Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 16 вересня 2020 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх вимог представник позивача у позовній заяві посилався на те, що 20 травня 2019 року сталася дорожньо транспортна пригода у м. Дніпрі, за участю автомобіля «Fiat Doblo» реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ТОВ «АВС Білд Сервіс» під керуванням [PERSON] , який рухався по вул. Донецьке шосе зі сторони вул. Передова у напрямку вул. Березинської. Під час руху водій [PERSON] грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, та її змінам, при включеному на світлофорному об`єкті у напрямку його руху «Червоному» сигналові світлофора, що забороняє рух, не зупинив керований ним автомобіль перед світлофорним об`єктом, продовжив рух через перехрестя, виїхав при цьому на смугу руху автомобіля «ЗАЗ 110307 ЗНГ» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по перехрещуванній проїзній частині зліва на право за напрямком руху автомобіля «Fiat Doblo» реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок чого сталася дорожньо - транспортна пригода. В результаті дорожньо транспортна пригода йому спричиненні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозгової травми зі струсом головного мозку та забійною раною в правій надбрівній області, саднами на обличчі, синця в правій параорбітальній області, а також закритого уламкового перелому і п`ясної кістки лівої верхньої кінцівки, які відносяться до середнього ступеню тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш ніж, як 21 день). Вина відповідача в дорожньо транспортна пригода встановлена вироком Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2019 року. Отримання позивачем тілесних ушкоджень підтверджується висновком судово медичної експертизи № 1786е від 04 червня 2019 року. На момент дорожньо транспортна пригода цивільно правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5156582 від 09 квітня 2019 року у ПрАТ «Страхова група «ТАС», яка здійснила виплату страхового відшкодування на користь позивача за пошкоджений автомобіль «ЗАЗ 110307 ЗНГ» реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 35\~000 грн. 16 серпня 2019 року та витрати на лікування у розмірі 6\~426,42 грн 17 грудня 2019 року відповідно. Згідно висновка № 6618/1 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 21 червня 2019 року, який складений судовим експертом - автотоварознавцем, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля складає 44\~726,56 грн. витрати за складання висновку 2\~700 грн. Окрім цього ним також були понесені витрати на евакуатор у розмірі 1\~500 грн та стоянку автомобіля на штрафмайданчику у розмірі 1\~640 грн. Позивач пославшись на вимоги ст. 1195 ЦК України просив суд стягнути з відповідача шкоду завдану ушкодженням здоров`ю в розмірі 6\~120,40 грн. з розрахунку ((розмір мінімальної заробітної плати на момент завдання шкоди 4\~173грн./30 днів) * 44 кількість днів лікування). Окрім того позивач пославшись на вимоги ст. 23, 1167,1168, ЦК України та на Постанову Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» просив стягнути з відповідача на його користь 100\~000 грн., з розрахунку 20 розмірів мінімальних заробітних плат на момент звернення із позовом до суду (5\~000 * 20 = 100\~000 грн.) (а.с.1-3). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 16 жовтня 2020 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.41). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.42). До суду 12 листопада 2020 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.43). Ухвалою судді від 13 листопада 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 44-45). 02 лютого 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду (а.с. 56-57). Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника 11 березня 2021 року надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, проти заочного рішення не заперечував , на задоволенні позовних вимог наполягав (а.