Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 27 січня 2021 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів задоволено частково, а зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, залишено без задоволення. Позивач-відповідач просить винести додаткове рішення по справі, в якому слід вирішити питання про судові витрати, а саме: стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 9 840 грн. витрат на професійну правничу допомогу. У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони повідомлялись\~про час\~та місце\~вирішення питання\~щодо прийняття\~додаткового рішення,\~представник [PERSON] \~подала заяву\~про слухання\~справи у\~їхній відсутності.\~ Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частинами 1,3 ст. 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. У поданій до суду заяві позивача-відповідача зазначалося про намір подання доказів понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката (договори, рахунки, довідки, квитанції, акти тощо) протягом п яти днів після ухвалення рішення суду. Позивачем-відповідачем разом із заявою надано докази понесених ним витрат на правничу допомогу. Зокрема, договір про надання правової допомоги від 10.08.2020, укладений між адвокатом Ткач Я.С. та [PERSON] , розрахунок витрат на правову допомогу за зазначеним договором, звітом про витрачений час на надання правничої допомоги та рахунком-фактурою на суму 9 840 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами. [PERSON] поніс витрати на правничу допомогу у справі, а [PERSON] , хоч і подала клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, але не довела їх неспівмірність із обставинами, зазначеними у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Отже, із [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню ці витрати в розмірі 9 840 грн. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для задоволення такої заяви.

Outcome: approved