Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (надалі -ПАТ КБ Приватбанк) звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідачу згідно укладеного договору № б/н від 22.02.2013р. було надано кредит у розмірі 7506,35грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач\~у порушення\~норм Закону\~та умов\~договору не\~повертає кредит\~та кошти\~за користування\~кредитом,\~станом на\~11.03.2018року\~заборгованість за\~кредитним договором\~становить 27732,18 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 7506,37гривень, заборгованість по процентах за користування кредитом 6909,60 гривень, заборгованість за пенею і комісією -12310,25 грн., а також штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди в сумі 1005,96 грн. Посилаючись на\~вищенаведене,\~позивач просить\~суд стягнути\~з відповідача\~в користь\~ПАТ КБ\~Приватбанк заборгованість\~за кредитним\~договором в\~сумі 27732,18 гривень та 1762 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~Представником позивача суду було подано заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою позов підтримує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать надіслані повідомлення та оголошення на сайті судової влади. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч.1 ст. 287 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу згідно укладеного договору б/н від 22.02.2013р. було надано кредит у розмірі 7506,35грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Судом встановлено,\~що банк\~взяті на\~себе зобовязання\~по кредитному\~договору виконав\~в повному\~обємі.\~Однак,\~[PERSON]\~не повертає\~отримані кредити\~відповідно до\~графіків погашення\~кредитів та\~відсотків,\~в звязку\~з чим\~не виконує\~зобовязання належним\~чином і,\~згідно наданого\~представником позивача\~та перевіреного\~судом розрахунку\~ПАТ КБ\~Приватбанк,\~станом на\~11.03.2018року\~заборгованість за\~кредитним договором\~становить 27732,18 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 7506,37гривень, заборгованість по процентах за користування кредитом 6909,60 гривень, заборгованість за пенею і комісією -12310,25 грн., а також штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди в сумі 1005,96 грн. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається з матеріалів справи, позивач в позовній заяві просить суд стягнути пеню в розмірі 12310,25 грн. та штраф в розмірі 1005,96 грн. відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. В судовому засіданні встановлено, що розмір пені значно завищений у порівнянні з розміром основної заборгованості за кредитним договором. Неустойка (пеня) нарахована банком у розмірі 12310,25 грн., що є неспівмірним із розміром заборгованості по кредиту 7506,37грн. Крім того, як слідує із змісту статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності, одного виду, за одне й те ж саме правопорушення. Позивач у позовній заяві просить застосувати пеню як вид цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором. Разом з тим, позивач просить суд стягнути штраф - як вид цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань за договором. Враховуючи викладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором суперечить вищевказаним положенням статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те ж саме порушення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс 15 і відповідно до положень ч. 1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права. За таких\~обставин,\~суд приходить\~до висновку,\~що слід\~стягнути з\~відповідача в\~користь позивача\~встановлену в\~судовому засіданні\~заборгованість за\~кредитним договором\~в сумі\~15421,93 гривень (27732,18-12310,25=15421,93). В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити . Крім того, відповідно до вимог п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1762 гривень.

Outcome: partial