Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та просить стягнути 18 488,33 грн. заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09.03.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк та [PERSON] був укладений кредитний договір № 280/1017-КУ8-КС2, згідно умов якого банк надав відповідачеві кредит на суму 3 514,00 грн. зі сплатою 27 % річних з порядком погашення основної суми заборгованості згідно графіку визначеного п.1.2 договору до 04.03.2007 року. Кредит надавався відповідачеві на придбання товарів. ПАТ Укрсоцбанк є правонаступником за всіма правами і обов'язками Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 3 514,00 грн.. Відповідно до п.4.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником термінів сплати відсотків, а також прострочення строків повернення кредиту, відповідач сплачує банку пеню в розмірі 10 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, але подвійної ставки НБУ, що діє у цей період. Однак, відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконує та станом на 24.07.2015 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 18 488,33 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 2 928,34 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 7 477,42 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 1 198,91 грн.; пеня за порушення терміну погашення відсотків 2 557,80 грн.; розмір інфляційних витрат за кредитом 1 382,18 грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками 2 943,68 грн.. Просить стягнути з відповідача на користь позивача 18 488,33 грн. заборгованості по кредитному договору та 243,60 грн. понесених судових витрат. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.48-49). Відповідач у судове засідання не з'явилася. У відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України повідомлялася про розгляд справи через оголошення у пресі (а.с.40-46, 50), а також за останнім відомим місцем проживання. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідачів та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі. Так, 09.03.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк та [PERSON] був укладений договір кредиту №280/1017-КУ8-КС2, відповідно до умов якого банк надав відповідачеві грошові кошти на суму 3 514,00 грн. зі сплатою 27 % річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 04.03.2007 року (а.с. 8-9). Відповідно до статуту ПАТ Укрсоцбанк є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк(а.с.13-14). Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач порушила зобов'язання за кредитним договором № 280/1017-КУ8-КС2, від 09.03.2006 року та своєчасно не сплачувала кредит та відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 24.07.2015 року утворилась заборгованість перед банком, у розмірі 18 488,33 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 2 928,34 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 7 477,42 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 1 198,91 грн.; пеня за порушення терміну погашення відсотків 2 557,80 грн.; розмір інфляційних витрат за кредитом 1 382,18 грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками 2 943,68 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.5-6). 08.08.2006 року на адресу відповідача направлено лист-претензію про погашення існуючої заборгованості (а.с.10). Таким чином, в межах заявлених позовних вимог суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 18 488,33 грн. підлягає задоволенню. Оскільки згідно п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача, відповідач у судове засідання не з'явилася та заяви про зменшення розміру пені не подала, а тому підстави для застосування ч.3 ст.551 ЦК України відсутні. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому судовий збір у сумі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved