Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Своїм позовом до суду позивач просила визнати за нею право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Шевченка, 35 в с. Соколівка, Крижопільського району Вінницької області. Вказала, що 24 січня 2015 року в с. Соколівка, Крижопільського району помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилося майно яке входить до складу спадщини, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: вул. Шевченка 35, с. Соколівка, Крижопільського району, Вінницької області. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті чоловіка є: дружина померлого - [PERSON]; її дочка, дочка померлого - [PERSON]; її син, син померлого - [PERSON]. Син та дочка спадщину не приймали та відмовились від прийняття спадщини, що підтверджується їхніми заявами. Позивач спадщину прийняла, адже на момент смерті чоловіка постійно з ним проживала, вела спільне господарство, а після його смерті продовжує проживати в даному житловому будинку, веде господарство, використовує господарські будівлі. Її чоловік придбав вказаний житловий будинок 03.04.2000 року, відповідно до договору купівлі продажу АВІ 865974 посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Відповідно вимог закону її чоловік [PERSON] мав зареєструвати договір купівлі продажу в державному реєстрі, проте, як з'ясувалось, з невідомих їй причин цього зроблено не було. Бажаючи оформити спадщину позивач звернулась до приватного нотаріуса з відповідною заявою, проте їй було відмовлено на підставі того, що незареєстрований в встановленому порядку договір купівлі-продажу не є належним правовстановлюючим документом необхідним для реєстрації спадщини - нерухомого майна, про що нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 471/02-31 від 01.09.2016 року. Відповідно до абзацу 4-го пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої МЮ України 3 березня 2004 року № 20/5, якщо до спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає подання документа, який посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, тобто свідоцтва про право власності. Такий документ на імя померлого чоловіка сільською радою їй видано бути не може на підставі ч. 2 ст. 30 ЦК України, а тому вона відповідно до ст. 16 ЦК України вимушена звернутись до суду, оскільки інакше не може реалізувати своє законне право на спадкове майно. Позивач в своїй заяві до суду просила позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, але надіслав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, так як він не заперечує проти задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права чи свободи інших осіб, а тому приймається судом. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню як такий, що доведений свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про шлюб, довідками сільської ради, технічним паспортом на садибний житловий будинок, довідкою Крижопільської ДНК, постановою приватного нотаріуса Крижопільського районного нотаріального округу, обґрунтований ст.ст. 328, 1216-1218, 1220-1223, 1234, 1261, 1264, 1268, 1270, 1277 ЦК України. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Outcome: approved