Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. З врахуванням уточнених позовних вимог, [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, а саме: просила визначити їй додатковий строк для подання державному нотаріусу Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини з поважної причини, терміном на 3 (три) місяці з часу набрання законної сили судовим рішенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її брата [PERSON] рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 30.10.2019 року оголошено померлим. Зазначила, що наприкінці червня 2020 року відповідач по справі - [PERSON] зателефонував їй та повідомив, що її рідний брат [PERSON] помер і він оформлює спадщину після його смерті. В нотаріальній контрі він дізнався, що на користь позивачки [PERSON] було складено заповіт і що вона повинна відмовитись від заповіту. Зі слів [PERSON] позивачка дізналася, що [PERSON] склав заповіт в якому вказав, що після його смерті він передає їй належну йому на праві власності земельну ділянку розміром 18,13 га, що розташована на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Після чого позивачка звернулася до державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори за консультацією, яка повідомила, що для подання заяви про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи необхідно надати в першу чергу оригінал свідоцтва про смерть. Відповідач [PERSON] відмовився надавати оригінал свідоцтва про смерть, у зв`язку з чим, позивачка звернулась до органів РАГС та отримала повторне свідоцтво про смерть. 24.06.2020 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , але у видачі свідоцтва їй було відмовлено, у зв`язку з пропуском нею встановленого законодавством строку на подання заяви для прийняття спадщини. Позивачка зазначила, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин. Вказала, що до 20 червня 2020 року їй не було відомо про існування вказаного заповіту, який було складено на її ім`я рідним братом, а також до 23 червня 2020 року їй також не відомо було й про факт настання смерті її брата [PERSON] .. Вказала, що тільки після звернення до Токмацького районного суду Запорізької області з вказаним позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та заміну належного відповідача на [PERSON] , вона дізналася про те, що [PERSON] в 2019 році визнав рідного брата [PERSON] безвісно відсутнім та за заявою [PERSON] його було оголошено померлим, з яких вбачається, що вона не була залучена у справу в якості заінтересованої особи. Вказала, що у зв`язку з провадженням по всій території України карантину, через загрозу поширення вірусу та закриттям усіх дошкільних та шкільних установ, вона вимушена була на початку карантину виїхати у с Лагідне Токмацького району, щоб доглядати своїх онуків. Через деякий час, у зв`язку з надзвичайною ситуацією було припинено міжміське автомобільне сполучення, у зв`язку з чим виїхати з с Лагідне було майже неможливо. Також з 25.05.2020 року по 04.06.2020 рік позивачка перебувала на денному стаціонарі в АОПСМ с Лагідне, Токмацького району з гіпертонічною хворобою II ступеня, високий ризик, гіпертензивне серце, криз, що підтверджується довідкою КНП «Молочанський центр перинної медико-санітарної допомоги» Токмацької районної ради. Вважає, що нею пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] з поважних причин, що обумовлено вищевикладеними обставинами. У зв`язку з тим, що після смерті брата позивачка у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася, через що пропустила шестимісячний строк, змушена була звернутися до суду з даним позовом. Відповідач відзив на позов у визначені законом строки не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 15 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 12 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила суд не брати до уваги її перебування на лікуванні та карантинні обмеження як підстави позовних вимог. Зазначила, що її померлий брат [PERSON] проживав в с. Комсомольське Токмацького району Запорізької області, а потім переїхав в інше село. Спочатку підтримувала з ним зв`язок, а потім зв`язок втратила. В кінці червня 2020 року їй зателефонував відповідач і попросив відмовитися від спадщини за заповітом і лише тоді позивачка дізналася про смерть [PERSON] та існування заповіту на її ім`я, який склав брат [PERSON] на випадок смерті. Додала, що не знала про те, що відповідач через суд визнав брата [PERSON] померлим. Після цього звернулася до нотаріуса з заявою для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, у видачі свідоцтва їй було відмовлено у зв`язку з пропуском шестимісячного строку на подання такої заяви. Представник позивачки зазначила, що позивачка не знала про смерть брата [PERSON] , про визнання брата померлим по рішенню суду дізналася зі слів [PERSON] , після чого звернулася до Токмацького районного суду Запорізької області, де отримала рішення суду про визнання [PERSON] померлим та з органів реєстрації актів цивільного стану повторно отримала свідоцтво про смерть [PERSON] .. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначив, що позивачка є його рідною сестрою. Позивачці було відомо про відсутність [PERSON] з 2006 року. В 2019 році звертався до позивачки з проханням бути свідком у справі про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. В подальшому, отримавши свідоцтво про смерть звернувся до нотаріуса, де дізнався про існування заповіту. Після отримання нотаріусом в червні 2020 року оригіналу заповіту, складеного [PERSON] , відповідач телефонував позивачці та говорив про заповіт, на що остання відповіла, що вже й забула про нього. На запитання, чому під час розгляду судом справи про визнання [PERSON] померлим не повідомив про наявність інших заінтересованих осіб, зокрема позивачки, та чому в заяві, адресованій нотаріусу, про прийняття спадщини зазначив про відсутність інших спадкоємців, відповідач відповіді дати не зміг. На запитання суду щодо мети звернення до суду з позовом про визнання [PERSON] померлим відповів, що бажав оформити спадщину після його смерті. Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що підстави позовної заяви є необґрунтованими. Якщо позивачка не знала про смерть [PERSON] , то не має значення факт хвороби та карантинні обмеження. Зі слів відповідача слідує, що під час розгляду судом цивільної справи про визнання [PERSON] померлим, він повідомляв позивачку про цю справу. Звернула увагу на практику ВС згідно якої, незнання про смерть спадкодавця не є поважною причиною пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Сторони не оспорюють факт наявності родинних відносин між собою та померлим [PERSON] як братів та сестри, у зв`язку з чим, суд вважає дані обставини встановленими. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 025333, виданого Таврійською сільською радою Токмацького району Запорізької області про що в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю здійснено запис № 110, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 18,13 га на території Таврійської сільської ради Токмацького району з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначену земельну ділянку внесено до Державного земельного кадастру під номером 2325284400:08:002:0034, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 30.10.2019 року № 328/1718/19 задоволено заяву [PERSON] , заінтересовані особи Таврійська сільська рада Токмацького району Запорізької області, Токмацька районна державна нотаріальна контора Запорізької області та оголошено померлим [PERSON] з дня набрання рішенням законної сили, тобто з 02.12.2019 року. 05.12.2019 року Токмацьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро) зареєстровано факт смерті [PERSON] [INFO] , актовий запис № 03-П. Відповідно до заповіту від 06 квітня 2001 року, посвідченого виконавчим комітетом Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області 06.04.2001 року № 113, [PERSON] на випадок своєї смерті заповідав належну йому земельну ділянку розміром 18,13 га, що розташована на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ЗП № 025333, виданого Токмацькою райдержадміністрацією 29.01.2001 року, [PERSON] . 28.01.2020 року Токмацькою районною державною нотаріальною конторою Запорізької області на підставі звернення [PERSON] заведено спадкову справу № 65420476 після смерті [PERSON] 28.01.2020 року до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся [PERSON] .. В заяві зазначив про відсутність інших спадкоємців за законом згідно статті 1261, 1262 ЦК України. 24.06.2020 року за результатами розгляду заяви [PERSON] державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори Зиріною О.Ю. прийнято постанову № 302/02-31 про відмову у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим виконавчим комітетом Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області 06.04.2001 року № 113, після смерті померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, \~мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Відповідно до ч.3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з\~ст.13ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи доводи сторін суд зазначає наступне. Складення особою заповіту щодо розпорядження належним йому майном на випадок своєї смерті є виключним та непорушним правом власника майна на розпорядження ним. З огляду на що, суд не вправі змінювати волю спадкодавця, вирішення справ, де особою складено заповіт, повинно здійснюватися з чітким врахуванням розпорядження спадкодавця. Як встановлено судом, відповідач, звертаючись до суду з заявою про визнання [PERSON] померлим, переслідував мету спадкувати майно [PERSON] .. При цьому відповідач, достовірно знаючи про наявність інших спадкоємців, зокрема позивачки, у заяві зазначив заінтересованих осіб Таврійську сільську раду Токмацького районного Запорізької області та Токмацьку районну державну нотаріальну контору Запорізької області. Крім того, у заяві про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , адресованій Токмацькій районній державній нотаріальній конторі Запорізької області, відповідач зазначив про відсутність інших спадкоємців за законом згідно ст..ст. 1261, 1262 ЦК України, що не відповідало дійсності. Незнання спадкоємцем про смерть спадкодавця не є поважними причинами для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (постанова ВС від 11.11.2020 року справа № 750/262/20). В той же час, зазначена справа стосувалася обставин фізичної смерті спадкодавця, які є відмінними від даної справи. Фізична смерть особи та визнання її рішенням суду померлою є відмінними поняттями і не можуть ототожнюватися, з огляду на що, доводи представника відповідача про неповажність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини через незнання про смерть [PERSON] є необґрунтованими. Відповідач під час розгляду справи визнав факт повідомлення в червні 2020 року позивачці про наявний заповіт [PERSON] .. Невідкладне звернення позивачки до нотаріуса для отримання спадщини після смерті [PERSON] підтверджує її бажання успадкувати майно після смерті померлого брата [PERSON] .. Крім того, як зазначено в постанові КЦС в складі ВС від 17.03.2021 року № 308/4272/19 нотаріус при заведенні спадкової справи повинен перевірити за даними Спадкового реєстру наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Витребувана копія спадкової справи після смерті [PERSON] не містить доказів на підтвердження вчинення нотаріусом дій щодо повідомлення спадкоємця за заповітом [PERSON] про відкриття спадкової справи. З огляду на встановлені судом обставини справи, суд вважає про обґрунтованість позовних вимог, позивачкою доведено належними та допустимими доказами поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Рішення щодо судових витрат. Крім того, у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивачки з відповідача підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки позовні вимоги задоволені повністю і ці витрати належним чином підтверджені позивачкою доданою до матеріалів справи квитанцією. На підставі викладеного,

Outcome: approved