Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

публічне акціонерне товариство «Приватбанк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду залучено в якості третьої особи по справі [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до укладеного договору № 0605/122КЕ від 06.05.2006 р. відповідач отримав кредит у розмірі 3000 Євро на термін до 04.05.2007 р., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за договором відповідач сплачує банки відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 16.07.2015 р. відповідач має заборгованість 10066,18 Євро, в т.ч.: 1355,47 Євро заборгованість по процентам за користування кредитом; 8710,71 Євро пеня. Позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 0605/122КЕ від 06.05.2006 р. у розмірі 10066,18 Євро, що станом на 16.07.2015 р. еквівалентно 244910,16 грн., судові витрати. Під час розгляду справи в суді представник позивача позовні вимоги зменшив, просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 4323,95 Євро, що еквівалентно 105634,10 грн. за кредитним договором № 0605/122 КЕ від 07.11.2006 р., яка складається з: 1355,47 Євро заборгованість по процентам за користування кредитом; 2968,48 Євро заборгованість по пені за період з 19.09.2012 р. по 19.09.2015 р. В судове засідання після подачі заяви про зменшення позовних вимог представник позивача не зявився, направив суду заяву про подальший розгляд справи без його участі, просить позов задоволити. Представник відповідача в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні, просить суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача. Суду представник відповідача пояснив, що заборгованість по тілу кредиту на вимогу працівників банку в 2010 р. було погашено сестрою відповідача [PERSON], заочним рішенням Октябрьського районного суду м.Полтави від 23.11.2012 р. було стягнуто з його довірителя заборгованість по відсоткам в розмірі 1355,47 Євро яку було перераховано в гривні по курсу на час винесення рішення, щодо вимог про стягнення пені просить суд застосувати строк позовної давності. Третя особа по справі [PERSON] суду вважає позов таким, що не підлягає до задоволення. Суду третя особа пояснила, що на вимогу працівників банку нею ще у вересні 2010 р. було погашено заборгованість по кредиту. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 06.05.2006 р. між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено кредитний договір № 0605/122КЕ, згідно якого банк надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 3000 Євро в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту і сплаті відсотків згідно Графіку погашення кредиту та відсотків(Додаток № 1), який є невідємною частиною цього договору, комісії та винагороди, штрафу та пені в обумовлені даним договором терміни. Кредит був наданий відповідачу на споживчі цілі. Термін повного погашення кредиту відповідно до п.1.3 було передбачено 04.05.2007 р. П.2.2.2. кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязується сплатити відсотки за користування кредитом у відповідності з Графіком та п.п. 2.3.8, 2.3.9, 3.1, 3.2, 3.3 даного договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом провести не пізніше дати фактичного погашення кредиту. П.3.1 кредитного договору встановлено, що за користування кредитом в період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з Графіком та п.п. 2.4.1, 3.3, 3.4 даного договору, позичальник оплачує відсотки в розмірі 24% річних. П.3.2 кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого з зобовязань по погашенню кредиту, згідно з графіком та п.1.3, 2.3.1., 3.3 даного договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від ставки, зазначеної в п.3.1. даного договору Відповідно до п.5.1 кредитного договору встановлено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, винагороди та комісії, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязаний сплатити банку пеню у розмірі 0,2% від суми непогашеного кредиту за кожний день прострочення платежу. Нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань, передбаченої п.5.1 даного договору, здійснюється протягом 3(трьох) років з дня коли відповідне зобовязання повинне було бути виконано позичальником відповідно до п.5.2 кредитного договору. Згідно п.5.4 кредитного договору при непогашенні кредиту в термін, встановлений графіком та п.п. 1.3, 2.3.1, 2.3.8, 2.3.9, 3.3 цього договору заборгованість в частині своєчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. П.5.6 кредитного договору встановлено сторонами терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, комісії, неустойки-пені, штрафів за даною угодою тривалістю 5 років. Свої зобовязання за кредитним договором банк виконав, надав відповідачу кредит в сумі обумовленій договором. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору виконав не своєчасно та не повністю, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Згідно розрахунку позивача, який приєднаний до матеріалів справи(а.с.4, 123-124), а також виписки по особовому рахунку(а.с.154), вбачається, що заборгованість по тілу кредиту в розмірі 855,92 Євро було погашено 14.09.2010 р. Зазначені кошти було сплачено сестрою відповідача третьою особою по справі в рахунок погашення боргу брата по дорученню, що крім її пояснень підтверджується також довідкою банку(а.с.160). Зазначені обставини представники сторін в справі визнали. Станом на 14.09.2010 р. за відповідачем рахувалась заборгованість по відсоткам в розмірі 1429,47 Євро та по пені 3965,21 Євро, що підтверджується розрахунком заборгованості(а.с.4, 123-124). 04.10.2011 р. банком було проведено коректировку по сплачених 31.08.2011 р. та 30.09.2011 р. відповідачем коштів та зараховано в рахунок погашення відсотків по кредиту 74 Євро, що підтверджується випискою по особовому рахунку(а.с.178) який узгоджується із розрахунком заборгованості. Таким чином розмір заборгованості по відсоткам зменшився до 1355,47 Євро. Розмір пені нарахованої банком за невиконання зобовязань по договору відповідачу склав станом на 04.10.2011 р. 5065,90 Євро, що підтверджується розрахунком заборгованості(а.с 4, 123-124). Заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 23.11.2012 р. по справі № 1622/11402/2012 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості , яке набуло законної сили 04.12.2012 р.(а.с. 191-192) позов було задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором № 0605/122КЕ від 06.05.2006 р. у розмірі 69405,88 грн., 694,06 грн. судових витрат, в задоволенні решти позовних вимог було відмовлено. Із змісту позовної заяви, яка подавалася до Октябрського районного суду м.Полтави ПАТ КБ «Приватбанк» і надійшла до суду 07.08.2012 р., копія якої з додатками витребувана судом і приєднана до матеріалів справи, вбачається, що банком предявлялися до стягнення з відповідача [PERSON] вимоги про стягнення заборгованості яка склалася станом на 20.07.2012 р. в розмірі 7103,98 Євро, що за курсом 9,77 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.07.2012 р. складає 69405,88 грн., яка складається з наступного: 1355,47 Євро заборгованість по процентам за користування кредитом та 5748,51 Євро пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Оскільки вищезазначеним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 23.11.2012 р. було стягнуто з відповідача [PERSON] 1355,47 Євро заборгованості по відсотках, а утому уточнені позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 1355,47 Євро задоволенню не підлягають. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). Відповідно до\~статті 192 ЦК України\~законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною 1\~статті 533 ЦК України\~грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина 3\~статті 533 ЦК України\~). Такий порядок визначено\~Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України. Позивачем предявлено відповідачу до стягнення заборгованість по пені за період з 19.09.2012 р. по 19.09.2015 р. в розмірі 2968,48 Євро. З врахуванням положень п.5.2 кредитного договору, на думку суду, позивачем неправомірно нараховано відповідачу заборгованість по пені за період з 05.10.2014 р. по 19.09.2015 р. оскільки договором передбачена можливість нарахування пені протягом 3(трьох) років з дня коли відповідне зобовязання повинне було бути виконано позичальником. Таким чином є правомірними вимоги банку щодо стягнення пені за період з 19.09.2012 р. по 04.10.2014 р. 2082 Євро: ((8006,73 Євро 84,04 Євро : 31 день х 4 дні) 5913,89 Євро = (8006,73 Євро 10,84 Євро) 5913,89 Євро = 2082 Євро). П. 5.6 кредитного договору встановлено сторонами терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, комісії, неустойки-пені, штрафів за даною угодою тривалістю 5 років, а тому вимоги представника відповідача застосувати до вимог позивача щодо сплати пені строку позовної давності та відмовити в задоволенні цих вимог задоволенню не підлягають оскільки позов до суду банком було предявлено 24.09.2015 р. Відповідно до правової позиції висловленої в постанові Верховного Суду України у справі за N 6-1120цс15 від 04.11.2015 р. розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Враховуючи, що заявлений банком до стягнення розмір пені перебільшує розмір збитків банку який складається з заборгованості по відсоткам яка вже стягнута рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 23.11.2012 р., а також розмір пені стягнутий з відповідача цим же рішенням Октябрського районного суду м.Полтави, а тому суд вважає за можливе на підставі ч.3 ст.551 ЦК України, ст.3 ЦК України враховуючи засади справедливості та розумності зменшити розмір пені яка підлягає до стягнення з відповідача як позичальника по кредитному договору на користь позивача до 500 Євро, що еквівалентно з врахуванням офіційного курсу НБУ (100Євро еквівалентно 2793,6526\~грн.) на день винесення рішення 13968,25 грн. З врахуванням наведеного суд вважає, що вимоги позивача стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: approved