Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Старобільський районний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення допомоги по безробіттю, у якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Старобільського районного центру зайнятості суму незаконно отриманої ним допомоги по безробіттю в розмірі 5715 грн. 04 коп., а також витрати на сплату судового збору у розмірі 1378,00 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [PERSON] зареєструвався в Старобільському районному центрі зайнятості як безробітний 24.11.2011 року, виплату допомоги по безробіттю розпочато з 01.12.2011 року, знятий з обліку 10.04.2012 року у зв'язку з працевлаштуванням до СТОВ «Боровчанка». На виконання листа Луганського обласного центру зайнятості № 30/01-2593 від 17.10.2016 року щодо верифікації інформації про осіб, які були зареєстровані в державній службі зайнятості та отримували допомогу по безробіттю, центром зайнятості був направлений лист № 28/3-2074 від 24.10.2016 року до УПФУ в Старобільському районі з проханням надати інформацію про призначені види пенсій та дати, з якого числа вони були призначені особам згідно списку. 03.11.2016 року на адресу центру зайнятості надійшла відповідь з УПФУ в Старобільському районі, де було зазначено, що [PERSON] з 20.10.2011 року отримав пенсію за віком. Тобто за період, в якому він отримав допомогу по безробіттю, відповідач також отримав пенсію. Згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року № 60/62 і зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 12.03.2009 року за № 232/16248 (далі Порядку), Старобільським районним центром зайнятості було проведено розслідування страхового випадку [PERSON] В результаті розслідування складено Акт № 127 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 07.11.2016 року. Розслідуванням даного страхового випадку встановлено, що відповідно до даних Управління пенсійного фонду в Старобільському районі (лист № 10494/02 від 31.10.2016 року) [PERSON] призначено пенсію за віком з 20.10.2011 року. Тобто, в період одержання допомоги по безробіттю в Старобільському районному центрі зайнятості [PERSON] отримав дохід у виді пенсії. Відповідно до п. 6 Порядку, у разі встановлення центром зайнятості належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 7 Порядку директором Старобільського районного центру зайнятості 18.11.2016 року видано наказ № 95 про повернення допомоги по безробіттю [PERSON] Згідно довідки, яка є додатком до наказу № 95 від 18.11.2016 року, сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю [PERSON] за період з 01.12.2011 року по 09.04.2012 року складає 5715 грн. 04 коп. 21.11.2016 року [PERSON] Старобільським районним центром зайнятості рекомендованим листом з повідомленням було направлено повідомлення про необхідність повернення до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення незаконно виплачені кошти в сумі 5715 грн. 04 коп. Вказане повідомлення отримано [PERSON] 29.11.2016 року особисто. Станом на 26.12.2016 року заборгованість за [PERSON] складає 5715 грн. 04 коп. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статус безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Також відповідно до п. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», зареєстровані безробітні зобов'язані: інформувати центр зайнятості протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 даного Закону. Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року № 1533-ІІІ, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року № 1533-ІІІ, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право стягувати відповідно до Закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття, у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Відповідно до п.6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, пояснила, що, на її думку, хоча і [PERSON] весь час знаходження на обліку в центрі зайнятості відповідав вимогам ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», проте оскільки він отримав хоча і після зняття його з обліку, пенсію за віком за весь час знаходження його на обліку в центрі зайнятості, тому вона вважала за необхідне стягнути виплачену допомогу по безробіттю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважав їх безпідставними та необґрунтованими. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважав їх безпідставними та необґрунтованими. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] зареєструвався в Старобільському районному центрі зайнятості як безробітний 24.11.2011 року, виплату допомоги по безробіттю розпочато з 01.12.2011 року, знятий з обліку 10.04.2012 року у зв'язку з працевлаштуванням до СТОВ «Боровчанка». На виконання листа Луганського обласного центру зайнятості № 30/01-2593 від 17.10.2016 року щодо верифікації інформації про осіб, які були зареєстровані в державній службі зайнятості та отримували допомогу по безробіттю, центром зайнятості був направлений лист № 28/3-2074 від 24.10.2016 року до УПФУ в Старобільському районі з проханням надати інформацію про призначені види пенсій та дати, з якого числа вони були призначені особам згідно списку (а.