Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» звернулось до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 781-Ф від 02.02.2007 в сумі 31 803 201,49 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 441,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання по сплаті заборгованості за кредитним договором № 781-Ф від 02.02.2007, відсотками за користування кредитом та комісії, порушив строки повернення заборгованості, передбачені умовами кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 17.09.2013 складає 31 803 201,49 грн. Також позивач зазначає, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.06.2013 у справі № 359/1211/13-ц, що набрало законної сили, за позовом ПАТ «Омега Банк» до [PERSON], третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі іпотечного договору № 781-Ф/ІП-2 від 02.02.2007, який є забезпеченням виконання зобов'язань за кредитним договором № 781-Ф від 02.02.2007, додатковим договором № 1 від 05.11.2007, додатковим договором № 2 від 03.03.2008, додатковим договором № 3 від 23.07.2008, позовні вимоги задоволено повністю, звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельні ділянки та стягнуто суму судових витрат. Дане судове рішення підтверджує укладення кредитного договору та суму заборгованості за ним. Проте, на даний час зазначене рішення суду ані в добровільному, ані в примусовому порядку не виконується, що змусило позивача звернутись до суду з вказаним позовом. В судове засіданні представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутність, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд визнав за можливе проведення заочного розгляду справи, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів про права та обов'язки сторін. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 02.02.2007 між ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк» (статут ПАТ «Омега Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 781-Ф, до якого в подальшому були внесені зміни шляхом укладення додаткових договорів № 1 від 05.11.2007, № 2 від 03.03.2008, № 3 від 23.07.2008, за умов кредитного договору банк відкрив позичальнику кредитну лінію, а позичальник, в свою чергу, зобов'язався повернути кредитні кошти у строки, визначені у графіку встановлення та зменшення ліміту заборгованості, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов'язки, передбачені кредитним договором. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.06.2013 у справі № 359/1211/13-ц, що набрало законної сили, за позовом ПАТ «Омега Банк» до [PERSON], третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі іпотечного договору № 781-Ф/ІП-2 від 02.02.2007 встановлено, що банк надав позичальнику ([PERSON]) кредитні кошти, а саме: 02.02.2007 - у розмірі 450 000,00 дол. США, 05.02.2007 - у розмірі 1 077 000,00 дол. США, 03.03.2008 - у розмірі 574 800,00 дол. США. В свою чергу, позичальник ([PERSON]) частково повернув кредитні кошти згідно умов кредитного договору у сумі 136 800,00 дол. США та 06.08.2008 - у розмірі 20 000,00 дол. США, однак, повністю своїх зобов'язань за кредитним договором з повернення кредиту та сплати процентів за його користування не виконав, чим порушив взяті на себе зобов'язання за договором. Як встановлено судом, листами від 26.01.2009 та від 21.07.2011 банк інформував позичальника про порушення умов кредитного договору та вимагав повернення всієї суми заборгованості. Проте, позичальник не виконав вимог банку та не повернув кредитні кошти. Листом від 21.07.2011 банк повідомив іпотекодавця про порушення позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, вимагаючи погасити наявну заборгованість. Дана вимога іпотекодавцем виконана не була. За таких обставин, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.06.2013 у справі № 359/1211/13-ц позовні вимоги задоволено повністю, звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельні ділянки та стягнуто суму судових витрат. Дане судове рішення підтверджує укладення кредитного договору та суму заборгованості за ним. Проте, на даний час зазначене рішення суду ані в добровільному, ані в примусовому порядку не виконується, що змусило позивача звернутись до суду з відповідним позовом за захистом своїх порушених прав. Позивачем здійснено детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором № 781-Ф від 02.02.2007 (а.с. 19-26), загальний розмір якої становить 31 803 201,49 грн. У суду відсутні підстави не приймати до уваги поданий позивачем розрахунок заборгованості. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 610, 612 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, та виходячи із встановлених судом обставин справи, позивачем правомірно заявлено позовні вимоги про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № 781-Ф від 02.02.2007 відповідно до зробленого позивачем розрахунку заборгованості, які підлягають задоволенню у зв'язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. З відповідача у порядку ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача 3 441 грн. 00 коп. судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved