Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з [PERSON] суми боргу за договором, посилаючись на те, що 21.10.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПуАТ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту № 11402785000 в розмірі 25258,00 доларів США, на строк до 21.10.2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24,00 % річних, але відповідач належним чином зобов'язань не виконав, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за договором у розмірі 74321,30 доларів США, з них 24643,99 доларів США прострочена заборгованість за кредитом, 38531,19 долари США заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом, 66945,95 грн. пеня, за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 10805,00 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, тому просить стягнути вказану суму та витрати по сплаті судового збору на свою користь. 25 травня 2015 року представником позивача в судовому засіданні подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, а саме сума боргу відповідача за кредитним договором становить 66925,37 доларів США. Представник позивача позов підтримав, надав пояснення посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. В судове засідання відповідач не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача, вважає можливим розглядати справу у його відсутність на підставі ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, досліджуючи матеріали справи, суд бере до уваги наступне. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 21.10.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПуАТ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту № 11402785000 в розмірі 25258,00 доларів США, на строк до 21.10.2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24,00 % річних (а.с. 29-30), 21.10.2008 року між ПуАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту, якою встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредит не пізніше 21.10.2017 року (а.с. 36-37). У відповідності до п. 1.2.2 Додаткової угоди визначено порядок повернення кредиту, а саме ануїтентними платежами в розмірі 565,00 доларів США в день сплати ануїтентних платежів. Пунктом 2.2 Додаткової угоди передбачено, що нарахування процентів за договором здійснюється щомісяця у два етапи за методом «30/360» відповідно до вимог нормативно-правових актів НБУ та чинного законодавства. Згідно довідки розрахунку заборгованості станом на 19.05.2015 року за кредитом від 21.10.2008 року за відповідачем рахується заборгованість за кредитом 24643,99 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 42281,38 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 158454,33 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам 272008,89 грн. (а.с.90-101). У відповідності з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору ; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Підсумовуючи викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, враховуючи, що відповідач свої зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту № 11402785000 не виконував належним чином, зважаючи, що відповідач зобов'язаний сплатити позивачу заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом та штрафні санкції, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved