Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07 грудня 2016 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у місті Вінниці про відшкодування матеріальної шкоди, відмовлено. Однак, при ухваленні даного рішення, судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Про вказане, також, звернув увагу суд апеляційної інстанції в своїй ухвалі від 29 грудня 2016 року, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційної скаргою [PERSON], повернувши цивільну справу до суду першої інстанції для усунення даних недоліків, зазначивши, що при поданні позовної заяви позивачем не сплачено судовий збір, при цьому обґрунтування його не сплати відсутнє. Згідно Закону України «Про судовий збір» позивач від такої сплати не звільнена. В судовому засіданні позивач [PERSON] зазначила, що її доходи не дозволяють оплатити судовий збір, оскільки розмір її пенсії є невеликий, приблизно 1\~100 грн. Також зазначила, що пільги щодо сплати судового збору, встановлених статтею 5 Закону України «Про судовий збір», в неї відсутні. Представник відповідача [PERSON] дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» - [PERSON] та представник Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у місті Вінниці - [PERSON] при ухваленні додаткового рішення поклались на думку суду. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступного висновку. При поданні позовної заяви позивачем не сплачено судовий збір при цьому обґрунтування його не сплати відсутнє. Згідно із статтею 5 Закону України «Про судовий збір», позивач від такої сплати не звільнена. Визначаючись із розміром судового збору, який підлягав сплаті позивачем при зверненні до суду із даним позовом, суд виходив з наступного. Ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, а у позовах про безстрокові або довічні платежі і видачі - сукупністю платежів або видач за три роки, у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог (пункти 1, 5, 10 частини 1 статті 80 ЦПК України). [PERSON], звертаючись з позовом до суду, просила суд стягнути з [PERSON] дирекції українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» на її користь матеріальне відшкодування у вигляді одноразової виплати у сумі 500\~000 грн. та щомісячної виплати довічно в розмірі трьох мінімальних зарплат. Таким чином, [PERSON] було заявлено дві майнові вимоги: 1) 500\~000 грн. та 2) довічна щомісячна виплата в розмірі трьох мінімальних зарплат. При цьому, суд визначаючись із ціною позову другої вимоги, виходив із того, що розмір мінімальної заробітної плати, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» станом на день предявлення позову становить 1\~450 грн., і враховуючи положення статті 80 ЦПК України щодо визначення ціни позову про безстрокові платежі, розмір сукупних платежів за три роки становить 156\~600 грн. Отже, загальна сума всіх вимог становить 656\~600 грн., що і являється ціною позову, з якої слід обраховувати судовий збір. Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакцій чинній на час звернення позивача до суду 27 вересня 2016 року), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка поданафізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Таким чином, розмір судового збору, який підлягав сплаті позивачем при зверненні до суду з даною позовної заявою, враховуючи ціну позову, становить 6\~566 грн. Відповідно до ч.ч. 1 та 3 статті 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати. Враховуючи матеріальний стан позивача, а також те, що остання втратила професійну працездатність на 25 %, що підтверджується відповідною довідкою МСЕК (а.с. 26), суд вважає за необхідне зменшити розмір судового збору, який підлягав сплаті позивачем [PERSON] при зверненні до суду із позовом з 6 566 грн. до 2 000 грн. та відповідно до статті 88 ЦПК України, у звязку із відмовою в задоволенні позову, стягнути з [PERSON] на користь держави зменшений судом розмір судового збору. Відповідно до п. 4 частини 1 статті 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved