Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13.01.2021 року частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/2 частку за кожним квартири [ADDRESS] , загальною площею 91,60 кв.м. у тому числі житловою площею 54,70 кв.м.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 7882,50 грн. 16.01.2021 року представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про стягнення з позивача на користь відповідача понесенні останнім судові витрати у зв`язку з розглядом вище вказаної справи судом. Зазначав, що на виконання умов договору про надання юридичної допомоги №210/20 від 04.12.2020 року відповідач поніс витрати у зв`язку з наданою йому юридичною допомогою в сумі 9012,20 грн., що підтверджується звітом (актом) про надані послуги з детальним описом виконаних адвокатом робіт та оригіналами квитанцій до касових ордерів, які додаються до даного клопотання. У відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Про намір подати вказане клопотання представник відповідача заявляв в судовому засіданні до закінчення судових дебатів та відповідне клопотання надійшло до суду у встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Міцней В.Ф. просив відповідне клопотання задовольнити з підстав зазначених у ньому. Представник позивача в цілому не заперечував проти стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на правову допомогу, не заявляв клопотання про зменшення таких витрат. Натомість поставив під сумнів обґрунтованість зазначеної у звіті про наданні послуги кількості витраченого часу адвокатом на підготовку відзиву та як наслідок вартість відповідної адвокатської послуги. Сторони в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили. За змістом ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Судом встановлено, що 04.12.2020 року між відповідачем та АО «Поляк і Партнери» було укладено договір про надання юридичної (правничої) допомоги №210/20 (а/с 98, 156). Згідно ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Так, одночасно з поданням відзиву представник відповідача подав попередній орієнтовний розрахунок судових витрат в якому вказав орієнтовну вартість витрат на правову допомогу в сумі 11335,20 грн. (а/с 95). У відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У відповідності до вимог ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. ЄСПЛ у рішенні від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим, а у рішенні від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» звернув увагу на те, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Дослідивши матеріали справи в сукупності із наданими представником відповідача доказами, а саме: копією договору №210/20 від 04.12.2020 року про надання юридичної (правничої) допомоги, звітом (актом) про надання послуги у зв`язку із розглядом справи №725/4505/20 від 13.01.2021 року, квитанціями до прибуткового касового ордеру № 04/20/12 від 04.12.2020 року, №14/21/01 від 14.01.2021 року, № 15/21/01 від 15.01.2021 року, суд приходить до висновку, що позивач дійсно поніс витрати на правову допомогу в розмірі 9012,20 грн., розмір яких є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціною позову та складністю справи. При цьому, представником позивача належними та допустимими доказами не спростостовано кількість витраченого адвокатом часу на написання відзиву та як наслідок вартість такої адвокатської послуги, у зв`язку з чим суд вважає витрачений адвокатом час на виконання відповідних робіт обґрунтованим. З урахуванням вище наведеного, вимог ст. 141 ЦПК України, позиції представника позивача в судовому засіданні щодо визнання права відповідача на компенсацію понесених ним витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені останнім витрати на правову допомогу в сумі 9012,20 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved