Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.10.2012 року відповідачка позичила в нього грошові кошти в сумі 3\~700 євро, які зобов'язалася повернути до 11.11.2012 року, про що нею дано власноручно написану розписку. Після настання вказаної дати позивач неодноразово звертався до відповідачки з вимогою про повернення коштів. Проте, позичених грошових коштів відповідачка йому так і не повернула, а тільки давала обіцянки щодо такого повернення, ухиляючись від виконання взятого на себе зобов'язання. Тому позивач, подавши 09.11.2015 року заяву про збільшення позовних вимог з урахування росту офіційного курсу гривні до євро, просить стягнути з відповідачки 91\~020,00 грн., що станом на 09.11.2015 року еквівалентне 3\~700 євро. Крім того, позивач просить присудити з відповідачки понесені ним судові витрати в розмірі 910,20 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, та зазначив, що станом на 25.11.2015 року відповідачкою навіть частково не повернуто йому спірної заборгованості. Тому позивач просить позов задовольнити та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання: [INFO], що стверджується поштовими повідомленнями про одержання відповідачкою судових повісток-викликів та даними довідки Коломийського РВ УДМС в Івано-Франківській області від 15.10.2015 року (а.с.16, 20, 21, 27). Причин своїх неявок відповідачка суду не повідомила та не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до правил ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідно до наданого позивачем в судовому засіданні та долученого до матеріалів справи оригіналу письмової розписки, даної відповідачкою 11.10.2012 року, вона того дня позичила у позивача грошові кошти в сумі 3\~700 євро, які зобовязалася повернути до 11.11.2012 року (а.с.28). У відповідності до вимог ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Як вбачається із відповідного розпорядження ПАТ КБ «Приват Банк» станом на 09.11.2015 року офіційний курс гривні до євро становив: 1 євро = 24,605837 грн. (а.с.26). Таким чином, розмір неповернутого відповідачкою боргу становить 91 020 грн., що станом на 09.11.2015 року еквівалентно 3\~700 євро, які станом на час ухвалення даного рішення, тобто 25.11.2015 року, відповідачкою навіть частково, не повернуто позивачу. Судові витрати складаються із сплаченого позивачем судового збору в загальному розмірі 910,20 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.1, 24). Вказані витрати в звязку з повним задоволенням позовних вимог підлягають відповідно до правил ч.1 ст.88 ЦПК України присудженню з відповідачки на користь позивача. На підставі ст.526, 533, 1046, 1047, 1049 ЦК України та,

Outcome: approved