Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача До Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] , із [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років (з жовтня 1994 року до часу відкриття спадщини - [INFO] ). В обґрунтування позову позивач зазначає, що з жовтня 1994 року вона почала проживати разом однією сім`єю з [PERSON] , як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. В жовтні 2000 року подружжям було придбано будинок по [ADDRESS] . Будинок був оформлений на чоловіка, але в ньому вони проживали разом та вели спільне господарство. З листопада 2016 року разом переїхали до будинку позивача, який вона успадкувала після смерті батьків за адресою [ADDRESS] . [PERSON] також проживав без реєстрації за вказаною адресою. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті була заведена спадкова справа №78/2019 нотаріусом Ватутінського нотаріального округу Побіянською Н.Б. 03.10.2019 року позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус роз`яснила їй, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом їй необхідно надати документи, що підтверджують родинні стосунки із спадкодавцем. Встановлення даного факту позивачу необхідно для прийняття спадщини після смерті чоловіка. Представник відповідачів адвокат Плівак Л.М. подала через канцелярію суду відзив на позов, відповідно до якого проти задоволення позову заперечує. Вказує, що позивачем не додано жодного доказу, який би свідчив про спільне проживання та ведення спільного господарства з покійним [PERSON] .. Також, твердження позивача щодо придбання спільного будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] не відповідають дійсності в зв`язку з тим, що вказаний будинок належав матері померлого [PERSON] , яка 20.10.2000 року передала його в дар синові [PERSON] . Крім того, приблизно з 2000 по 2010 роки позивач перебувала у Російській Федерації, а тому не могла спільно проживати та вести спільне господарство з [PERSON] . У померлого тривалий час у період з 2001 по 2009 роки були стосунки з [PERSON] , з якою останній проживав у своєму будинку по [ADDRESS] . Визнає, що покійний [PERSON] періодично ночував в будинку [PERSON] в с. Стецівка, між ними були певні стосунки, проте вони не були сімейними. Крім того, оскільки позивач була найманим працівником покійного [PERSON] , в ті дні коли він ночував в її будинку вони дійсно їздили на роботу. Проте весь бізнес належав одноособово покійному [PERSON] , він є засновником та кінцевим бенефіціаром ФГ «Хуторяночка», матеріальну базу для створення бізнесу йому надав брат [PERSON] . Також, просить суд врахувати, що покійний [PERSON] останні пів року до своєї смерті проживав у матері [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Крім того, приблизно за сім місяців до смерті [PERSON] почав зустрічатися з [PERSON] . Отже, достеменно відомо, що за період з 1994 року по день смерті у покійного були стосунки з різними жінками, однак всі ці стосунки не містили в собі сукупність ознак характерних для сім`ї. В судовому засіданні 09.11.2020р. позивачка [PERSON] пояснила, що вона проживала з [PERSON] з 1994 року спочатку у гуртожитку, потім на орендованій квартирі, а пізніше з 2000 року у належному останньому житловому будинку по [ADDRESS] . Пізніше в 2002 році вони розійшлися та спільно не проживали. У період з середини 2002 р по кінець травня 2010р. вона перебувала у м. Москва. Після повернення вони знову проживали разом у м. Ватутіне, а потім у с. Стецівка до дня смерті останнього. Спільно заробляли, оскільки разом працювали, спільно витрачали кошти, вели спільне господарство. Представник відповідачів в судовому засіданні пояснила, що покійний [PERSON] жив з [PERSON] , а останні 7 місяців до дня смерті проживав у своєї матері, а з позивачкою просто мав тимчасові стосунки, іноді ночував. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Гончаренко Т.В.) від 25.05.2020 року задоволено заявлений самовідвід головуючого по справі судді Гончаренко Т.В. Справу передано до канцелярії Звенигородського районного суду Черкаської області для визначення іншого судді в порядку, встановленому ст.33 ЦПК України. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.07.2020 року ( Сакун Д.І. ) позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 04.09.2020 року ( Сакун Д.І. ) прийнято справу до свого провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 08.10.2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Також, задоволено клопотання позивача та представника відповідачів про виклик свідків та клопотання представника відповідачів про витребування доказів. 09.11.2020 року позивачем подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. В судовому засіданні 09.11.2020 були допитані свідки: [PERSON] , який в судовому засіданні пояснив, що позивачка є його тіткою і вона дійсно проживала однією сім`єю з [PERSON] на протязі багатьох років, вели спільне господарство, мали спільне майно. Вони жили і у м. Ватутіне і в с. Стецівка. Він неодноразово приходив до них у гості, оскільки був другом їхньої родини. Померлий дійсно кілька років жив з іншою жінкою, проте це було в період перебування позивачки в РФ. На день смерті жив з позивачкою в с. Стецівка, вони зустрічалися майже щотижня, тому про його сімейні стосунки з позивачкою він добре обізнаний. Вони також працювали разом. Останні півроку до смерті вони точно мешкали в с. Стецівка і вели спільне господарство. [PERSON] , яка в судовому засіданні пояснила, що знайома з позивачкою та [PERSON] з 2014 року, познайомилася з ними по роботі, оскільки вела їхню бухгалтерію. При цьому [PERSON] відрекомендував позивачку як свою дружину. Проживали вони разом у с. Стецівка де і відбулося поховання останнього. Позивачка і на даний час продовжує керівництво його фермерським господарством та сплачує податки. [PERSON] , який в судовому засіданні пояснив, що він проживає в с. Боровикове, де працювали позивачка з покійним. В селі всім було відомо, що вони є чоловіком і дружиною, вони були постійно разом і все робили разом, приїжджали разом на роботу і з роботи. [PERSON] , яка в судовому засіданні пояснила, що проживає в с. Стецівка і є сусідкою позивачки та покійного [PERSON] . Вони проживали однією родиною, дуже дружно, вели спільне господарство, тримали свійських тварин. [PERSON] виховував сина позивачки, хоча той був йому не рідним. Свідок неодноразово була у них в гостях, бачила їх дуже часто, оскільки мешкає через дорогу. В день смерті вранці бачила як [PERSON] виїжджав з будинку. [PERSON] , яка в судовому засіданні пояснила, що проживає в с. Стецівка і є сусідкою позивачки та покійного [PERSON] . Вони проживали однією родиною, вели спільне господарство, саджали город, разом їздили на роботу. Свідок неодноразово була у них в гостях, в т.ч на святах, бачила їх дуже часто, оскільки мешкає через дорогу. В день смерті вранці бачила як [PERSON] виїжджав з будинку. [PERSON] , який в судовому засіданні пояснив, що він проживає в м. Ватутіне та знав покійного [PERSON] та позивачку. Вони проживали разом з 2011 по 2014р. і хотіли створити сім`ю, проте між ними постійно виникали сварки. Тому [PERSON] більшу частину часу проживав у матері в м. Ватутіне. Позивачка працювала у [PERSON] як найманий працівник. Після нового 2019 року [PERSON] повідомив йому, що має іншу жінку. Свідок неодноразово бачив, що [PERSON] ночував на роботі. Від допиту решти свідків сторони відмовились, заявивши про це відповідні клопотання. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, встановив наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.06.2019 року, виданого Ватутінським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області, актовий запис №141, [PERSON] помер [INFO] .(а.с.8). Згідно довідки №1023 від 23.07.2019 року виданої виконавчим комітетом Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав без реєстрації по день смерті [INFO] за адресою [ADDRESS] (а.с.9). З копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку по [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] була зареєстрована у вказаному будинку з 12.03.2011 по 15.11.2016рр. (а.с.11). Аналогічна інформація міститься у довідці виданої виконавчим комітетом Ватутінської міської ради Черкаської області від 04.12.2019 року №2160/20-08 (а.с.15). 20.10.2000 року [PERSON] отримав у дар від [PERSON] будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.12). 04.10.2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Ватутінського міського нотаріального округу Побіянської Н.Б. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.13) Відповідно до роз`яснень наданих приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянської Н.Б. вбачається, що [PERSON] необхідно надати документи, які підтверджують родинні відносини з спадкодавцем [PERSON] (а.с.14) Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28.07.2020 року приватного нотаріуса Ватутінського міського нотаріального округу Побіянської Н.Б. [PERSON] , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] (а.с.64) З акту депутата Ватутінської міської ради Черкаської області Бабюка В.А., який складений в присутності сусідів [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що [PERSON] останні пів року до своєї смерті проживав разом з матірю [PERSON] (а.с.76). З інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби, яка надана на запит суду, вбачається, що [PERSON] 01.03.2018 виїжджала з України до Риму та повернулася 06.03.2018 року, 07.04.2018 виїжджала з України до Польщі та повернулася 07.04.2016 року (а.с.108). Також позивачем надано копії квитанцій про повернення боргу по кредиту [PERSON] та копії квитанцій про оплату орендної плати за землю по ФГ «Хуторяночка» (а.с.112-118). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. За приписами частини 2статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо. Згідно із частинами 1, 2статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. За приписами частини 2статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо. Згідно із частинами 1, 2статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Згідно зі ст.77ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно зі ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Показами свідків та іншими письмовими доказами, в т. ч. даними домової книги, підтверджується факт спільного проживання однією родиною позивачки з [PERSON] , ведення ними спільного господарства з 2000 року по день смерті. З вказаного періоду суд виключає період з 2002 року по травень 2010 року, оскільки позивачкою в судовому засіданні підтверджено, що в даний час вони не проживали разом, оскільки вона проживала у м. Москва. Період спільного проживання до 2000 року суд вважає також не підтвердженим жодними доказами. Метою заявниці при зверненні до суду із цією заявою є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого стягнення сплачених нею коштів по борговим розпискам померлого. Акт депутата Ватутінської міської ради Черкаської області Бабюка В.А., відповідно до якого [PERSON] останні пів року до своєї смерті проживав разом з матірю [PERSON] суд не вважає переконливим доказом, оскільки він складений зі слів свідків, які не були допитані в судовому засіданні та вказані в ньому відомості підтверджуються показами свідків, допитаних судом. Посилання представника відповідачів про проживання покійного [PERSON] з іншими жінками не знайшло свого підтвердження при розгляді справи, оскільки не було підтверджено жодними доказами. Інші доводи сторін не спростовують висновків суду. Відтак позов підлягає до часткового задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами. Вимоги про стягнення судових витрат позивачкою не заявлено. На підставі викладеного та ст. ст. 3, 21, 36 СК України,

Outcome: partial