с. 61). Відповідач клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надав, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини встановленні судом 20 травня 2019 року сталася дорожньо транспортна пригода у м. Дніпрі, за участю автомобіля «Fiat Doblo» реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ТОВ «АВС Білд Сервіс» під керуванням [PERSON] , який рухався по вул. Донецьке шосе зі сторони вул. Передова у напрямку вул. Березинської. Під час руху водій [PERSON] грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, та її змінам, при включеному на світлофорному об`єкті у напрямку його руху «Червоному» сигналові світлофора, що забороняє рух, не зупинив керований ним автомобіль перед світлофорним об`єктом, продовжив рух через перехрестя, виїхав при цьому на смугу руху автомобіля «ЗАЗ 110307 ЗНГ» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по перехрещуванній проїзній частині зліва на право за напрямком руху автомобіля «Fiat Doblo» реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок чого сталася дорожньо - транспортна пригода. В результаті дорожньо транспортна пригода [PERSON] спричиненні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозгової травми зі струсом головного мозку та забійною раною в правій надбрівній області, саднами на обличчі, синця в правій параорбітальній області, а також закритого уламкового перелому і п`ясної кістки лівої верхньої кінцівки, які відносяться до середнього ступеню тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш ніж, як 21 день). Вина відповідача в дорожньо транспортна пригода встановлена вироком Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2019 року (а.с. 11-13). Відповідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отримання позивачем тілесних ушкоджень підтверджується висновком судово медичної експертизи № 1786е від 04 червня 2019 року. На момент дорожньо транспортна пригода цивільно правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5156582 від 09 квітня 2019 року у ПрАТ «Страхова група «ТАС» (а.с. 33), яка здійснила виплату страхового відшкодування на користь позивача за пошкоджений автомобіль «ЗАЗ 110307 ЗНГ» реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 35\~000 грн. - 16 серпня 2019 року та витрати на лікування у розмірі 6\~426,42 грн 17 грудня 2019 року відповідно (а.с. 14). Згідно висновка № 6618/1 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 21 червня 2019 року, який складений судовим експертом - автотоварознавцем, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля складає 44\~726,56 грн. (а.с. 15-24). Оскільки страховою компанією позивачу було відшкодовано 35\~000 грн, тому просив достягнути з відповідача на його користь спричинену матеріальну шкоду в розмірі 9\~726, 56 грн. [PERSON] за складання висновку № 6618/1 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 21 червня 2019 року було сплачено 2\~700 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 6618/1 від 10 червня 2019 року (а.с. 25). Окрім цього позивачем також були понесені витрати на евакуатор у розмірі 1\~500 грн. (а.с. 24) та стоянку автомобіля на штрафмайданчику у розмірі 1\~640 грн. (а.с. 29). В зв`язку із отриманням тілесних ушкоджень позивачем, які віднесені до середнього ступеня тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (21 дня) [PERSON] просив стягнути з відповідача відшкодування шкоди завданої ушкодженням здоров`ю в розмірі 6\~120,40 грн. з розрахунку ((розмір мінімальної заробітної плати на момент завдання шкоди 4\~173грн./30 днів) * 44 кількість днів лікування). Окрім того позивач просив пославшись на вимоги ст. 23, 1167,1168, ЦК України та на Постанову Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 100\~000 грн., з розрахунку 20 розмірів мінімальних заробітних плат на момент звернення із позовом до суду (5\~000 * 20 = 100\~000 грн.) та понесені судові витрати у вигляді оплати правової допомоги в розмірі 7\~700 грн. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Спірні правовідносини регулюються Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV(далі - Закон № 1961-IV ) та Цивільним кодексом України. Відповідно до статті 1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 6 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п.1 ст. 22 Закону \~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала ч. 1 ст. 1166 ЦК України. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода,\~завдана внаслідок\~взаємодії кількох\~джерел підвищеної\~небезпеки,\~відшкодовується на\~загальних підставах,\~а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Пунктом 14 Постанови № 14 від 01 березня 2013 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192\~ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. З урахуванням того, що винна відповідача у скоєнні даної дорожньо транспортної пригоди доведена, вартість завданої матеріальної шкоди спричиненої позивачу згідно висновка експерта № 6618/1 від 21 червня 2019 становить 44\~726,56 грн, та страховою компанією позивачу сплачено 35000 грн., суд вважає за необхідне вимоги позивача в частині стягнення на його користь матеріальної шкоди в розмірі 9\~726,56 грн (44\~726,56 35\~000 = 9\~726,56) обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Окрім того з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні позивачем витрати за оплату експерта в розмірі 2\~700 грн., послуги евакуатора в розмірі 1\~500 грн. та оплата стоянки в розмірі 1\~640 грн Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична або\~юридична особа,\~яка завдала\~шкоди каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров`я\~фізичній особі,\~зобов`язана\~відшкодувати потерпілому\~заробіток (дохід),\~втрачений ним\~внаслідок втрати\~чи зменшення\~професійної або\~загальної працездатності,\~а також\~відшкодувати додаткові\~витрати,\~викликані необхідністю\~посиленого харчування,\~санаторно-курортного\~лікування,\~придбання ліків,\~протезування,\~стороннього догляду\~тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. В результаті дорожньо транспортна пригода [PERSON] спричиненні тілесні ушкодження, які віднесені до середнього ступеня тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш ніж, як 21 день). Отримання позивачем тілесних ушкоджень підтверджується висновком судово медичної експертизи № 1786е від 04 червня 2019 року. Позивачем заявлено позовні вимоги про відшкодування шкоди завданої ушкодженням здоров`ю з розрахунку тривалості лікування 44 дні, однак на підтвердження даного факту, не надано жодного належного доказу. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи ступень нанесених тілесних ушкоджень, а саме середньої тяжкості (21 день), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача відшкодування шкоди завданої ушкодженню здоров`я за 21 день в розмірі 2\~921,10 грн. з розрахунку (4\~173 грн (мінімальна заробітна плата на момент дорожньо - транспортної пригоди)/30 днів) *21=2\~921,10 грн Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Пунктом 3 Пленуму Верховного суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В той же час, п. 4 вказаної Постанови Пленуму передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, а саме, наявність вини особи, яка завдала таку шкоду. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювана та вина останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору». Судом встановлено,\~що у\~результаті даної\~дорожньо \~транспортної пригоди\~позивачу заподіяна\~моральна\~шкода,\~яка виразилась\~у переживаннях\~в зв`язку\~з отриманням\~тілесних ушкоджень,\~ пошкодження\~його \~транспортного засобу,\~страх за\~своє життя,\~перебування в\~ психоемоційному\~потрясінні,\~переживання стосовно\~невідшкодування заподіяної\~ відповідачем\~матеріальної шкоду.\~Враховуючи вищезазначене,\~та з\~урахуванням вимог\~розумності і\~справедливості,\~\~суд\~\~вважає\~за необхідне\~стягнути з\~\~відповідача\~на користь\~позивача в\~рахунок відшкодування\~завданої моральної\~шкоди \~5\~000\~грн. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна \~шкода в\~розмірі \~15\~566,55\~грн.,\~з яких:\~9\~726,56\~грн,\~ оплата\~ експерта\~в розмірі\~2\~700\~грн.,\~послуги евакуатора\~в розмірі\~1\~500\~грн.\~та оплата\~стоянки в\~розмірі 1\~640\~грн.;\~відшкодування шкоди\~завданої ушкодженню\~здоров`я за\~21\~день в\~розмірі 2\~921,10\~грн.\~та моральна\~шкода в розмірі 5\~000 грн. Вирішуючи вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, слід зазначити наступне. Частинами 1-5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Враховуючи наявні в матеріалах справи копії договору про надання правничої допомоги від 23 грудня 2019 року, укладеного між адвокатом Константиновим Р.Д. та [PERSON] (а.с.35), а також квитанції до прибуткового касового ордера № 23/12/19-18-1 від 23 грудня 2019 року про сплату позивачем адвокату Константинову Р.Д. п`яти тисяч грн. на підставі вказаного договору, беручи до уваги те, що відповідач не висловив заперечень стосовно розміру витрат на правову допомогу, заявлених позивачем, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 5 000 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених позивачем на правничу допомогу. Судові витрати розподіли відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial