Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Стислий виклад\~позиції позивача\~та відповідача,\~їх заяви\~(клопотання),\~інші процесуальні\~дії у\~справі. \~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду з названим позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на його користь: \~ \~ \~ \~- борг за договорами позики, що становить 148 583 грн; \~ \~ \~ \~- моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.; \~ \~ \~ \~-\~судовий збір,\~сплачений при\~зверненні до\~суду.\~ \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що: \~ \~ \~ \~- 30.01.2019 р. відповідач [PERSON] взяв у нього грошові кошти у розмірі 3 600 доларів США та 15 000 грн, на підтвердження чому написав боргову розписку, в якій він зазначив, що зобовязується повернути зазначену суму до 01.03.2019 р.; \~ \~ \~ \~- 19.02.2019 р. відповідач [PERSON] взяв у нього грошові кошти у розмірі 1 400 доларів США, на підтвердження чому написав боргову розписку, в якій він зазначив, що зобовязуєються повернути зазначену суму до 01.03.2019 р.. \~ \~ \~ \~- відповідач [PERSON] грошові кошти не повернув; \~ \~ \~ \~- правовим наслідком чому є: по-перше, стягнення з відповідача суми основного боргу в гривневому еквіваленті в розмірі 148 583 грн; по-друге, відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 грн, так як не виконавши свого зобовязання по сплаті боргу, відповідач заподіяв йому значну моральну шкоду. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов, з підстав вказаних нього, не заперечував проти заочного розгляду. Відповідач [PERSON]\~в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання; від нього до суду не надходило повідомлень про причини його неявки; у матеріалах справи відсутній відзив відповідача на позов. \~ \~ \~ \~Ухвалою Ріпкинського районного\~суду Чернігівської\~області від 19.04.2019 року постановлено справу розглядати в заочному порядку. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що: \~ \~ \~ \~- [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти у розмірі 3 000 доларів США та 15 000 грн та зобов'язувався повернути кошти в такому ж розмірі до 1 березня 2019 року, що вбачається з оригіналу боргової розписки від 30.01.2019 року; - [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти у розмірі 1 400 доларів США та зобов'язувався повернути кошти в такому ж розмірі до 1 березня 2019 року, що вбачається з оригіналу боргової розписки від 19.02.2019 року. \~ \~ \~ \~Джерела права застосовані (не застосовані) судом. \~ \~ \~ \~Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). \~ \~ \~ \~Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України). \~ \~ \~ \~Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). \~ \~ \~ \~Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Зазначеною статтею визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). \~ \~ \~ \~Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов'язань. \~ \~ \~ \~Указана правова позиція викладена у постанові [PERSON] Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18. \~ \~ \~ \~Поняття позикових відносин і договору позики визначаються положеннями гл.71 ЦК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. \~ \~ \~ \~Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору\~на основі попередньої домовленості (п.2 ч.1 ст.1046 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. \~ \~ \~ \~Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій ст.640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. \~ \~ \~ \~Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. \~ \~ \~ \~Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч.1 ст.207 ЦК України). \~ \~ \~ \~Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки. \~ \~ \~ \~До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України в Постанові від 24 лютого 2016 року за №6-50цс16. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. \~ \~ \~ \~За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов'язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Загальні положення виконання грошового зобов'язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові [PERSON] Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 761/12665/14-ц, провадження № 14-134цс18, правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов'язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті. У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валіть стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Оцінка суду. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що [PERSON] належним чином не виконав обов'язки щодо сплати позивачу до 01.03.2019 р. грошових коштів в сумі 3 600 доларів США та 15 000 грн (за договором від 30.01.2019 р.) та 1 400 доларів США (за договором від 19.02.2019 р.), з огляду на те, що відповідач [PERSON] не надав жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, зважаючи на вказані правові висновки, суд вважає за необхідне, в цій частині, позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]: \~ \~ \~ \~- основну суму боргу, за договором позики від 30 січня 2019 року, що становить 3 000 доларів США (в іноземній валюті, а не в гривневому еквіваленті); \~ \~ \~ \~- основну суму боргу, за договором позики від 30 січня 2019 року, що становить 15 000 грн; \~ \~ \~ \~- основну суму боргу, за договором позики від 19 лютого 2019 року, що становить 1 400 доларів США (в іноземній валюті, а не в гривневому еквіваленті). \~ \~ \~ \~В той же час, оскільки наслідки порушення договору позики, які установлені ст. ст. 611, 625, 1049 ЦК України не передбачають такого виду відповідальності як відшкодування моральної шкоди, з огляду на те, що не встановлює такої відповідальності, як відшкодування моральної шкоди й укладені між сторонами договори позики від 30.01.2019 р. та від 19.02.2019 р., суд знаходить, що в задоволенні вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] моральної шкоди в розмірі 5000 грн. слід відмовити. \~ \~ \~ \~Розподіл судових витрат. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 486 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial