Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог є Вижницька державна нотаріальна контора Чернівецької області. Просить визначити йому, додатковий строк для подання заяви до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Мицкан Ж.І. про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті його батька - [PERSON] , який помер [INFO] терміном в три місяці. Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним. [INFO] помер його батько, [PERSON] , який проживав та був зареєстрований за місцем постійного проживання у [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,1569 га., що розташована на території Черешенської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, кадастровий номер 7320585500:01:001:0166, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] який помер, [INFO] . Його брат [PERSON] , звернувся до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Проте, у результаті вчинення нотаріальних дій, виявилося, що існує ще заповіт, яким його батько заповів належну йому на праві власності земельну ділянку площею 1,1569 га, що розташована на території Черешенської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, кадастровий номер 7320585500:01:001:0166, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] який помер, [INFO] . Тобто, за життя 08.12.2010 року померлим було залишено на його ім`я заповіт та у встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся з заявою про прийняття спадщини після батька, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту. Про існування заповіту він дізнався від свого брата 26 листопада 2019 року. На час відкриття спадщини він не проживав із спадкодавцем, про наявність заповіту складеного на його користь дізнався поза межами строку від свого рідного брата, передбаченого частиною першою статті 1270 ЦК України, такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Він звернувся до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Мицкан Ж. із заявою про прийняття ним вказаної спадщини за заповітом після смерті батька. Проте, державний нотаріус Вижницької державної нотаріальної контори Мицкан Ж.І. своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №774/02-31 від 27.11.2019 року відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається із земельної ділянки загальною площею 1,1569 га, яка розташована на території Черешенської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, у зв`язку із тим, що він протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, і вважається таким, що не прийняв спадщину. Таким чином, враховуючи викладене, вважає, що його необізнаність про існування заповіту є поважною причиною, у зв`язку з чим звертається до суду з даним позовом. Заяви (клопотання) учасників справи. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. В судове засідання третя особа державний нотаріус Вижницької державної нотаріальної контори Мицкан Ж.І. не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від третьої особи державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Мицкан Ж.І. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню в повному об`ємі. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, Серія [NUMBER] , повторно виданого 15.02.2019 року Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецької області, актовий запис №13. Факт родинних відносин, як батька та сина між позивачем [PERSON] та померлим [INFO] підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 21.10.1968 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 1,1569 га., що розташована на території Черешенської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, кадастровий номер 7320585500:01:001:0166, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №048927 від 23.10.2003 року, який виданий Вижницькою райдержадміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №139. На підтвердження позивачем [PERSON] позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , надано наступні докази: Копія заповіту, посвідченого 08.12.2010 року секретарем виконавчого комітету Черешенської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, зареєстровано в реєстрі за №102 з даних якого вбачається, що [PERSON] належну йому на праві власності земельну ділянку площею 1,1569 га, у межах згідно з планом розташованої на території Черешенської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЧВ №048927, виданого Вижницькою РДА, 23.10.2003 року, заповіла сину - [PERSON] , [INFO] . Довідка Вижницької міської ради №1804 від 13.11.2019 року з даних якої вбачається, що [PERSON] постійно проживав і перебував на реєстраційному обліку за місцем проживання в [ADDRESS] , з 1966 року по [INFO] , тобто по день смерті. На день смерті [PERSON] разом з ним в одному будинку зареєстровані і проживали [PERSON] - дружина, [PERSON] - син. Спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON] - дружина, [PERSON] , [PERSON] - сини. Спадкоємців за заповітом немає. Копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №774/02-31 від 27.11.2019 року з даних якої вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON] , оскільки вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові так, як він не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. При зверненні з даним позовом до суду позивач посилається на загальні вимоги закону щодо порядку визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою ( частина третя статті 46 цього кодексу). Отже, часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] . Статтею 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» надано роз`яснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до п.2 Листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/4-13Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно до висновку ВСУ, викладеного у постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18 визначено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надаючи оцінку наданим позивачем та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам на підтвердження позовної вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судом встановлено, що: позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживав, відповідно до вимог ст.1269 ч.1 ЦК України мав право в установлений ст.1270 ч.1 ЦК України шестимісячний строк з часу відкриття спадщини звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини; позивач [PERSON] , подав до суду позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] зазначив, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини є його необізнаність про наявність заповіту посвідченого 08.12.2010 року секретарем виконавчого комітету Черешенської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, зареєстровано в реєстрі за №102. Суд вважає об`єктивними та суттєвими обставини зазначені позивачем [PERSON] , вважає за необхідне встановити додатковий строк позивачу [PERSON] для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . На підставі викладеного позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав. На підставі ст.ст.1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved