Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 23.01.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни [PERSON] та інших невідємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком, за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах. зазначених в п.4.9 Умов та правил надання банківських послуг і п.5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п.6.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам У порушення умов договору, відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 31.08.2015 року має заборгованість у сумі 16181,26 грн., яка складається з наступного: 6036,83 грн. заборгованість за кредитом; 7997,70 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 900 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 746,73 грн. штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 16 181,26 грн. грн. за кредитним договором №б/н від 23.01.2006 року та судовий збір у сумі 1218 грн. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON]В позовні вимоги підтримав та додатково суду пояснив, що відповідач особистим підписом засвідчив той факт, що відповідна заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами надання послуг, Тарифами між ним і Банком становить Договір надання банківських послуг. В даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та [PERSON]. Таким чином, між банком та позичальником укладається договір в письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Відповідач неодноразово звертався до відділення Банку з вимогою про перевипуск картки та отримав картки №4149605315132258 терміном дії до 12.2012 року, №4149437818396952 з терміном дії до 08.20016 року, №4149605910514389 термін дії до 01.2017 року та №5457082230913563 термін дії до 12.2017 року. Тобто за перевипущеною карткою термін дії не сплив. Так як згідно виписки боргові зобовязання відповідача почали нараховуватись з 31.07.2011 року та відповідно не були виконані боржником в належному вигляді, що призвело до значної суми заборгованості. Оскільки відповідач із заявою про закриття поточного рахунку (картрахунку) не звертався, картку в банк не повертав, заборгованість свою не погасив, тому поточний рахунок на даний момент відкритий та дійсний. Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та пеня за процентами підлягає стягненню з відповідача у межах строку позовної давності. Порядок нарахування, розмір пені та штрафних санкцій передбачені умовами кредитного договору. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що вимоги позивача про стягнення пені і штрафних санкцій в відповідача на загальну суму 2146,73 грн. є необґрунтованими, оскільки між сторонами не тільки не були визначені розмірі неустойки, однак не був укладений в письмовій формі договір відносно забезпечення виконання зобовязань. Вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 6036,83 грн. є необґрунтованими, оскільки договір між сторонами укладений на суму 5000 грн., умови договору, повязані з суттєвими змінами обставин, сторонами не узгоджувались і не змінювались. Крім того, з 26.03.2013 року була незаконно збільшена кредитна лінія до 5897,60 грн. (виходячи з розрахунків позивача), і з суми перевищення незаконно стягувались відсотки за її користування. Також, з 01.04.2015 року, всупереч умовами договору, за власною ініціативою, позивач в односторонньому порядку змінив умови договору і підвищив відсоткову ставку за користування кредитом до 43,20%., внаслідок чого заборгованість за відсотками за користування кредитом значно завищена. Таким чином, позивач розрахував заборгованість за відсотками за користування кредитом із відсоткової ставки 72% і 43,20% річних, що суперечить відсотковій ставці, визначеній договором від 23.01.2006 року, а також відсотки розраховувались із завищеного розміру тіла кредиту, не узгодженого між сторонами договору. Розрахунок заборгованості за відсотками за користування кредитом, виходячи із тілу кредиту і відсоткової ставки, узгоджених між сторонами, позивач не надав, а наданий розрахунок не відображає заборгованості за кредитним договором і суперечить діючому законодавству. Внаслідок протиправних дій позивача, відповідач фактично в чотири рази більше переплатив за відсотками за користування кредитом та за тілом кредиту, що суперечить умовам кредитного договору та повністю виключає наявність будь-якої заборгованості за кредитним договором з боку відповідача. Просив відмовити у задоволенні позову. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вислухав пояснення сторін, проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Цей договір відповідно до ст.1055 ЦК України укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1052 ЦК України. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено, що 23 січня 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір, з оформленням картки «Універсальна», за умовами якого ПриватБанк надав відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до наказу ПАТ КБ «ПриватБанк» від 24.05.2005 року №С-89 ведена спрощена форма укладення договору, яка складається з Умов надання банківських послуг і правил користування платіжною карткою та заяви (а.с.116-120). Як вбачається із заяви на отримання кредиту, відповідачка згодна з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку та згодна з тим, що заява разом з умовами надання бойківських послуг, Правилами користування платіжної карти і Тарифами, складає між нею і Банком договір про надання банківських послуг (а.с.7). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між тим, позивачем на надані суду тарифи з якими за його твердженнями погодилася відповідачка підписуючи заяву позичальника. Отже, позивачем не доказано, що відповідачка була обізнана з Тарифами та підписуючи заяву була згодна з ними і розуміла їх розмір. Як вбачається з п.5.3 «Умов і правил надання банківських послуг» банк має право проводити зміни [PERSON], а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема в виписці по Картрахунку відповідно до п.4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів Банк не отримав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право змін розміру наданого на платіжну карту Кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в односторонньому порядку за власник рішенням Банка та без попереднього повідомлення Клієнта. Відповідно до п.4.9 «Умов і правил надання банківських послуг» банк зобовязаний не рідше одного разу на місяць, способом, зазначеним у Заяві, надавати Держателю виписки про стан Картрахунків і по проведених за минулий місяць операціях по карткрахункам. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №б/н від 23.01.2016 року станом на 31.08.2015 року, заборгованість відповідача складає 16181,26 грн., у тому числі заборгованість за кредитом 6036,83 грн., заборгованість за процентами 7997,70 грн., комісією 900 грн., штрафи 1246,73 грн. (а.с.4-6). Відповідно до наказів по ПАТ КБ «ПриватБанк» №СП-2013-6500941 від 28.01.2013 року та №СП-2013-6776448 від 19.09.2013 року, які досліджені у судовому засіданні, банком було збільшено розмір пені (а.с.138-142). З матеріалів справи судом встановлено, що Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. При цьому суду не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника. Крім того, у заяві позичальника від 01.12.2005 року домовленості сторін щодо збільшення розміру кредитного ліміту немає, як немає домовленості і щодо збільшення розміру пені. У зв'язку із цим доводи представника відповідача про безпідставне та одностороннє збільшення Банком кредитного ліміту, а також пені не можна визнати необґрунтованими, та такі Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами Договору від 23.01.2006р. Отже суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у звязку з їх недоведеністю.

Outcome: dismissed