с. 6,7). 03.11.2016 року на адресу центру зайнятості надійшла відповідь з УПФУ в Старобільському районі, де було зазначено, що [PERSON] з 20.10.2011 року отримав пенсію за віком (а.с.9). Як вбачається з Акту № 127 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 07.11.2016 року, Старобільським районним центром зайнятості було проведено розслідування страхового випадку [PERSON] Розслідуванням даного страхового випадку встановлено, що відповідно до даних Управління пенсійного фонду в Старобільському районі (лист № 10494/02 від 31.10.2016 року) [PERSON] призначено пенсію за віком з 20.10.2011 року. Тобто, в період одержання допомоги по безробіттю в Старобільському районному центрі зайнятості [PERSON] отримав дохід у виді пенсії (а.с.8). 18.11.2016 року директором Старобільського районного центру зайнятості видано наказ № 95 про повернення допомоги по безробіттю [PERSON] (а.с.10). Згідно довідки, яка є додатком до наказу № 95 від 18.11.2016 року, сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю [PERSON] за період з 01.12.2011 року по 09.04.2012 року складає 5715 грн. 04 коп. (а.с.11) 21.11.2016 року [PERSON] Старобільським районним центром зайнятості рекомендованим листом з повідомленням було направлено повідомлення про необхідність повернення до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення незаконно виплачені кошти в сумі 5715 грн. 04 коп. Вказане повідомлення отримано [PERSON] 29.11.2016 року особисто. (а.с.14, 13). Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Ч. 2 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно ч. 3 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Ст. 1213 ЦК України передбачає, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Відповідно до ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов'язана повернути доходи. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Згідно ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статус безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Також відповідно до п. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», зареєстровані безробітні зобов'язані: інформувати центр зайнятості протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 даного Закону. Згідно зі ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи мають право брати участь в управлінні страхуванням на випадок безробіття через своїх представників відповідно до цього Закону. Застраховані особи, яким виплачується забезпечення та надаються соціальні послуги за цим Законом, мають право на судовий захист своїх прав. Застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право стягувати відповідно до Закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття, у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Як вбачається з наданої позивачем копії довідки УПФУ в Старобільському районі від 29.11.2011 року, [PERSON] на вказану дату не знаходився на обліку в УПФУ в Старобільському районі Луганської області. Вказана довідка була надана за вимогою Старобільського центру зайнятості. Отже , як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів позивачем не надано доказів, які б вказували на наявність підстав для стягнення з відповідача допомоги по безробіттю. У розмірі 5715 грн. 04 коп. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Сторони по справі у судовому засіданні не клопотали перед судом про витребування будь-яких доказів по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Сторони та інші особи, які брали участь у справі, мали рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. В обґрунтування доведеності відсутності недобросовісності [PERSON] при набутті суми допомоги по безробіттю, суд вважає, що про це свідчить факт подання довідки УПФУ в Старобільському районі від 29.11.2011 року, згідно з якою [PERSON] на вказану дату не знаходився на обліку в УПФУ в Старобільському районі Луганської області, та доведений факт в судовому засіданні отримання [PERSON] постанови Донецького апеляційного адміністративного суду справа № 2а-2429/11/1230, згідно з якої його позов було задоволено та зобов'язано УПФУ в Старобільському районі виплатити суму нарахованої пенсії за період з 20 жовтня 2011 року, після зняття відповідача з обліку з центру зайнятості, тобто право відповідача на отримання пенсії виникло вже після зняття з обліку його з центру зайнятості. Про що теж свідчить відповідь ГУ ПФУ у Луганській області від 15.11.2012 року, згідно з якої виконавче провадження відкрито 31.10.2012 року. Позивачем в судовому засіданні не було доведено рахункової помилки або недобросовісності з боку [PERSON], а тому сума допомоги надана [PERSON] не підлягає поверненню. З урахуванням вищевикладеного, суд в задоволенні позову відмовляє за необґрунтованістю. На підставі ст.ст. 1212-1215 ЦК України ст.ст. 1, 4, 22 Закону України «Про зайнятість населення», ст.ст. 34, 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»,

Outcome: dismissed