Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Представник позивачки [PERSON] - адвокат Косендюк Я.А. подав до суду позовну заяву до Радехівської міської ради Львівської області (відповідач), третя особа: [PERSON] , у якій просить: встановити факт постійного проживання - [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто смерті останнього [INFO] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] право власності на 1/2 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивачки покликається на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті останнього залишилося спадкове майно, яке складається з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавець залишив особисте розпорядження, яким заповів 1/2 квартири [PERSON] . Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину є позивачка, яка проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з тим, що вона пропустила строк у шість місяців для прийняття спадщини. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У підготовче судове засідання сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Заяви та клопотання учасників справи Представник позивачки подав на розгляд суду заяву про розгляд справи у відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд їх задовольнити (а.с.46). Відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, проти задоволення позову не заперечує (а.с.47). Третя особа скерувала на адресу суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, наслідки визнання позову їй відомі, просить судове засідання провадити без її участі(а.с.45). Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 1, 3 статті 211, частини 1 статті 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Процесуальні дії суду у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 19.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено до відкритого підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.39-40). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 21.04.1961 та серії [NUMBER] від 16.06.1967(а.с.17, 18). 18.07.1987 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] про що зроблено запис №43 та видано свідоцтво про укладення шлюбу від 18.07.1987(а.с.16). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.12.2011, спадкоємцем майна [PERSON] є її син [PERSON] . Спадкове майно на яке видано свідоцтво, складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] (а.с.7). Власником 1/2 квартири [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №32695161 від 27.12.2011(а.с.8). Відповідно до заповіту, складеного 05.01.2012, [PERSON] заповів належну йому на праві приватної власності 1/2 частини квартири [ADDRESS] - [PERSON] , 1974р.н, що підтверджується завітом, зареєстрованим в реєстрі та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі(а.с.9, 10). Відповідно до договору дарування 1/2 (однієї другої) частини квартири від 05.01.2011, [PERSON] подарував, а громадянка [PERSON] прийняла у дар 1/2 частини квартири [ADDRESS] (а.с.11). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] у м. Радехів Львівської області(а.с.6). Довідкою виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області від 29.06.2021 встановлено, що гр. [PERSON] , який помер [INFO] , проживав за адресою в [ADDRESS] , разом з сестрою [PERSON] (а.с.12). Відповідно до технічного паспорта від 10.02.2012 за адресою: [ADDRESS] загальною площею 52,9 кв.м (а.с.13-15). Листом Радехівської ДНК Львівської області від 10.02.2021 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її брата, [PERSON] , оскільки вона вважається такою, що не прийняла спадщину, адже протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подала заяви про прийняття спадщини(а.с.33). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на спадкування і неможливістю реалізації цього права через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту. Водночас, нормою частини 2 цієї статті ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Норми статей 293 та 294 ЦПК України, визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення та визначають обсяг суб`єктивних прав і юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах. Окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм процесуального закону, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі - Постанова Пленуму ВСУ). Так, у пункті 1 Постанови Пленуму ВСУ звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 16 постанови звернуто увагу на те, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію. Спірні правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] регулюються нормами ЦК України. Так, відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини 4 статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Приписами частини 2 статті 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно з положеннями частиною 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] помер [INFO] у м. Радехів Львівської області. На час відкриття спадщини [PERSON] проживав за адресою в [ADDRESS] , разом з сестрою [PERSON] . Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Водночас, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт постійного проживання позивачки [PERSON] разом з братом [PERSON] на час смерті останньої повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами (письмовими доказами), які відповідають критеріям належності і допустимості, у своїй сукупності є достатніми та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Таким чином, суд доходить обґрунтованого переконання про наявність достатніх підстав вважати доведеність факту постійного спільного проживання позивачки разом з братом [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] . Встановлення зазначеного факту породжує для позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в одержанні нею у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після смерті брата [PERSON] . Також, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] є власником 1/2 квартири [ADDRESS] . Суд зауважує, що [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем [PERSON] і не заявляла відмови від спадщини. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право на 1/2 частини квартири) не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом. З огляду на обґрунтованість та підставність заявлених вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1261-1265, 1268, 1270 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved