Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Позивач звернулася в суд з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що після смерті батька відкрилась спадщина за заповітом. Вона, як дитина спадкодавця, є спадкоємцем першої черги та прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Позивач вже отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки та грошові вклади, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй відмовлено з підстав відсутності у спадкодавця необхідних правовстановлюючих документів. Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку визнати її право власності на спадкове майно. Стислий виклад заперечень відповідача. Представником виконавчого комітету Люблинецької селищної ради Ковельського району подано клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 04.02.2020 року. 05.02.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.02.2020 року. В підготовче засідання сторони не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Враховуючи визнання відповідачем позову суд відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України у підготовчому засіданні ухвал.' рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.04.2004 року виданим Старокошарівською сільською радою Ковельського району, Волинської області [PERSON] помер [INFO] . Згідно матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом . Позивач є дочкою померлого, зокрема факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON] , як між батьком та дочкою, підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] виданим 06.03.1955 року відділом реєстрації актів цивільного стану Турійського районного управління юстиції Волинської області. Позивач після укладення шлюбів змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 09.08.1982 року та свідоцтвом про укладення шлюбу від 22.09.1984 року. Позивач прийняла спадщину в порядку встановленому ст.1269 ЦК України, оскільки звернулася до нотаріуса із заявою про її прийняття 24.09.2004 року, тобто у встановлений законодавством шестимісячний строк з дня відкриття спадщищини. 19 листопада 2004 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області на ім`я позивача були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,51 га для ведення особистого підсобного господарства на території Старокошарівської сільської ради, земельну ділянку площею 2,98 га для ведення особистого підсобного господарства на території Старокошарівської сільської ради, земельну ділянку площею 0,86 га на території Старокошарівської сільської ради і призначена для ведення особистого підсобного господарства - 0,6 га, обслуговування житлового будинку - 0,25 га, гараж -0,01 га, майновий пай в КСП ім. Сагайдачного, грошові вклади у ВАТ «Державний ощадний банк України» та автомобіль марки ВАЗ-21063 1987 року випуску. Згідно з випискою з погосподарської книги № 3 села Нові Кошари за 2001-2005 роки житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами (рік побудови 1958) належав [PERSON] , який помер [INFO] . Довідкою Люблинецької селищної ради Ковельського району №325 від 23.12.2019 року, доводиться та обставина, що відповідно з записами в погосподарській книзі №3 за 2001-2005 роки села Нові Кошари Старокошарівської сільської ради Ковельського району, рахувалося господарство, головою якого був [PERSON] , який зареєстрований і постійно проживав в житловому будинку по [ADDRESS] з 1958 року і до дня смерті [INFO] і був виписаний в зв`язку з смертю. В даному будинку ніхто не зареєстрований і не проживає. Заповіт від імені померлого [PERSON] був посвідчений Старокошарівською сільською радою 17.07.2001 за реєстром №159. Технічний паспорт на нерухоме спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами позивачем [PERSON] станом на 20.01.2020 року виготовлений. 04 лютого 2020 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому засіданні відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори встановлено, що має місце спадкування за заповітом. Позивач прийняла спадщину в порядку визначеному ст.1269 ЦК України. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд переконався, що спадкодавець правомірно набула право власності на спірний житловий будинок, тому це майно входить до складу спадкової маси. Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача, як спадкоємця права на це спадкове майно. В силу ч.5 ст.1268 ЦК спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про нотаріат» та п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб, передбачений ст.16 ЦК України - шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування. За клопотанням позивача [PERSON] залишити за останньою судовий збір.

Outcome: approved