Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] , належали на праві власності колгоспному двору, головою якого була її мати [PERSON] , яка на час ліквідації колгоспних дворів проживала у спірному будинку разом з дочкою [PERSON] . Тому кожен з них має (мав) право на 1/2 частину вказаного нерухомого майна. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина за законом на 1/2 частину вказаного будинку. [PERSON] відмовилася від власності в колишньому селянському дворі, про що свідчить письмова заява, посвідчена приватним нотаріусом 04.11.2019 року. Інших спадкоємців, які б претендували на цю спадщину, немає. Однак, приватний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що право власності на спірний будинок зареєстровано за [PERSON] як головою колгоспного двору, а частка померлої в житловому будинку не виділена. Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди. Позивач в судове засідання не з`явилася, 10.07.2020 року вона звернулася до суду з письмовою заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності (а. с. 41). Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Сільський голова с. П`ядики 10.04.2020 року звернувся до суду з письмовою заявою, в якій вказує, що позовні вимоги цей відповідач визнає та просить справу розглядати без участі його представника (а.с. 25). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, 02.07.2020 року надіслала до суду заяву, в якій зазначила, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог та справу просить розглядати в її відсутності (а.с. 40). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. [INFO] народилася позивач [PERSON] , яка у зв`язку з одруженням [INFO] змінила прізвище на « [PERSON] », її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 30.07.1975 року (видане повторно) та про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.10.1980 року (а.с. 7, 8). Відповідно до рішення народного суду Коломийського району Івано-Франківської області від 24.10.1975 року, ухваленого в справі № 2-265/75 р., шлюб між батьками позивача розірвано (а.с. 6). Судом встановлено, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП Коломийське МБТІ, виданої 06.11.2019 року за № 65314, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 06.06.1989 року згідно з рішенням виконкому Коломийської районної ради № 267 від 14.12.1988 року, зареєстровано за [PERSON] як головою колгоспного двору (а.с. 11, 15). Відповідно до даних свідоцтв про смерть серій [NUMBER] , виданих відповідно 23.10.2018 року та [INFO] , [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] - [INFO] в с. Княждвір Коломийського району Івано-Франківської області (а. с. 5, 6). Відповідно до довідки № 891, виданої 04.11.2019 року Печеніжинською селищною радою ОТГ Коломийського району, [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] [ADDRESS] . Станом на 01.07.1990 року в цьому будинку були зареєстровані [PERSON] - голова двору; [PERSON] - дочка. На час смерті [PERSON] у вказаному будинку проживали: [PERSON] , її дочка - [PERSON] (позивач), а також онуки [PERSON] та [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався у виконкомі вказаної сільської ради (а.с.17). Згідно з даними технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» 06.11.2019 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 17,3 кв. м. житловою площею 17,3 кв. м. та господарських будівель і споруд: стодоли - літера Б; стайні - літера В; сараю - літера Г; вбиральні - літера Д; огорожі «№ 1,2», рік побудови будинку 1949 ( а.с. 12-14). Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. 04.11.2019 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.Ф. із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] (а.с. 30). 04.11.2019 року [PERSON] звернулася до вказаного приватного нотаріуса із заявою про те, що на власність в колишньому селянському дворі не претендує та не заперечує проти визнання права власності на спірний будинок за позивачем, розгляд справи просить проводити у її відсутності (а.с. 19). Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 5866170, виданого цим приватним нотаріусом 04.11.2019 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 62/2019 за номером у спадковому реєстрі 5866170, спадкодавець [PERSON] (а.с. 32). Листом № 10/02-14 від 21.01.2020 року вказаного приватного нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що право власності на спірний будинок зареєстровано за [PERSON] як головою колгоспного двору, а частку померлої в житловому будинку не виділено (а.с.18). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави для визнання за позивачем права власності на спірне майно в порядку спадкування. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, ст.ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved