Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 07.05.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ «ПівнГЗК» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків, в якій просив стягнути з відповідача моральну шкоду заподіяну ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків у розмірі 187 785 грн. Вказує, що він з 23.02.1998 по 02.03.1999 працював механіком дільниці збагачувальної фабрики ПрАТ «ПівнГЗК» та підпадав під вплив шкідливих факторів. Внаслідок чого ним отримано професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої другої ст.),група В. ЛН-другого ступеня. (надалі ХОЗЛ), які відповідно до акту форми П-4 виникли з вини роботодавця, оскільки позивач працював в умовах дії на організм шкідливих факторів, а саме: вміст пилу з вмістом вільного діоксину кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони в 2,4 рази перевищує ГДК (від 4,8 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3), загальна оцінка умов праці відноситься до 3 класу 2 ступеню шкідливості. 23.05.2017 позивач пройшов огляд медико-соціальної експертної комісії, де йому первинно було визначено ступінь втрати професійної працездатності 20 % по ХОЗЛ, у зв`язку із погіршенням здоров`я медичним висновком ЛЕК від 22.01.2019 позивачу встановлено діагноз : хронічне обструктивне захворювання легень другої-третьої стадії (пиловий бронхіт другої-третьої ст., емфізема легень другої-третьої ст.), група С у поєднанні з персистуючою бронхіальною астмою, важкий перебіг, четверта ступінь. Легенева недостатність третього ступеня. Хронічне легеневе серце. НКпершої стадії. При повторному огляді МСЕК від 04.04.2019 [PERSON] визначено ступінь втрати професійної працездатності 45% по ХОЗЛ та встановлено 3 групу інвалідності, за висновком МСЕК він потребує медичної та соціальної допомоги. Вважає, що йому не було забезпечено безпечних умов праці, він втратив працездатність, виконуючи тривалий час роботи в напружених та шкідливих умовах праці. Виходячи з характеру захворювань у нього був порушений його звичайний спосіб життя, йому важко виконувати будь-яку роботу, він зазнає та терпить кожного дня постійний біль, загальну слабкість, підвищену втомлюваність, головний біль, запаморочення, задишку. Виходячи з тривалості роботи у відповідача, просить стягнути з ПрАТ 187 785 грн. моральної шкоди. Стислий виклад заперечень відповідача. 30.05.2019 представник відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» Курочкіна І.С. надала відзив на позовну заяву. Вказує, що позивач на підприємстві позивача працював у період з 23.02.1998 по 02.03.1999, тобто рік. Крім того підставою для встановлення професійного захворювання послужив профмаршрут, згідно, якого позивач працював на ш. Першотравнева ВО «Кривбасруда» та ш. Гвардійська ПАТ «КЗРК». Крім того, [PERSON] добровільно обрав роботу, міг звільнитися у будь-який час, також позивач був попереджений та обізнаний з шкідливими умовами праці. При працевлаштуванні в лютому 1998 року та при звільненні з ПрАТ «ПівнГЗК» в березні 1999 року позивач на здоров`я не скаржився, обмежень та невідповідностей за станом здоров`я на працю на будь-яких професіях, в тому числі в тяжких умовах праці, позивач не мав. Наявність шкідливих умов праці є об`єктивною на деяких робочих місцях згідно законодавства, гігієнічної класифікації праці. Вказує на відсутність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою здоров`ю позивача і діями роботодавця, а також відсутність доказів завдання позивачу моральної шкоди. Заяви, клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представник позивача Гузєв І.Г. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить відмовити в задоволенні позову з урахуванням позиції, викладеної у відзиві на позовну заяву. Процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 11-30 год. 11.06.2019. \~ \~ \~ \~11.06.2019 відкладено розгляд справи на 11-00 год. 09.08.2019, за клопотанням представника відповідача [PERSON] .С. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 09.08.2019 відкладено розгляд справи на 11-00 год. 04.09.2019, за клопотанням представника позивача Гузєва І.Г. про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні в Саксаганському районному суду міста Крвиого Рогу. \~ \~ \~ \~ Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. \~ \~ \~ \~ [PERSON] в проміжок часу з 23.02.1998 по 02.03.1999 працював механіком дільниці збагачувальної фабрики ПрАТ «ПівнГЗК», що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 36-43). Згідно п. 14 Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 15.02.2017, виписок із медичної карти та епікризів 11.01.2017 ДУ «Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини» встановлено наявність у позивача професійного захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої другої ст.), група В. ЛН-другого ступеня. (надалі ХОЗЛ) (а.с. 12-35). Медичним висновком ДУ «Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини» від 22.01.2019 [PERSON] . встановлено професійного захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень другої-третьої стадії (пиловий бронхіт другої-третьої ст., емфізема легень другої-третьої ст.), група С у поєднанні з персистуючою бронхіальною астмою, важкий перебіг, четверта ступінь. Легенева недостатність третього ступеня. Хронічне легеневе серце. НКпершої стадії. (а.с. 18-19). Відповідно до п. п. 12, 16, 17 Акту розслідування причиною виникнення хронічного професійного захворювання від 15.02.2017 та санітарно-гігієничною характеристикою умов праці, причиною професійного захворювання позивача є робота понад 33 роки 1 місяць на підприємствах, з них протягом 1 рік 7 місяців в умовах впливу на організм шкідливого фактору, показники якого перевищували гранично допустимий рівень, а саме: вміст пилу з вмістом вільного діоксину кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони в 3 рази перевищує ГДК (від 4,8 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3), загальна оцінка умов праці відноситься до 3 класу 2 ступеню шкідливості, в результаті порушення керівництвом ПрАТ «ПівнГЗК», (а.с. 10-14, 44- 49). Пунктом 16 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15.02.2017 також встановлено, що підставою для встановлення професійного характеру захворювання послужив профмаршрут: 31.07.1989-20.12.1993, 24.01.1994-23.02.1998 підземний гірничий майстер, шахта Першотравнева ВО «Кривбасруда»; 20.12.1993-24.01.1994 гірничий робітник, шахта Першотравнева ВО «Кривбасруда»; 23.02.1998-02.03.1999 механік дільниці збагачувальної фабрики ПАТ «ПівнГЗК»; 04.03.1999-28.12.1999, 28.01.2000-27.11.2000, 01.04.2006-17.08.2006 гірничий майстер ш. Гвардійська ПАТ «КЗРК»; 28.12.1999-28.01.2000 машиніст електровозу ш. Гвардійська ПАТ «КЗРК»; 27.11.2000-01.04.2006, 17.08.2006-28.10.2010 начальник (заступник) дільниці ш. Гвардійська ПАТ «КЗРК»; 02.11.2010-29.07.2011 гірничий майстер, ПП «Світекс»; 02.08.2011-29.11.2012 механік дільниці РУ №1 ТОВ «Кривбасремонт» (а.с. 12-17). Висновком МСЕК\~від 23.05.2017\~позивачу первинно\~встановлено 20%\~втрати професійної\~працездатності ХОЗЛ\~з переоглядом\~01.05.2018,при повторному огляді 04.04.2019 [PERSON] встановлено 45 % втрати професійної\~працездатності ХОЗЛта третю групу інвалідності, за висновком якого він потребує забезпечення лікарськими засобами та виробами медичного призначення (а.с. 8-9, 10-11). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу за відсутності учасників справи, які надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та на підставі наявних у суду матеріалів. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ч.3 ст.43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15 лютого 2017 року, як вказувалось раніше, підставою для встановлення професійного захворювання [PERSON] послужило те, що позивач пропрацював на протязі 1 року в умовах важкості праці внаслідок перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих виробничі факторів виробничого середовища та трудового процесу (а.с. 12-17). Також санітарно-гігієнічною характеристикою умов праці встановлено, що 1 рік позивач працював на ПрАТ «ПівнГЗК» (а.с.44-49). Виробничими факторами, що спричинили захворювання шкідливі, напружені умови праці, а саме умови праці в підземних умовах шахти «Ювілейна» підземним гірничим майстром, видуваючи наряди робітникам, забезпечував безпечну організацію робіт на дільниці у зміні. /При цьому внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавши місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування підпав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони. Крім того, встановлено, що підставою для встановлення професійного характеру захворювання послужив профмаршрут: 31.07.1989-20.12.1993, 24.01.1994-23.02.1998 підземний гірничий майстер, шахта Першотравнева ВО «Кривбасруда»; 20.12.1993-24.01.1994 гірничий робітник, шахта Першотравнева ВО «Кривбасруда»; 23.02.1998-02.03.1999 механік дільниці збагачувальної фабрики ПАТ «ПівнГЗК»; 04.03.1999-28.12.1999, 28.01.2000-27.11.2000, 01.04.2006-17.08.2006 гірничий майстер ш. Гвардійська ПАТ «КЗРК»; 28.12.1999-28.01.2000 машиніст електровозу ш. Гвардійська ПАТ «КЗРК»; 27.11.2000-01.04.2006, 17.08.2006-28.10.2010 начальник (заступник) дільниці ш. Гвардійська ПАТ «КЗРК»; 02.11.2010-29.07.2011 гірничий майстер, ПП «Світекс»; 02.08.2011-29.11.2012 механік дільниці РУ №1 ТОВ «Кривбасремонт», рекомендовано згідно п. 18 акту начальнику ш. Ювілейна ПрАТ «Євраз Суха Балка»: посилити контроль за дотриманням основних напрямків в організації технологічних процесів, фізіологічного обґрунтування при обладнанні робочих місць, підвищити контроль відповідальних осіб за забезпеченням та використанням працюючими ЗІЗ органів дихання та інших засобів індивідуального захисту та забезпечити нормативне провітрювання та систематичне застосування комплексу пилеподавлення на підземних робочих місцях дільниці № 16 ш. Ювілейна (а.с. 12-17). Згідно роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Так, суд враховує тривалість роботи позивача на ПрАТ «ПівнГЗК» в умовах впливу шкідливих факторів протягом 1 року, характер і тяжкість отриманих позивачем професійних захворювань, що порушує його нормальні життєві зв`язки та викликає фізичні і моральні страждання, ступінь втрати ним професійної працездатності 45 % та третю групу інвалідності, тривалість розладу його здоров`я, припинення трудової діяльності, періодичне лікування, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, врахувавши роз`яснення викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 щодо відшкодування розміру моральної шкоди, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути на користь позивача 10 000 грн. з ПрАТ «ПівнГЗК» у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що просить позивач завищеною. При цьому, суд зазначає, що підпунктами 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 та п. 18.1 ст. 18 Податкового кодексу України встановлено, що роботодавець - податковий агент зобов`язаний з доходів, що нараховуються (виплачуються) фізичній особі (платнику), нараховувати, утримувати та сплачувати до бюджету податок від імені та за рахунок коштів особи, якій виплачуються такі доходи. Згідно до пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платник податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Таким чином, відшкодування моральної шкоди, завданої в зв`язку із ушкодженням здоров`я та стійкою втратою працездатності, не є об`єктом оподаткування доходу платника податку. Крім того, суд не може взяти до уваги посилання представника відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» на те, що 1 рік роботи це не тривалий час, що в цей проміжок часу позивачу не завдана шкода здоров`ю, а тому може бути підставою для відмови в позові, оскільки судом оцінюються докази надані сторонами в їх сукупності. Так, суд оцінює не лише акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15 лютого 2017 року, а й санітарно-гігієнічну характеристику умов праці, згідно якої спостерігається професійний маршрут позивача, який має шкідливі умови праці на підприємстві відповідача, та робота на якому призвела до виникнення професійного захворювання у позивача. Також суд не приймає доводи ПрАТ «ПівнГЗК» щодо добровільного вибору позивачем умов праці, об`єктивний характер шкідливості умов його праці, суд до уваги не бере, так як вони не мають правового значення для вирішення спору. Згідно положення, закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». При визначенні розміру судового збору, який підлягає стягненню з відповідача, суд враховує позицію викладену у постанові Дніпровського апеляційного суду № 215/749/19 від 02.07.2019, та вважає необхідним, при задоволенні позову, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial