Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 21 січня 2020 року у задоволенні позову [PERSON] до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про визнання договору недійсним відмовлено. Вказане рішення оскаржене позивачем, цивільна справа скерована в апеляційну інстанцію. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 04.06.2020 справу повернуто до районного суду для ухвалення додаткового рішення, оскільки не ухвалено рішення по позовній вимозі [PERSON] про зобов`язання припинити нарахування оплати. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Частиною четвертою цієї ж статті ЦПК України встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. З урахуванням обставин, що стали підставою для ухвалення додаткового рішення, суд вважає за можливе розглянути дане питання без виклику сторін. Фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що при зверненні до суду позивачем заявлено вимогу про визнання недійсним договору-приєднання від 2014 року «Про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго», а також заявлено вимогу про зобов`язання відповідача припинити нарахування оплати за послугу. З`ясовано, що відключення позивачем квартири [ADDRESS] від системи централізованого опалення проведене самовільно, без дотримання позивачем передбаченої чинним законодавством процедури відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення, жодний дозвіл на відключення від системи опалення на квартиру позивач не отримувала, відповідне рішення постійно діючою міжвідомчою комісією органами виконавчої влади не приймалось. Оскільки судом не встановлено правомірність відключення квартири, співласником котрої є позивач, від системи централізованого опалення, а встановлена самовільність дій позивача при демонтажі сушки і батарей, тому відсутні підстави для зобов`язання відповідача припинити нараховувати плату за послуги з теплопостачання, в тому числі з часу звернення позивача до відповідача із заявою з 20.05.2018. Суд погодився з доводами представника відповідача про те, що порядком установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі центрального опалення він повинен звернутися до міжвідомчої комісії (далі - Комісія) для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. Відключення приміщень від внутрішньо будинкової мережі виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченню робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення. Таким чином, єдиною підставою для зняття споживача з реєстраційного обліку і припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, який має бути затверджений відповідною Комісією, а при відсутності зазначеного акта, відключення від системи централізованого опалення без дотримання відповідної процедури є самовільним. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України по справах №6-95 цс-12 та №6-96цс від 26.09.2012. Оскільки відключення окремої квартири від мереж центрального опалення законом не передбачено, тому відсутні підстави для зобов`язання відповідача припинити нарахування оплати за послуги по квартирі позивача з 20 травня 2018 року. Тому у позові відмовлено вцілому, в тому числі у позовних вимогах [PERSON] про зобов`язання припинити нарахуванння оплати. З огляду на те, в описовій частині рішення наведені мотиви про самовільне відключення від мережі централізованого опалення, що не є підставою для припинення нарахування оплати, а в резолютивній частині рішення ця позовна вимога не зазначена, тому суд вважає за необхідне усунути недоліки, виявлені апеляційною інстанцією і ухвалити додаткове рішення.

Outcome: dismissed