Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (надалі «Позивач», «ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі «Відповідач 1»), [PERSON] (надалі «Відповідач 1») про стягнення в солідарному порядку із [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № IFIVGA0000000004 від 21 серпня 2008 року у розмірі 35 687,62 доларів США. Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Зокрема, як зазначив представник Позивача, внаслідок неналежного виконання зобовязань, взятих за Кредитним договором № IFIVGA0000000004 від 21 серпня 2008 року, у [PERSON] перед банком утворилася заборгованість в сумі 35 687,62 доларів США, яка складається з: 29762,06 доларів США заборгованість за кредитом; 2790,89 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом; 710,34 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 11,88 доларів США штраф (фіксована частина); 1698,84 доларів США штраф (процентна складова), яка станом на час розгляду справи є непогашеною. Відповідач 1 [PERSON], в судовому засіданні наявність заборгованості за кредитним договором не заперечив, а також посилався на те, що неналежне виконання ним кредитних зобовязань перед Позивачем в іноземній валюті (доларах США) обумовлене насамперед не його виною, а обєктивними та незалежними від нього обставинами, зокрема, відсутністю в нього доходів в іноземній валюті та недостатністю доходів в національній валюті України, що зумовлене тяжким фінансово-економічним станом в Україні, різким знеціненням національної валюти та здорожчанням долара США на валютному ринку. Відповідач 2 [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином. В судовому засіданні, яке відбувалося 22 вересня 2015 року, просила розглядати справу без її участі. Проаналізувавши пояснення представника Позивача, Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 21 серпня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено Кредитний договір № IFIVGA0000000004 (надалі також «Кредитний договір»), відповідно до пункту 8.1 якого Банк зобовязався надати Позичальникові кредитні кошти на строк з 21.08.2008 р. по 21.08.2018 р. включно у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 57 724,79 дол. США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в Період оплати, винагорода за резервування ресурсів в розмірі 4,08% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу , згідно п. 7.2 даного Договору. Періодом сплати вважати період з 10 по 15 число кожного місяця. Згідно з пунктом 8.4 Кредитного договору при порушення Позичальником зобовязань із погашення Кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,15% від розміру простроченої заборгованості по кредиту за кожний день просрочки, але не менше 1 гривні. Як підтверджується матеріалами справи та визнано Відповідачем, Банк в повному обсязі виконав зобовязання, визначені в Кредитному договорі № IFIVGA0000000004 від 21 серпня 2008 року, надавши Позичальнику [PERSON] кредитні кошти, що підтверджується, зокрема, ордером-розпорядженням № 1 від 21 серпня 2008 року (а.с. 18). Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Згідно зі статтею 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. При цьому, відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як зазначив представник Позивача, незважаючи на взяті на себе за Кредитним Договором № IFIVGA0000000004 від 21 серпня 2008 року зобов'язання, Відповідач 1 не виконував їх належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком заборгованості за договором № IFIVGA0000000004 від 21 серпня 2008 рокустаном на 28.05.2015 року (а.с. 3-7). Доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за Кредитним договором Відповідачем 1 суду не надано, як і не надано доказів виконання зобовязань за вказаним договором належним чином, в повному обсязі та у встановлені строки. Відтак, відповідно до розрахунку заборгованості за договором № IFIVGA0000000004 від 21 серпня 2008 року станом на 28.05.2015 року (а.с. 3-7). заборгованість Відповідача 1 станом на час розгляду справи становить 35 687,62 доларів США, яка складається з: 29762,06 доларів США заборгованість за кредитом; 2790,89 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом; 710,34 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 11,88 доларів США штраф (фіксована частина); 1698,84 доларів США штраф (процентна складова). Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобовязання, визначеного Договором. Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (стаття 554 ЦК України). 21 серпня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» (Банк) та [PERSON] (Поручитель) укладено Договір поруки № IFIVGA0000000004/1 (надалі «Договір поруки»), відповідно до пунктів 1, 16 якого предметом цього договору є надання поруки Поручителем ([PERSON]І.) перед Кредитором (ПАТ КБ «Приватбанк») за виконання Позичальником ([PERSON]М.) зобовязань за Кредитним договором № IFIVGA0000000004 від 21 серпня 2008 року, укладеним між Банком та Позичальником. Строк, розмір кредиту, цілі, відсотки, розмір кредиту на сплату страхових платежів, винагороду за надання фінансового інструменту, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості, відсотки за дострокове погашення кредиту за цим Договором, зазначені у п. 16 цього Договору. Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (пункт 2 Договору поруки). Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищевказані положення закону та договорів, а також факт неналежного виконання [PERSON] зобовязань за Кредитному договору № IFIVGA0000000004 від 21 серпня 2008 року, Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення в солідарному порядку із [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № IFIVGA0000000004 від 21 серпня 2008 року у розмірі 35 687,62 доларів США, яка включає в себе, в тому числі, суму дострокового повернення кредиту. Відповідач 1 в судовому засіданні визнав наявність в нього суми заборгованості у розмірі 35 687,62 доларів США за Кредитним договором № IFIVGA0000000004 від 21 серпня 2008 року, а наявність такої заборгованості та неналежне виконання умов договору мотивував тяжким фінансовим станом. В той же час, Суд вважає за необхідне зазначити про те, що тяжкий фінансовий стан позичальника відповідно до вимог чинного законодавства України не є підставою для звільнення його від обовязку виконання кредитних зобовязань. Відтак, проаналізувавши матеріали справи, положення Кредитного договору № договором № IFIVGA0000000004 від 21 серпня 2008 року, враховуючи вимоги чинного законодавства України, Суд дійшов висновку про те, що вимоги Позивача про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за Кредитним договором № IFIVGA0000000004 від 21 серпня 2008 року у розмірі 35 687,62 доларів США є обґрунтованими та підлягають задоволенню , оскільки наявність такої заборгованості підтверджується належними доказами та визнається Відповідачем 1. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищезазначене, Суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь Позивача витрат по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 615, 1050, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1, 197 ЦПК України,

Outcome: approved