Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 листопада 2021 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано Розпорядження міського голови м.Борислава Львівської області Яворського Ігора Романовича №106-р від 09 квітня 2020 року «Про звільнення [PERSON] з посади директора КНП «ЦМЛ м.Борислава»; визнано незаконним та скасовано видане в.о. міського голови, першим заступником міського голови м.Борислава Львівської області Садлівським Романом Станіславовичем, Розпорядження міського голови №111-р від 16 квітня 2020 року «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 09 квітня 2020 року №106-р «Про звільнення [PERSON] з посади директора КНП «ЦМЛ м.Борислава»; визнано незаконним та скасовано наказ комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня м.Борислава» Бориславської міської ради №91-к від 10.04.2020 «Про звільнення [PERSON] »; визнано незаконним та скасовано п.п.1 п.3 наказу комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня м.Борислава» Бориславської міської ради №93-к від 10.04.2020 «Про надання відпустки, замісництво, перевести»; визнано незаконним та скасовано наказ комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня м.Борислава» Бориславської міської ради №105-к від 24.04.2020 «Про зміни до наказу від 10.04.2020 року №91-к «Про звільнення [PERSON] ». Також ухвалено поновити [PERSON] на посаді директора комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня м.Борислава» Бориславської міської ради з 10 квітня 2020 року та стягнути з комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня м.Борислава» Бориславської міської ради (ід.код 20763591) в користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу (з 10.04.2020 по дату ухвалення рішення - 20.11.2020) в розмірі 122871,87 (сто двадцять дві тисячі вісімсот сімдесят одна) грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Однак, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Про це, зокрема, зазначається в ухвалі Львівського апеляційного суду від 08.02.2021, якою зазначену справу повернуто до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в десятиденний строк з дня надходження справи. У розпорядження судді Грицай М.М. справу передано 06.04.2021. У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Положеннями п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує питання: як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До матеріалів справи стороною позивача надано квитанції про сплату судового збору: квитанція від 25.08.2020 на суму 5044,80 грн (т.2 а.с.178) та квитанція від 17.06.2020 на суму 840,80 грн (т.3 а.с.1). Вказану суму судового збору позивачем сплачено за 6 (шість) позовних вимог немайнового характеру (840,80 грн. х 6 = 5044,80) та за 1 (одну) вимогу майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу) - в розмірі мінімальної ставки судового збору, яка діяла на час звернення з позовом до суду, у зв`язку з неможливістю визначення точного розрахунку сум, що підлягали стягненню за період, який включає в себе дату прийняття рішення судом. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] задоволено 5 (п`ять) із 6 (шести) позовних вимог немайнового характеру, за які позивач сплатив судовий збір, то стягненню в його користь з відповідача підлягає 4204,00 грн. (840,80 х 5 = 4204). Поряд з тим, оскільки судом ухвалено поновити позивача на посаді КНП «ЦМЛ м.Борислава» БМР та стягнути в його користь 122871,87 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то з відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За немайнову вимогу щодо поновлення позивача на роботі стягненню підлягає 840,80 грн в користь держави. За позовну вимогу щодо стягнення середнього заробітку - 1228,72 грн (1% х 122871,87 грн), з яких: 840,80 грн. - в користь позивача сплаченого ним судового збору; 387,92 грн - в користь держави (1228,72 - 840,80 = 387,92). Отже, з відповідача слід стягнути в користь позивача 5044,80 грн сплаченого ним судового збору (за 5 вимог немайнового характеру і мінімальну ставку сплаченого судового збору за стягнення середнього заробітку), а також стягнути в користь держави - 1228,72 грн судового збору (за поновлення на роботі - 840,80 грн та стягнення середнього заробітку -387,92 грн). Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат у зазначеному вище порядку.

Outcome: approved