Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач стверджує, що відповідачі самовільно зайняли частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , звівши на ній фундамент. Ця обставина не дає змоги позивачу розпорядитися вказаною ділянкою, а саме, надати її у власність третій особі [PERSON] . Останньому рішенням ради № 8/6-1 від 21.04.2016 року було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд. Позивач просить зобов`язати відповідачів звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки шляхом знесення (демонтажу) зведеного фундаменту. Заперечення відповідача. Відповідачі заперечують позов тим, що встановили фундамент на виділеній ним у безстрокове користування земельній ділянці, розташованій за адресою: [ADDRESS] , отже, вона не є самовільно зайнятою. Сусідня земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] , була виділена у безстрокове користування [PERSON] , який помер і у нього є спадкоємець третя особа [PERSON] . Тобто, обидві ділянки були зайнятими на законній підставі відповідачами, та [PERSON] , правонаступником якого є [PERSON] . Між відповідачами та [PERSON] у 2013 році були погоджені межі земельних ділянок і це погодження було тоді закріплене рішенням Дубівської сільської ради. Погодження меж було необхідним внаслідок того, що через земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , проходив кабель, внаслідок чого, для того щоб відповідачі мали змогу збудувати житловий будинок, необхідно було в одній частині ділянок зміститися в бік ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , а в іншій частині, відповідно, зміститися в бік ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Після такого зміщення і встановлення меж земельних ділянок, відповідачі звели на своїй земельній ділянці фундамент житлового будинку. Просять у позові відмовити. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, залучена [PERSON] . Мотивувальна частина рішення. Рішенням Дубівської сільської ради № 21/5 від 12.05.1994 року [PERSON] було виділено у безстрокове користування земельну ділянку площею 0,10 га. під будівництво житлового будинку, розташовану в [ADDRESS] ) (т.1 а.с.33). Рішенням Дубівської сільської ради № 9 від 29.10.1994 року [PERSON] було виділено у безстрокове користування земельну ділянку площею 0,10 га. під будівництво житлового будинку, розташовану в [ADDRESS] ) (т.1 а.с.92). Рішенням Дубівської сільської ради № 21/15-8 від 04.01.2013 року затверджено схему розподілу земельних ділянок згідно протоколу узгоджувальної комісії між [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] .1 а.с.93, 94). У вказаній схемі враховано розташування фундаменту, зведеного [PERSON] , який зараз та ж Дубівська сільська рада вимагає знести. Тоді ж, відповідно до акту, на підставі вказаного рішення ради, [PERSON] пред`явлені і передані на зберігання межові знаки, а також складений акт погодження меж з суміжними землекористувачами і землевласниками, в тому числі і з [PERSON] (т.1 а.с.95, т.2 а.с.35). Відповідно до рішення Дубівської сільської ради № 23/14-5 від 19.04.2013 року, [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого [ADDRESS] господарства по [ADDRESS] (т.1 а.с.38). Відповідно до рішення Дубівської сільської ради № 24/8-7 від 10.07.2013 року, [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого [ADDRESS] господарства по [ADDRESS] (т.2 а.с.42). [PERSON] 30.07.2013 року замовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (т.2 а.с.33). Відділ містобудування та архітектури Ковельської райдержадміністрації висновком № 508 від 02.09.2013 року погодив матеріали до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] площею 808 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (т.2 а.с.36). Технічна документація виготовлена [PERSON] відповідно до схеми розподілу земельних ділянок згідно протоколу узгоджувальної комісії між [PERSON] та [PERSON] , затвердженої рішенням Дубівської сільської ради № 21/15-8 від 04.01.2013 року, на якій враховано розташування фундаменту, зведеного [PERSON] , який зараз позивач вимагає знести. Згідно вказаної схеми і технічної документації фундамент, зведений [PERSON] , знаходиться у межах виділеної їй на підставі рішення Дубівської сільської ради № 9 від 29.10.1994 року у безстрокове користування земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] ). Рішенням Дубівської сільської ради Ковельського району від 21.04.2016 №8/6-1 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд», [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] площею 0.08 га. (т.1 а.с.9). Як видно з наведеного вище рішення Дубівської сільської ради № 21/15-8 від 04.01.2013 року, яким затверджено схему розподілу земельних ділянок згідно протоколу узгоджувальної комісії між [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] також виданих [PERSON] і виготовлених ним на підставі цього рішення документів, які зазначені вище, зведений [PERSON] фундамент знаходиться у межах виділеної їй на підставі рішення Дубівської сільської ради № 9 від 29.10.1994 року у безстрокове користування земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] ). Тобто, на території земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] ), цей фундамент не знаходиться і не порушує ні прав Дубівської сільської ради, як позивача, ні [PERSON] , як третьої особи. Земельна ділянка, розташована в [ADDRESS] , рішенням Дубівської сільської ради № 21/15-8 від 04.01.2013 року сформована таким чином, що зведений [PERSON] фундамент знаходиться за її межами і цей фундамент не є перешкодою для розпорядження позивачем цією земельною ділянкою. [PERSON] , якому на підставі рішення Дубівської сільської ради № 24/8-7 від 10.07.2013 року надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] , помер [INFO] . Його спадкоємцем, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.02.2015 року, виданого приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олєйніковою О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 211, є [PERSON] (т.2 а.с.23). [PERSON] також на підставі рішення Дубівської сільської ради Ковельського району від 21.04.2016 №8/6-1 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] , площею 0.08 га. Як зазначалося вище, спірний фундамент в межах сформованої на підставі рішення Дубівської сільської ради № 21/15-8 від 04.01.2013 року земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] не знаходиться, а повністю знаходиться в межах земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , якою користуються відповідачі. Отже, зараз фактично можливий спір між [PERSON] , яка є правонаступником [PERSON] , та [PERSON] , оскільки обидва мають зараз дозволи на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] . Відповідачі не мають до цього можливого спору відношення. Твердження позивача про самовільне зайняття відповідачами земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] , спростовується викладеними вище обставинами. Недопустимо робити висновок про самовільне зайняття земельної ділянки лише на підставі відсутності у відповідачів оформлених остаточно документів на неї. Європейський суд з прав людини стоїть на позиції захисту не лише остаточно оформленого права власності, але й права власності, яке особа має законні сподівання отримати в майбутньому. Як мінімум, існування рішення Дубівської сільської ради № 21/15-8 від 04.01.2013 року, яким затверджено схему розподілу земельних ділянок згідно протоколу узгоджувальної комісії між [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] , рішення Дубівської сільської ради № 23/14-5 від 19.04.2013 року, яким [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого [ADDRESS] господарства по [ADDRESS] , рішення Дубівської сільської ради № 24/8-7 від 10.07.2013 року, яким [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого [ADDRESS] господарства по [ADDRESS] , повністю виключає висновок про самовільне зайняття відповідачами спірної земельної ділянки. Ці рішення є підставою для висновку про існування законних сподівань відповідачів отримати у власність земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] , в межах, сформованих на підставі рішення Дубівської сільської ради № 21/15-8 від 04.01.2013 року. Крім цього, у разі встановлення того, що особа вживала необхідних заходів до оформлення свого права землекористування, відсутність у неї переоформлених на її ім`я правовстановлюючих документів на земельну ділянку не може розцінюватися як правопорушення, а відтак і бути підставою для застосування приписів статті 212 ЗК України. 25 жовтня 2001 року прийнято та введено у дію з 01 січня 2002 року чинний ЗК України, а ЗК України у редакції від 13 березня 1992 року втратив чинність. На відміну від останнього, чинний ЗК України не передбачає можливості набуття та здійснення такого права на землю, як право тимчасового довгострокового (чи безстрокового) користування землею. Рішенням Конституційного Суду № 5-рп/2005 від 22 вересня 2005 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 6 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення. Водночас, пунктом 7 розділу Х «Перехідні положення» чинного ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, у тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Спірний фундамент зведений у межах наданої відповідачам у користування земельної ділянки і підстава для його знесення з мотивів самовільного зайняття земельної ділянки відсутня. Суперечність зведеного відповідачами фундаменту іншим вимогам, зокрема, будівельним, може бути підставою для звернення до відповідачів з іншими вимогами, з іншої підстави, а не тієї, яка зараз заявлена. Права позивача не порушені і в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed