Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» звернулося до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON], у якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 014/ZB00Y1/3/001 «Споживчий кредит «Оптимальний плюс» від 22 січня 2013 року в розмірі 5764,23 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позову зазначається, що 22.01.2013 року між ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником прав і обов'язків якого є ПАТ «ФІДОБАНК», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/ZB00Y1/3/001 «Споживчий кредит «Оптимальний плюс», за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 5000,00 грн. за строком користування 36 місяців, зі сплатою 0,001 % річних, та зі сплатою щомісячної комісії 2 % від суми кредиту та з методом погашення ануїтет. Кредитні кошти були перераховані позичальникові на поточний рахунок [NUMBER] відкритий у кредитора та кредитні кошти були використані відповідачем. Відповідач отримавши та використавши кредит належним чином своїх обов'язків за договором не виконував не здійснював погашення боргу, сплату процентів та інших обумовлених договором платежів, в результаті чого станом на 23.04.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 5764,23 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, завчасно сповістив про можливість розгляду і вирішення справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надав, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 13.01.2013 року відповідач звернуся до ПАТ «Ерсте Банк» із заявою-анкетою про видачу кредиту. 22.01.2013 року між ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником прав і обов'язків якого є ПАТ «ФІДОБАНК» згідно з (п. 1.1. статуту), та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/ZB00Y1/3/001 «Споживчий кредит «Оптимальний плюс», за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 5000,00 грн., зі строком користування 36 місяців, та зі сплатою 0,001 % річних за користування коштами. Договором також передбачено обов'язок відповідача сплачувати щомісячну комісію в розмірі 2 % від суми кредиту (п.п. 1.1 - 1.3 договору). Позичальник був ознайомлений з правилами надання та обслуговування кредиту згідно з кредитного договору № 014/ZB00Y1/3/001, що засвідчив своїм підписом. Порядок погашення кредиту між сторонами був також погоджений затвердженим графіком, який є невід'ємною частиною кредитного договору. Кредитні кошти були перераховані позичальникові на поточний рахунок [NUMBER] відкритий у кредитора відповідно до умов кредитного договору (п. 1.3), що підтверджується випискою по банківському рахунку [NUMBER]. Відповідач отримавши кредит належним чином своїх обов'язків за договором не виконував, в порядку визначеному п. 1.4 кредитного договору не здійснював погашення боргу, сплату процентів та інших обумовлених договором платежів, в результаті чого станом на 23.04.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 5764,23 грн., з яких: 1209,50 грн. прострочені комісії, 2972,90 грн. - залишок строкової заборгованості, 1486,54 грн. - борг за несплаченою частиною кредиту, 95,29 грн. - прострочені нараховані відсотки. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком, який було перевірено у судовому засіданні. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13.01.2015 року в порядку ст. 37 ЦПК України було залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВЕРАЖ» (і.к. 39115791), яке згідно з умовами договору відступлення прав вимоги № 1 від 28 серпня 2014 року, долученого до матеріалів справи у копії, набуло статусу нового кредитора з правом вимоги грошового боргу за кредитним договором № 014/ZB00Y1/3/001 від відповідача. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язань за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем, які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що ним не заперечувалось та не спростовано. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, чим прострочив виконання згідно ст. 612 ЦК України, у зв'язку з чим виникла заборгованість, суд за встановлених обставин, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача підтвердженої розрахунком суми заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved