Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Сільськогосподарський споживчий кооператив «Ярославна» (далі ССК - «Ярославна») звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди землі від 07.08.2017, укладеного між [PERSON] та Фермерським господарством «Троценко» і скасувати запис про його державну реєстрацію. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.01.2008 між ССК «Ярославна» та [PERSON] було укладено договір оренди землі, відповідно до якого відповідач [PERSON] передав позивачеві ССК «Ярославна» у строкове платне користування терміном на 20 років земельну ділянку, кадастровий номер якої 5923886300:04:001:0086 загальною площею 1,7094 га. Вказаний договір було зареєстровано у відділі Держкомзему у Путивльському районі, про що у державному реєстрі земель було вчинено запис від 09.01.2008 № 040863300237. 20.03.2018 позивач виявив бажання зареєструвати своє право оренди вказаної земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідно до вимог діючого на даний час законодавства, однак рішенням від 22.03.2018 державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області йому було відмовлено у державній реєстрації права оренди на вказану земельну ділянку, оскільки державним реєстратором було встановлено наявність вже зареєстрованого права оренди з іншим правонабувачем (орендарем). З метою зясування вказаних обставин позивачем було отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 128577173 від 22.06.2018, з якої ССК «Ярославна» стало відомо, що право оренди земельної ділянки кадастровий номер якої 5923886300:04:001:0086, зареєстровано 16.08.2017 за ФГ «Троценко» на підставі договору оренди землі від 07.08.2017. З огляду на таке, позивач просив визнати недійсним договір оренди землі від 07.08.2017, укладений між відповідачами і скасувати запис про його державну реєстрацію. Представник позивача в судове засідання не прибув, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, вимоги за позовом підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули та своїх представників не направили, про причини неявки не повідомили. Відзив на позов не надали. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних доказів, при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно з вимогами ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннямист. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,59 га, розташованої на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області, в тому числі: земельної ділянки площею 1,7094 га, кадастровий номер 5923886300:04:001:0086 з цільовим призначенням - рілля, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 024693, виданого 15.12.1999 (а.с.9), а також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 128577173 від 22.06.2018 (а.с.12). Відповідно до договору оренди землі від 08.01.2008, укладеного між [PERSON] та ССК Ярославна, який 09.01.2008 зареєстрований в Відділі Держкомзему у Путивльському районі, про що у державному реєстрі земель було вчинено запис за № 040863300237 від 09.01.2008, ССК «Ярославна» надано в оренду земельну ділянку загальною площею 1,7094 га (кадастровий номер 5923886300:04:001:0086) строком на 20 років, що розташована на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.6-7). Згідно акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 08.01.2007 та акту приймання-передачі земельної ділянки, що надається в оренду від 16.01.2008, були визначені межі земельної ділянки, що розташована на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області і належать відповідачеві [PERSON] та проведена передача в оренду земельної ділянки площею 1,7094 га на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області ССК «Ярославна» (а.с.8). Як вбачається з рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 40247046 від 22.03.2018, державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області позивачеві було відмовлено у державній реєстрації іншого речового права - права оренди на земельну ділянку, що розташована на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області, кадастровий номер 5923886300:04:001:0086, оскільки державним реєстратором було встановлено наявність вже зареєстрованого права оренди з іншим правонабувачем (орендарем) (а.с.11). При цьому, як вбачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 128577173 від 22.06.2018, право оренди земельної ділянки кадастровий номер 5923886300:04:001:0086 зареєстровано 16.08.2017 на підставі договору оренди землі від 07.08.2017, укладеного між [PERSON] та ФГ «Троценко» (а.с.12). Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі»\~оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі»\~встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Стаття 14 Закону України «Про оренду землі»\~визначає, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ч. 2\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Форма Типового Договору оренди землі затвердженапостановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року № 220. Відповідно до\~ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладання договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно дост. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ч. 1\~ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Судом з достовірністю встановлено, що договір оренди землі від 07.08.2017 було укладено між [PERSON] та ФГ «Троценко» в період дії договору оренди землі від 08.01.2008, укладеного між ССК «Ярославна» та [PERSON] При цьому сторонами не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували, що станом на дату укладення між [PERSON] та ФГ «Троценко» договору оренди землі від 07.08.2017 припинив свою дію укладений між ССК «Ярославна» та [PERSON] договір оренди землі від 08.01.2008. З огляду на таке, укладення між [PERSON] та ФГ «Троценко» договору оренди землі від 07.08.2017 не відповідає вимогам чинного законодавства, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог про визнання його недійсним. Разом з тим, суд вважає вимоги позивача про скасування запису про державну реєстрацію вказаного правочину є передчасними, оскільки судове рішення про визнання недійсним договору оренди в силу положень ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для скасування відповідного запису про державну реєстрацію права оренди. Крім того, вказана позовна вимога заявлена до осіб, які не є належними відповідачами за вказаною вимогою. Виходячи з викладеного, позовні вимоги ССК «Ярославна» до [PERSON] та ФГ «Троценко» про скасування державної реєстрації договору оренди землі від 07.08.2017, укладеного між відповідачами, задоволенню не підлягають. При подачі позовної заяви до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2011 від 22.06.2018. Однак, зважаючи на те, що у позовній заяві було заявлено дві вимоги немайнового характеру, а саме про визнання договору оренди землі недійсним та скасування запису про його державну реєстрацію, то в силу вимог ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 1762,00 грн. підлягав сплаті за кожну з зазначених вимог немайнового характеру. З огляду на таке, з позивача підлягає стягненню на користь держави недоплачена ним сума судового збору у розмірі 1762,00 грн. Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позову, з відповідачів у дольовому порядку підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, а саме по 881,00 грн. судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору.

Outcome: partial