Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначається, що 30 травня 2008 року Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», в особі Запорізької обласної дирекції (надалі - Позивач) та [PERSON] (надалі Відповідач 1) було укладено Кредитний договір № 014/17-15/2068-35, про надання кредит у сумі 23880,00 (двадцять три тисячі вісімсот вісімдесят дол. США 00 центів) доларів США під 14,25 % річних, строком по 30.05.2023 року. [PERSON] порушено умови кредитного договору, а саме п.7.1, згідно з яким він взяв на себе зобов'язання здійснювати погашення кредиту та відсотків щомісячно. Відповідно до п.п.9.1, 9.2 кредитного договору, Позивач має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав позичальника, включаючи забезпечення за кредитним договором, за умови попереднього (за 30 днів) повідомлення Позичальника рекомендованим листом. Згідно п.16.3. кредитного договору, за порушення строків повернення заборгованості, процентів за користування кредитом, передбачених положеннями кредитного договору, Відповідач [PERSON] сплачує Позивачу пеню у розмірі 1 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення. У забезпечення виконання Відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором між Банком та [PERSON] (Відповідач 2) було укладено договір поруки від 30.05.2008 року (Договір поруки). Пунктом 1.2. договору поруки закріплено, що Відповідач 2 на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Банком відповідати по зобов'язанням Відповідача 1 ([PERSON]), які виникають з умов кредитного договору. Згідно п.2.1. договору поруки сторони визначають, що у випадку невиконання Відповідачем 1 взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, Відповідач 2 несе солідарну відповідальність перед Банком нарівні з Боржником за повернення сум кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Після укладення кредитного договору позичальнику у відповідності до п.6.1 договору було надано кредитні кошти в сумі 23880,00 доларів США. 07 квітня 2009 року з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника сторони досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту, про що уклали додаткову угоду №1 до кредитного договору. У зв'язку з порушенням умов кредитного договору, станом на 15.08.2013 року виникла заборгованість в сумі 1 268 230 (один мільйон двісті шістдесят вісім тисяч двісті тридцять) грн. 06 коп. в тому числі: заборгованість за кредитом - 22 547,08 дол. США (180 218,82 грн.); заборгованість по відсотках - 10 008,94 дол. США (80 001,46 грн.); пеня за кредитом та відсотками - 1 008 009,78 грн. Посилаючись на ст.ст.526,589,590,1054 ЦК України, умови кредитного договору та договору поруки, за позовом позивач просить стягнути з Відповідачів в солідарному порядку 1 268 230 (один мільйон двісті шістдесят вісім тисяч двісті тридцять) грн. 06 коп. та судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON], позовні вимоги не визнав, посилався на те, що у зв'язку із зміною курсу гривні до долару США, у нього не має можливості погашати існуючу заборгованість, також зазначив, що розмір нарахованої пені по кредиту та відсотках значно перевищує розмір основного зобов'язання. Представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити, надав пояснень, аналогічних поясненням відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала письмові заперечення, згідно з якими позовні вимоги не визнає у зв'язку з неправильним розрахунком заборгованості по кредиту, яку вона вважає завищеною. Просить справу розглядати за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, вислухавши думки сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 30 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», в особі Запорізької обласної дирекції та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/17-15/2068-35, про надання кредиту у сумі 23880,00 (двадцять три тисячі вісімсот вісімдесят дол. США 00 центів) доларів США під 14,25 % річних, строком по 30.05.2023 року. (а.с.9-13) Відповідно до п.п.9.1, 9.2. кредитного договору, Позивач має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання Відповідачем 1 умов кредитного договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав позичальника, включаючи забезпечення за кредитним договором, за умови попереднього (за 30 днів) повідомлення Позичальника рекомендованим листом. Згідно п.16.3. кредитного договору, за порушення строків повернення заборгованості, процентів за користування кредитом, передбачених положеннями кредитного договору, Відповідач 1 сплачує Позивачу пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення. У забезпечення виконання Відповідачем 1 зобов'язань за кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки від 30.05.2008 року. Пунктом 1.2. договору поруки закріплено, що Відповідач 2 на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Банком відповідати по зобов'язанням Відповідача 1 ([PERSON]), які виникають з умов кредитного договору (а.с.14-15). Згідно п.2.1 договору поруки сторони визначають, що у випадку невиконання Відповідачем 1 взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, Відповідач 2 несе солідарну відповідальність перед Банком нарівні з Боржником за повернення сум кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Відповідно до п.3.1 договору поруки сторони встановлюють, що у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобов'язань по кредитному договору, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобов'язань в повному обсязі. Після укладення кредитного договору Відповідачу 1 у відповідності до п.6.1 договору було надано кредитні кошти в сумі 23880,00 доларів США. [PERSON] були порушені п.7.1,7.2 кредитного договору, згідно з якими позичальник зобов'язується щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, частково погашати кредит та сплачувати проценти за користування кредитними коштами за визначеною договором процентною ставкою. У зв'язку з порушенням умов кредитного договору, станом на 15.08.2013 року виникла заборгованість в сумі 1 268 230 (один мільйон двісті шістдесят вісім тисяч двісті тридцять) грн. 06 коп. в тому числі: заборгованість за кредитом - 22 547,08 дол. США (180 218,82грн.); заборгованість по відсотках - 10 008,94 дол. США (80 001,46 грн.); пеня за кредитом та відсотками - 1 008 009,78 грн. (а.с.18-20) Вищевикладене підтверджується кредитним договором №014/17-15/2068-35 від 30.05.2008 року, договором поруки № 014/17-15/2068-35 від 30.05.2008року, розрахунком заборгованості станом на 15.08.2013 року, вимогою про повернення заборгованості (а.с.16-17). Стосовно вимоги про стягнення з відповідачів пені по кредиту та відсотках суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Укладений між Банком та [PERSON] кредитний договір є договором про надання споживчого кредиту, а отже на правовідносини сторін, які виникли на підставі цього договору поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з Відповідачів пені по кредиту та відсотках підлягають стягненню в межах річного строку позовної давності, тобто за період з 15.08.2012 року по 15.08.2013 рік. (день подачі позову до суду). Враховуючи викладене, та з урахуванням обставин, які мають істотне значення, а саме відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] не працевлаштовані і фактично не мають доходу, мають на утриманні неповнолітню дитини [PERSON] [INFO], та батька [PERSON], який є особою пенсійного віку, що підтверджуються наданими відповідачем [PERSON] доказами: свідоцтвом про народження дитини, довідкою про склад сім'ї, пенсійним посвідченням (а.с. 73-80), суд вважає за необхідне зменшити розмір пені по кредиту та відсотках, та стягнути з Відповідачів пеню в розмірі 57 000,00 (п'ятдесят сім тисяч) грн. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. За ст.525 ЦК України не допускається одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов. Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч.2 ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції такими, що підлягають частковому задоволенню. В порядку ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір.

Outcome: partial