Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Своїм позовом до суду позивач просила визнати за нею право на спадщину за законом на право забудови земельної ділянки розміром 0,1 га, яка знаходиться за адресою: с. Тернівка, вул. Бичковського, 56 Крижопільського району, Вінницької області, будівельні матеріали у вигляді незавершеного будівництва житлового будинку та надвірних будівель, які розміщені на земельній ділянці за тією ж адресою та 1/3 частину житлового будинку № 6 по вул. І.Франка в смт. Крижополі. Вказала, що 25 жовтня 2014 року в с. Тернівка, Крижопільського району помер її чоловік, [PERSON]. Син [PERSON] та дочка [PERSON] відмовились від прийняття спадщини, про що свідчать належним чином оформлені їх заяви. Спадщину після смерті чоловіка позивачка прийняла у відповідності до ст.1268 ЦК України, оскільки на день його смерті проживала разом з ним, що підтверджується довідкою Тернівської сільської ради. Після смерті чоловіка залишилась спадщина у вигляді права на забудову земельної ділянки розміром 0,1 га , яка знаходиться за адресою: с. Тернівка, вул. Бичковського, 56, а також будівельні матеріали у вигляді житлового будинку та надвірних будівель, які розміщені на даній земельній ділянці. Статус будинку як незавершеного будівництва виник через те, що чоловік не ввів його в експлуатацію, хоча будинок був побудований ще в 1981 році. Право чоловіка на забудову земельної ділянки у с. Тернівка, по вул. Бичковського, 56, підтверджується будівельним паспортом виданим головним архітектором Крижопільського району 22 грудня 1980 року. Наявність будинку та його вартості підтверджується технічним паспортом, виготовленим Тульчинським МБТІ 26 березня 2015 року. Крім цього, після смерті [PERSON] залишилась 1/3 частина житлового будинку №6 по вул. І. Франка в смт. Крижополі. Право власності його на дану частину домогосподарства встановлено рішенням Крижопільського районного суду 29 серпня 2014 року по цивільній справі № 134/2796/13-ц. Відповідно до абзацу 4-го пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої МЮ України 03 березня 2004 року № 20/5, якщо до спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає подання документа, який посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, тобто свідоцтва про право власності. Такий документ на імя померлого чоловіка сільською радою їй видано бути не може на підставі ч. 2 ст. 30 ЦК України, а тому вона відповідно до ст. 16 ЦК України вимушений звернутись до суду, оскільки інакше не може реалізувати своє законне право на спадкове майно. Для оформлення спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Крижопільського районного нотаріального округу [PERSON], якою було видано довідку № 415/01-16 від 21.08.2015 року та розяснено, що оформити спадщину неможливо через відсутність правовстановлювальних документів на будинок. Представник позивача [PERSON] в своїй заяві до суду просив позов задовольнити, справу розглянути в його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, але надіслав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, так як він не заперечує проти задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права чи свободи інших осіб, а тому приймається судом. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню як такий, що доведений свідоцтвом про смерть, довідками сільської ради, свідоцтвом про шлюб, технічним паспортом на житловий будинок, довідкою Крижопільської ДНК, довідкою приватного нотаріуса Крижопільського нотаріального округу, рішенням районного суду, заявами інших спадкоємців про відмову від прийняття спадщини, обґрунтований ст.ст. 328, 1216-1218, 1220-1223, 1234, 1261, 1264, 1268, 1270, 1277 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким,що прийняв спадщину,якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Outcome: approved