Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 22.08.2019 АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість по відсоткам за кредитним договором № б/н від 05.12.2011 в розмірі 551146,14 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 8267,19 грн., оскільки останній не виконує умови договору. Вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.12.2011, [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту, то банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умовами та Правилами договору, де зазначено, що банк має право за власної ініціативи змінювати кредитний ліміт. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах договору. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] не сплатив своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 30.06.2019 у відповідача виникла заборгованість в розмірі 579086,21 грн., яка складається з наступних сум: 8693,13 грн. - тіло кредиту; 570193,08 грн. - відсотки за користування кредитом; 200,00 грн. - нарахована пеня та комісія за користування кредитом. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка стягнута рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.04.2016 з відповідача [PERSON] на користь Банку, яка складала 31096,88 грн., з яких: 8693,13 грн. - тіло кредиту; 19046,94 грн. - відсотки за користування кредитом; 1399,94 грн. - нарахована пеня та комісія за користування кредитом; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1456,99 грн. - штраф (процентна складова), різниця станови 551146,14 грн., яка складається з заборгованості по процентам за користуванням кредитом, яку просить стягнути Банк. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 8267,19 грн. судового збору. Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання представник позивача Балашов О.В. не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно повернутого за закінченням терміну зберігання поштового повідомлення, а.с. 69-70, 73-74, 75-76, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзив на позов до суду не надавав. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 08-30 год. 22.10.2019, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 22.10.2019 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 08-45 год. 22.11.2019, у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якого у суду відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. Ухвалою суду від 22.11.2019 відкладено розгляд справи на 09-15 год. 18.12.2019, у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якого у суду відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. 18.12.2019 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 09-30 год. 27.01.2020, у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якого у суду відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. Ухвалою суду від 27.01.2020 відкладено розгляд справи на 08-45 год. 19.02.2020, у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якого у суду відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, 19.02.2020 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, оскільки існує сукупність умов, передбачених нормами ч.1 ст. 280 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із копії укладеної та підписаної 05.12.2011 [PERSON] анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк», згідно якої Банк надав відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, - а.с.9-34, наданим розрахунком заборгованості, - а.с. 7-8, судом встановлено, що станом на 30.06.2019 [PERSON] має заборгованість в розмірі 579086,21 грн., яка складається з наступних сум: 8693,13 грн. - тіло кредиту; 570193,08 грн. - відсотки за користування кредитом; 200,00 грн. - нарахована пеня та комісія за користування кредитом, яка виникла з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань. Згідно рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.04.2016 позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 31096,88 грн. заборгованості за кредитним договором, 1378 грн. судового збору, а всього 32474,88 грн. (а.с. 6). Згідно наданого розрахунку відповідачем, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 551146,14 грн.(а.с. 7-8). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до анкети-заяви, відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 9). До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайтіhttps://privatbank.ua/terms/ (а.с. 10-34). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, що передбачено ст.1055 ЦК України. Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Матеріалами справи підтверджується, що Банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит в сумі 5000,00 грн. (а.с. 9). Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконав, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та відсотки за його користування не сплатив, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед Банком, яка станом на 30.06.2019 становить 579086,21 грн., з них: 8693,13 грн. - тіло кредиту; 570193,08 грн. - відсотки за користування кредитом; 200,00 грн. - нарахована пеня та комісія за користування кредитом, що підтверджується наданим розрахунком Банком (а.с. 7-8). Відповідно до рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.04.2016 позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 31096,88 грн. заборгованості за кредитним договором, 1378 грн. судового збору, а всього 32474,88 грн. (а.с. 6). Згідно розрахунку наданого Банком, сума залишку заборгованості [PERSON] перед Банком по відсоткам за користування кредитом б/н від 05.12.2011 станом на 30.06.2019 складає 551146,14 грн.(а.с. 7-8). Позивач з посиланням на положення ч. 1 ст. 634 ЦК України зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин норми ч.1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин та не містять підпису позичальника про ознайомлення з ними під час укладення кредитного договору. Так, споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснювати свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Суд вважає, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» не дотримався вимог, передбачених ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими Банк, а тому Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи без підпису відповідача - не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 05.12.2011 шляхом підписання заяви-анкети. Даний висновок суду узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19 від 03.07.2019, а тому інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. При цьому, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У підписаній сторонами заяві-анкеті позичальника від 05.12.2011 процентна ставка не зазначена. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Врахувавши аналіз викладених норм права, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову про стягнення з відповідача заборгованості за нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 551146,14 грн., у зв`язку з відсутністю передбаченого в підписаній між сторонами анкеті-заяві обов`язку відповідача по їх сплаті, що також узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові від 03 липня 2019 року Великої палати Верховного суду у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. Крім того, суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у позові, судові витрати позивачу не відшкодовуються. На підставі ст.ст. 207, 526, 530, 626, 628, 633, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: dismissed