Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Своїм позовом до суду позивач просила визнати за нею право власності на спадкове майно за законом на 43/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS]. Вказала, що [INFO] в смт. Крижопіль, Вінницької області помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно і позивач є спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, чинного на час виникнення правовідносин. До складу спадщини входить 43/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS], житловою площею 40,6 кв.м. Вказану частину житлового будинку її чоловік набув у власність за договором купівлі-продажу від 12 серпня 1993 року, посвідченим державним нотаріусом Піщанської державної нотаріальної контори Дорошенко Н.І., зареєстрованого в реєстрі за № 2015, право власності зареєстровано за [PERSON] в МБТІ 01.11.1993 року. У 1995-1996 р.р. біля житлового будинку було побудовано господарські будівлі, а саме, згідно з технічним паспортом на частину житлового будинку: прибудова - «а3», літня кухня з погрібом - «Б», гараж - «В», сарай - «Г», - які є самочинним будівництвом, оскільки збудовані без дозволу на будівництво та належно затвердженого проекту. Згідно з висновком відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та інфраструктури Крижопільської райдержадміністрації, вказані будівлі відповідають містобудівним вимогам. За результатами технічного обстеження будівель і споруд по [ADDRESS], про що складено звіт № 3-17-ТЗ від 30.11.2017 року, встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації нерухомого майна. Вказаний об'єкт нерухомого майна також не порушує права третіх осіб, оскільки з цього приводу до відповідача будь-хто із скаргами не звертався. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, чинного на час виникнення правовідносин, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У встановлений законом шестимісячний строк позивач фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем, що підтверджується довідкою виконкому Крижопільської селищної ради від 20.07.2017 року № 2668. Рішенням Крижопільської селищної ради Крижопільського району Вінницької області від 13.07.2017 року № 20.9-19/17 19 сесії 7 скликання позивачу надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по [ADDRESS] орієнтовною площею 0,0350 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). На даний час технічну документацію із землеустрою затверджено і земельній ділянці по [ADDRESS] площею 0,0340 га присвоєно кадастровий номер [NUMBER]. У зв'язку з тим, що господарські будівлі біля належної спадкодавцю частини житлового будинку було збудовано самочинно, і за життя спадкодавець не оформив своє право власності на дані будівлі, позивач як спадкоємець не може оформити своє право на спадкове майно у нотаріуса, як це вимагається у ст. 1297 ЦК України. Для оформлення спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Крижопільського районного нотаріального округу, якою було видано довідку № 54/01-16 року від 24.01.2018 року та роз'яснено, що оформити спадщину неможливо через відсутність правовстановлювальних документів на будинок. Представник позивача в своїй заяві до суду просив позов задовольнити, справу розглянути в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, так як він не заперечує проти задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права чи свободи інших осіб, а тому приймається судом. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню як такий, що доведений свідоцтвом про смерть, довідками селищної ради, рішенням селищної ради, витягом з ДЗК, договором купівля-продажу, технічним паспортом на житловий будинок, довідкою Крижопільської ДНК, довідкою приватного нотаріуса, обґрунтований ст.ст. 328, 1216-1218, 1220-1223, 1234, 1261, 1264, 1268, 1270, 1277 ЦК України. Згідно ст. 331 ЦК України, право власності на новостворену річ, яка виготовлена особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором, або законом, а право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вимога про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями не може бути задоволена, оскільки спадкодавець за життя не набув права власності на житловий будинок, а мав лише право на його отримання. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Outcome: partial