Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» подано позов про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 12948,52 дол. США, що еквівалентно 291744,03 грн., що виникла із договору кредиту № 434/022-Ф01 від 11.09.2008 року та яка складається з: заборгованості по кредиту в сумі 10707,66 дол. США, що еквівалентно 241254,96 грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 1885,15 дол. США, що еквівалентно 42474,53 грн. та пені за прострочення сплати відсотків в сумі 355,71 дол. США, що еквівалентно 8014,54 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 34, 51, 56). Подав до суду клопотання (вх. № 23083 від 07.07.2015 року; вх. № 35110 від 27.10.2015 року) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 35-36, 57-58). Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 33, 49) та розписка про наступний розгляд справи (а.с. 54). Причини неявки суду не повідомив. Подав до суду заперечення (вх. № 26521 від 07.08.2015 року), в яких зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню з наступних підстав. В лютому 2014 року відповідач втратив роботу і відповідно можливість проводити оплату за кредитним договором. Крім того, згідно з даними Національного банку України, курс долару США по відношенню до гривні вже становив 7,9930 за один долар США. вартість долару США в фінансових установах була ще вищою. В звязку з чим, [PERSON] звертався до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» з проханням знайти спільний вихід з даної ситуації, а саме: надати «кредитні канікули», провести реструктуризацію, знизити відсотки за користування кредитом або перерахувати залишок суми з доларів США в українську гривню по курсу Національного банку України на момент звернення відповідача. Проте, відповіді від позивача [PERSON] не отримав, а тому досудове врегулювання спору взагалі було відсутнє. Відповідач не відмовляється сплачувати даний кредит. Також відповідач вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з нього суми пені не підлягають задоволенню на підставі пункту 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України (а.с. 41-42). Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи належне повідомлення відповідача та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (правонаступник Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», а.с. 24-25) та [PERSON] укладено договір кредиту № 434/022-Ф01 від 11.09.2008 року, за п.п. 1.1., 1.2. якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 40000,00 дол. США на споживчі потреби, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15,00% річних, а відповідач зобов'язався повернути кредит до 10.09.2023 року, що узгоджено сторонами в п. 1.1.1. цього договору (а.с. 9-12). Згідно п. 2.4.1. вищевказаного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості за кредитом, у валюті кредиту за методом факт/360, де факт фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360 умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Пунктом 3.3.8. договору кредиту визначено, що позичальник зобовязується своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, зазначеному п. 1.1., 2.4. цього договору. У разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених п. 3.3.8. цього договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню) (п. 4.4. договору кредиту). Даний договір за своєю правовою природою є кредитним договором. Відповідно до вимог статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи, а саме: заявкою на видачу готівки № 299/авт. Від 12.09.2008 року (а.с. 8) та не заперечується відповідачем. Між тим, відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, повернення кредиту та відсотків за його користування в терміни, передбачені кредитним договором, внаслідок чого перед позивачем станом на 24.04.2015 року виникла заборгованість в розмірі 12592,81 дол. США, що еквівалентно 283729,49 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту в сумі 10707,66 дол. США, що еквівалентно 241254,96 грн. та заборгованості по сплаті відсотків в сумі 1885,15 дол. США, що еквівалентно 42474,53 грн. На даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України, встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 3.2.3 кредитного договору кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкцій у разі, зокрема: затримання позичальником сплати кредиту (частини кредиту) та/або процентів щонайменше ніж 30 календарних днів; перевищення сумою простроченої заборгованості суми кредиту більш як на 10 процентів, несплата позичальником в терміни, встановлені цим договором більше однієї виплати кредиту, яка перевищує 5 процентів загальної суми кредиту. Докази виконання відповідачем в повному обсязі прийнятих на себе зобов'язань за договором в матеріалах справи відсутні, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по кредиту в сумі 10707,66 дол. США, що еквівалентно 241254,96 грн. та заборгованості по сплаті відсотків в сумі 1885,15 дол. США, що еквівалентно 42474,53 грн., підлягають задоволенню. Позивач також заявив до стягнення з відповідача пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом в сумі 355,71 дол. США, що еквівалентно 8014,54 грн. Пунктом 4.1. кредитного договору визначено, що у разі прострочення позичальником строків сплати відсотків, визначених п.п. 2.4., 2.9. цього договору, комісій, передбачених умовами цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1., 3.2.3., 3.3.14. цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. У відповідності до приписів частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. В силу статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Враховуючи викладені норми, є обґрунтованими та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені за несвоєчасне погашення заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом в сумі 8014,54 грн., так-як будь-яких дій, направлених на погашення кредитної заборгованості відповідачем не вчинено. Щодо застосування строків позовної давності, за заявою відповідача, суд вважає за необхідне зазначити наступне. За статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, є безпідставним заперечення та заява про застосування строків позовної давності щодо заявленої вимоги про стягнення неустойки, так як період нарахування позивачем здійснено в межах строків позовної давності, а саме: за період з 23.04.2014 року по 26.03.2015 року (розрахунок пені за несвоєчасне погашення відсотків, а.с. 7). Крім того, статтею 551 Цивільного кодексу України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Проте, розмір неустойки заявлений позивачем складає 8014,54 грн., що зважаючи на розмір заборгованості за кредитом (тіло кредиту 10707,66 дол. США, що еквівалентно 241254,96 грн. та 1885,15 дол. США, що еквівалентно 42474,53 грн. несплачені відсотки), враховуючи поняття принципу забезпечення виконання зобов'язань та правові наслідки порушення зобов'язання боржником, не є значним перевищенням розміру збитків, які зазнає позивач тривалим невиконанням умов кредитного договору відповідачем. Наявність інших обставин, які мають істотне значення, що надає можливість суду зменшити розмір неустойки відповідачем не наведено. За таких обставин, з урахуванням загальних засад цивільного законодавства, зокрема пункту 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України в якому визначені принципи справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved