Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 липня 2019 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми задоволені: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 8461,62 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,4 грн, всього 9230,22 грн. Від представника позивача [PERSON], в порядку визначеному абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України надійшла письмова заява про ухвалення додаткового рішення по справі, а саме про розподіл судових витрат між сторонами, в якій він просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги адвокатом в розмірі 5000 грн. Представник позивача адвокат Терещенко Д.В. в судовому засіданні заяву про винесення додаткового рішення просив задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати з надання правничої допомоги адвокатом в розмірі 5132 грн. Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (витрати: на професійну правничу допомогу (що включає в себе, в тому числі, участь в судових засіданнях); пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України. Так, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. При цьому розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), тобто склад та розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст. 141 ЦПК України). Таким чином, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. На підтвердження зазначеного представником позивача адвокатом Терещенко Д.В. наданий Договір про надання професійної правничої допомоги б/н від 29 січня 2019 року, укладений між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Донець і партнери»; попередній (орієнтований розрахунок суми судових витрат сторони позивачів; Додатковий Договір № 1 до Договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 29 січня 2019 року про здійснення представництва у цивільній справі № 641/1628/19 від 05 березня 2019 року; детальний опис виконаних робіт (наданих послуг), необхідних для надання правничої допомоги та витрат у справі № 641/1628/19 від 22 липня 2019 року; акт прийому-передачі № 4 наданих послуг по договору надання правової допомоги б/н від 29 січня 2019 року; рахунок-фактура № 4 від 24 лютого 2019 року; оригінал квитанції № 0.01279495701 від 25 лютого 2019 року про сплату послуг професійної правничої допомоги за договором від 29 січня 2019 року. Суд приходить до висновку, що представником позивача надано належні та достатні докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката. При цьому, відшкодуванню підлягають витрати за складання позовної заяви в розмірі 3000 грн. Інші витрати щодо первинної консультації та направлення запитів адвоката до подання позову до суду, відшкодуванню не підлягають, оскільки зі змісту Договору б/н від 29 січня 2019 року не можливо встановити у якій саме справі (або для звернення до суду з яким саме позовом) такі витрати були понесені.

Outcome: partial