Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Скаржник звернувся до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Києва Бойко М.Д., заінтересована особа: [PERSON] Скарга мотивована тим, що 30.09.2016 Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-2975/15 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Родовід Банк» судового збору у розмірі 3654,00 грн. Вказаний виконавчий лист перебував на виконанні в Шевченківському РВ ДВС м. Києва. 28.11.2018 державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Києва Бойко М.Д. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, яка обґрунтована тим, що в ході проведення виконавчих дій транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Заявник вказує, що вказана постанова винесена з порушенням норм матеріального права, оскільки державним виконавцем не було здійснено усіх необхідних дій для виконання рішення суду. Посилаючись на наведене, просить суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Києва Бойко М.Д. при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.11.2018, виконавче провадження № 52591489, скасувати дану постанову та зобов'язати старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Києва Бойко М.Д. відновити виконавче провадження № 52591489. У судове засідання скаржник явку свого представника не забезпечив, у скарзі просив розглядати справу за його відсутності. Шевченківський РВ ДВС м. Києва явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про місце та час судового розгляду повідомлений належним чином, заяв, клопотань на адресу суду не надіслав. Боржник у судове засідання не з'явився, про місце та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.09.2015 у справі за позовом АТ «Родовід Банк» до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено частково, стягнуто солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 10872,08 доларів США, 3% річних у сумі 62306,06 грн., пеню у розмірі 301842,86 грн., та судові витрати по 1827,00 грн. з кожного. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16.06.2016 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16.09.2015 в частині вимог щодо солідарного стягнення боргу з відповідачів скасовано та ухвалено в цій частині рішення нового змісту, яким в задоволенні позову АТ «Родовід Банк» до [PERSON] відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Родовід Банк» судовий збір у розмірі 3654,00 грн. На підставі вказаного рішення суду 30.09.2016 Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-2975/15 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Родовід Банк» судового збору у розмірі 3654,00 грн., який направлено на примусове виконання до Шевченківського РВ ДВС м. Києва. 28.11.2018 старшим державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Києва Бойко М.Д., на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, заходи щодо виявлення належного боржникові майна виявились безрезультатними, а саме в ході проведення виконавчих дій встановлено: згідно відповіді ДПС України боржник, як платник податків, на обліку не перебуває, що робить неможливим направлення виконавчого документа для стягнення боргу із заробітної плати; відкритих розрахункових рахунків в банківських установах немає; згідно відповіді ПФУ офіційне місце роботи у боржника відсутнє; виходом державного виконавця за адресою місця проживання боржника не розшукано; згідно довідки з Єдиного державного реєстру МВС України за боржником зареєстровано транспортні засоби, на які накладено арешт та оголошено забору на відчуження. Транспортні засоби боржника, які оголошено в розшук, не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, за боржником нерухоме майно та земельні ділянки за боржником не зареєстровано. Стаття 1 Закону України «При виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно з ст. 10 Закону «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. За приписами ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 3 ст. 18 Закону передбачені права виконавця під час здійснення ним виконавчого провадження, зокрема, виконавець має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; у разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу ; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів та ін. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Києва Бойко М.Д. не було повно вчинено виконавчі дії, спрямовані на примусове виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16.09.2015 у справі № 2-2975/15, оскільки не вчинено всіх дій щодо належної перевірки місцезнаходження боржника, його майнового стану. Зокрема, у зв'язку із неявкою боржника без поважних причин державний виконавець не виніс постанову про його привід через органи Національної поліції; не провів перевірку майнового стану боржника за місцем його проживання; не звернувся до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Доказів на спростування наведених обставин державний виконавець Шевченківського РВ ДВС м. Києва Бойко М.Д.. не надала. Таким чином, враховуючи, що державним виконавцем не виконані обов'язки та не вжиті всі можливі заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку про визнання неправомірними дій державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Києва Бойко М.Д. при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.11.2018 та необхідність скасувати дану постанову. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. Отже, відновлення виконавчого провадження належить до компетенції державного виконавця, що він повинен зробити не пізніше наступного дня з дня отримання ухвали суду, а тому в цій частині у задоволенні скарги необхідно відмовити. З викладеного,

Outcome: partial