Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Стислий виклад позицій позивача та відповідача Виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до Немирівського районного суду з вказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Немирівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально - Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оспорювання батьківства, в якому просить виключити відомості про про батька дитини з актового запису за № 90 складеного 15.05.2019 року Немирівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 24 грудня 2013 року. На підставі рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 05 серпня 2019 року справа №140/837/19, провадження №2/140/492/19 шлюб їх шлюб було розірвано, рішення вступило в законну силу 04.09.2019 року. Від вказаного шлюбу у них є одна спільна дитина [PERSON] , [INFO] . [INFO] у позивачки народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Немирівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницької області, батьком якого записаний відповідач [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження дитини [PERSON] актовий запис про його народження № 90 складений 15 травня 2019 року. На момент народження другої дитини позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з колишнім чоловіком, відповідачем [PERSON] тому при реєстрації народження дитини [PERSON] був вписаний в актовий запис № 90 від 15 травня 2019 року як його батько на підставі ст. 133 Сімейного кодексу України де зазначається, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік- батьком дитини. [PERSON] припинила проживати однією сім`єю з чоловіком [PERSON] до отримання судового рішення про розірвання з ним шлюбу. З 2018 року [PERSON] стала проживати з чоловіком [PERSON] однією сім`єюі уних від цих стосунків народився син [PERSON] . [PERSON] є батьком сина [PERSON] за кровним спорідненням. Вказані обставини підтверджуються заявою від 29.02.2020 року [PERSON] про своє батьківство відносно сина [PERSON] , [INFO] , надане в матеріали позовної заяви для суду. За змістом заяви вбачається, що на момент реєстрації про народження сина [PERSON] його батьком був записаний [PERSON] , але він знав, що той не є його батьком. Між [PERSON] , який записаний за актовим записом № 90 від 15 травня 2019 року в народженні сина [PERSON] його батьком немає кровного споріднення, він не є його батьком. Вказані обставини підтверджуються заявою відповідача [PERSON] від 19.02.2020 року для матеріалів позовної заяви, за змістом заяви він не визнає себе батьком сина [PERSON] . Реєстрація народження дитини [PERSON] вже відбулася, тому зміни в актовому запису можуть бути внесені на підставі рішення суду, у відповідності до ст. 138 СК України, що також підтверджено відповіддю від 26.02.2020 року №111-20.11-38 Немирівського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). З метою досудового врегулювання даного спору позивач [PERSON] та її колишній чоловік [PERSON] , а також дійсний батько дитини [PERSON] зверталися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану, однак у внесенні змін до актового запису їм було відмовлено За таких обставин позивач [PERSON] була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Виклад позиції відповідачів. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо позову [PERSON] до суду не подавали, проте 19.02.2020 року [PERSON] подав до суду подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі (а.с.33 ) . Відповідач [PERSON] також подав до суду заяву у якій зазначив, що на момент реєстрації народження дитини [PERSON] запис про батька [PERSON] є невірним, так як він є рідним батьком дитини. (а.с.34) Виклад позиції третьої особи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, - Немирівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально - Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції не скористалася своїм право на подання до суду пояснень щодо позову [PERSON] не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі про відкриття провадження у справі від 18.03.2020 року. Представник третьої особи в підготовче судове засідання не прибув. До суду надійшла заява про розгляд справиу відсутність предсть представника третьої особи не заперечує проти задоволення позову. Заяви, клопотання позивача, відповідача, третьої особи. Від позивача [PERSON] , представника позивача адвоката Шеремет Г.А. заяв та клопотань пов`язаних із розглядом справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] подав заяву про про визнання заявлених позовних вимог, заперечень щодо позову [PERSON] (а.с.37). Від відповідача [PERSON] надійшла письмова заява про визнання позову(а.с.34) Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Немирівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області - Бугакова Ю.О. 07.04.2020 року надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує щодо задоволення позову (а.с.44). Процесуальні дії у справі Відповідно до ухвали судді від 18.03.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Немирівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, - про оспорювання батьківства, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.04.2020 року (а.с.40). В підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати, суд задовольнив клопотання третьої особи про розгляд справи у їх відсутності за участі позивача та його представника, а також відповідачів. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Шеремет Г.А. заявлені позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] позовні вимги визнали у повному обсязі, що підтверджується їх заявами. Суд встановив, що визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси відповідача та інших осіб, тому наявні підстави для прийняття судом визнання ними позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 24 грудня 2013 року. На підставі рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 05 серпня 2019 року справа №140/837/19, провадження №2/140/492/19 шлюб між нами було розірвано, рішення вступило в законну силу 04.09.2019 року.(а.с.9)Від вказаного шлюбу народилася спільна дитина [PERSON] , [INFO] . [INFO] у позивача народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Немирівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницької області, батьком якого записаний [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження дитини [PERSON] актовий запис про його народження №90 складений 15 травня 2019 року(а.с.12). На момент народження другої дитини позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з колишнім чоловіком відповідачем [PERSON] , тому при реєстрації народження дитини [PERSON] він був вписаний в актовий запис №90 від 15 травня 2019 року як його батько, що підтверджується листом Немирівськогорайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану (а.с.7). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленому судом факту відповідають сімейні правовідносини щодо прав батьків про визначення походження дитини та оспорювання батьківства, які регулюються Сімейним кодексом України, Цивільним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, Так, пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Таким чином, кожна особа може звернутися до суду із позовом про захист свого порушеного права, обравши один із передбачених ст.16 ЦК України способів захисту цивільного права, що відповідає специфіці виниклих правовідносин. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Відповідно до ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена в шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. На підставі ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як про батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 Сімейного Кодексу України. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України за №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Висновки суду Аналіз законодавства, доказів, встановлених обставин у їх сукупності переконує суд у тому, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Також, у суду склалася достатня переконаність у тому, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). ЄСПЛ, який має право роз`яснювати положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, зазначає, що право на справедливий розгляд справи передбачає дотримання принципу рівності сторін. Зокрема, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. Отже, суд констатує той факт, що позивачем надано суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які проаналізовані судом у їх сукупності та взаємозв`язку і дають підстави для висновку про задоволення позову. Враховуючи, що відповідачі позовні вимоги [PERSON] визнали повністю, то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні. Отже, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved