Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Позивач у липні 2021 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що рішенням Тростянецького районного суду від 11.02.2013 року з позивача на користь відповідачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частини його щомісячного доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. У подальшому наказом Тростянецького районного суду від 11.06.2021 року з позивача на утримання меншої доньки [PERSON] , [INFO] , було стягнуто на користь відповідачки [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач вважав, що при стягненні з нього аліментів судовим наказом на утримання доньки [PERSON] , не було враховано наявність у нього на утриманні старої доньки [PERSON] , яка як стверджує [PERSON] проживає з ним та перебуває на його утриманні. Також позивач посилався на те, що допомагає утримувати меншу доньку, придбавав протягом 2021 року подарунки, оплачував дитячий садок, оплачував лікування, коли вона хворіла, не уникає сплати аліментів. На цей час із заробітної плати позивача за двома судовими рішеннями стягується Ѕ її частина, що для нього є занадто великим розміром і на його думку це не відповідає законом, вважав, що на двох дітей з нього має стягуватись 1/3 частина його доходу. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, стягуваних із нього щомісячно, встановивши їх у загальному розмірі 1/3 частки, тобто у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) на утримання [PERSON] , [INFO] , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, та 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) на утримання [PERSON] , [INFO] , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стислий виклад позиції відповідачів Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, письмовий відзив на позов не подала. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Борика О.О. просили відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. Зокрема, у відзиві поданому адвокатом Борикою О.О. останній посилався на те, що твердження позивача про оплату витрат на відвідування донькою [PERSON] садочку та лікування не відповідають дійсності. Подарунки, які позивач придбавав добровільно до питання сплати аліментів жодним чином не відносяться. Посилання позивача на проживання старшої доньки [PERSON] з ним не є підставою для зменшення аліментів на утримання меншої доньки, оскільки [PERSON] має право звернутись з позовом до матері доньки [PERSON] про припинення стягнення з нього аліментів. Підставою для зменшення розміру аліментів є лише зміна сімейного та матеріального стану. Розмір відрахувань із зарплати позивача за двома судовими рішеннями не суперечить вимогам закону. Установлений законодавством розмір аліментів на двох дітей у виді однієї третини застосовуються у випадку присудження аліментів на дітей, які перебувають в одній родині разом з матір`ю і проживають окремо від батька. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою судді [PERSON] від 16 липня 2021 року відкрито провадження та справу призначено до підготовчого судового засідання, відмовлено у залученні третьою особою Відділу «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Борикою О.О. 09.08.2021 року надано відзив на позовну заяву. На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 04.10.2021, визначено новий склад суду в особі головуючого судді Щербаченко М. В. у зв`язку з звільненням з посади судді [PERSON] за її заявою про відставку. Ухвалою судді Щербаченко М.В. від 07.10.2021 року було прийнято позовну заяву до свого провадження. Ухвалою суду від 21.10.2021 було закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Також, [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 11.02.2013, яке набрало законної сили 22.03.2013 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , 2005 року народження, у розмірі ј частини його щомісячного доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Судовим наказом Тростянецького районного суду Сумської області від 11.06.2021 року за заявою [PERSON] з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно. Позивач працює у ПАТ «Сумихімпром», отримує заробітну плату, загальний розмір якої у 2020 році склав 171018,04 грн., а за січень-вересень 2021 року - 142398,62 грн. Крім того, позивач отримує дохід від передачі в оренду земельної ділянки ТОВ «Райз Північ», у 2020 році указаний дохід склав 22328,78 грн. З липня 2021 року із заробітної плати позивача утримується 50% для оплати аліментів, зокрема, із заробітної плати за липень 2021 року в сумі 15769, 18 грн. на користь відповідачок на утримання доньок позивача [PERSON] та [PERSON] утримано по 3173,55 коп. на кожну, із заробітної плати за серпень 2021 року в сумі 15518,45 грн. - по 3123,09 грн. на кожну, із заробітної плати за вересень 2021 року в сумі 20396,10 грн. - по 4104,72 грн. на кожну. Відповідачка [PERSON] працює провідником пасажирського вагона у ВП Сумська вагонна дільниця філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця», її дохід у виді заробітної плати за січень - вересень 2021 року склав 99416,51 грн. Крім спільної з позивачем доньки [PERSON] , відповідачка [PERSON] має двох синів - [PERSON] , [INFO] (віжомості про баттка вказано на підставі статті 135 СК України) та [PERSON] , [INFO] , який проживає з батьком. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Частиною третьою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до частини 1 статті 81 СК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України). Повертаючись до обставин цієї справи слід зазначити, що позивач як на підставу зменшення розміру аліментів на утримання двох доньок посилався на те, що при визначенні розміру аліментів на утримання меншої доньки [PERSON] не було ураховано перебування на його утриманні старшої доньки [PERSON] , а відрахування з його доходу 50 % суперечить закону. Проте, указані обставини виходячи з вимог статті 192 СК України не можуть бути визнані підставами для зменшення розміру аліментів. Народження [PERSON] , 2017 року народження не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів на утримання [PERSON] , 2005 року народження, без підтвердження значного погіршення майнового стану позивача. Визначений рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 11.02.2013, яке набрало законної сили 22.03.2013 року та судовим наказом Тростянецького районного суду Сумської області від 11.06.2021 року розмір аліментів, які стягуються з позивача відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення його неповнолітніх доньок. Розмір аліментів, які стягуються на двох неповнолітніх дітей позивача, не перевищує встановлений законом загальний розмір відрахувань (70 відсотків) із заробітної плати позивача, встановлений статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження», а тому ураховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, передбачених статтею 192 СК України, підстави зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача відсутні. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 194/629/17, 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20. У зв`язку з наведеним, позов [PERSON] слід залишити без задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed