Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 30.01.2010 року він перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що в сторін різні погляди на подальше спільне життя та обов`язки. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, неодноразові спроби налагодити відносини позитивних результатів не дали. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, дітей після розірвання шлюбу залишити проживати з відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 06.08.2019 року подав заяву, в якій він зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 14.08.2019 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає, після розірвання шлюбу бажає залишити собі прізвище « [PERSON] » та просить справу розглядати в її відсутності. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно з ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 30.01.2010 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 27 (а.с.4). Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-6). Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання малолітніх дітей сторін, суд вважає, що останніх слід і надалі залишити проживати з відповідачем. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved