з «Інструкції з організації примусового виконання рішень» вищезазначене ВП знищено в 2018 році, у зв`язку з закінченням строку зберігання (а.с. 38). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 55 Конституції України, та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону, що передбачено ст. 5 ЦПК України. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997року (Закон №475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до положень ч. ч.1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Як зазначено у ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2)надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4)наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч.6 статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Статтею 1216 ЦК України передбчено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що встановлено ст.1217 ЦК України. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що передбачено ст. 1218 ЦК України. Частиною 1 ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За положеннями ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Так, судом встановлено, що 17.11.2015 по ВП №22764088 постановою державного виконавця Тернівського ВДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області Савчишиним В.С. накладено арешт на майно боржника [PERSON] , а саме на гараж, площею 24 кв.м., цеглового погребу п/д, оглядової ями б/н, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, Товариство власників гаражів «Авангард», гараж № [NUMBER] , блок № [NUMBER] , та 17.06.2016 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», але не знято арешт та заборону на відчуження спірного майна, що згідно довідки ВП-спецрозділу від 11.03.2021. Згідно рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.07.2016, наразі спірний гараж належить позивачу [PERSON] . Аналізуючи викладені норми права, та враховуючи, що виконавче провадження № 22764088 завершено, постановою державного виконавця від 17.06.2016 виконавчий лист повернуто стягувачу, боржник [PERSON] помер [INFO] , арешт майна спадкодавця [PERSON] перешкоджає спадкоємцям у користуванні та розпорядженні майном, позивач [PERSON] наразі є власником спірного майна та у зв`язку із арештом не може вільно розпоряджатися ним, тому слід зняти арешт зі майна, накладений постановою Тернівського відділу ДВС міста Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області від 17.11.2015, а саме на 1 гараж, площею 24 кв.м., цеглового погребу п/д, оглядової ями б/н, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, Товариство власників гаражів «Авангард», гараж № [NUMBER] , блок № [NUMBER] . На підставі викладеного та,

Outcome: approved