Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачки Представник позивачки [PERSON] - адвокат Боровець М.С. подав до суду позов до [PERSON] (відповідача), у якому просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, з дня пред`явлення позову. В обґрунтування вимог щодо предмета спору представник позивачки покликалася на те, зокрема, що від шлюбу у сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Позивачка не працює, оскільки змушена займатися доглядом малолітніх синів, зокрема за хворим сином [PERSON] . Відповідач відмовляється брати участь у вихованні та утриманні спільних дітей. Зазначає, що батько, який здоровий та працездатний і отримує доходи зможе сплачувати аліменти у розмірі 1/3 всіх видів заробітку. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, участі уповноваженого представника у судове засідання повторно не забезпечив, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Заяви, клопотання учасників справи Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, наполягає на його задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.27). Процесуальні дії у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 13.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.23-24). Ухвалою судового засідання від 22.07.2021 судом постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.35). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.06.2015 у Виконавчому комітеті Дусанівської сільської ради Перемишлянського району Львівської області 23.06.2015, про що складено відповідний актовий запис №3. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 23.06.2015 Серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до свідоцтв про народження від 30.11.2015 та від 02.03.2017 батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] є сторони у справі (а.с.10-11). Довідкою виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області підтверджується той факт, що сини - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] зареєстровані та проживають разом з матір`ю в [ADDRESS] (а.с.12). [PERSON] працює у Фермерському господарстві «Колос» ферма [PERSON] з 12.03.2020 та займає посаду тракторист-машиніст. Сукупний дохід якого за грудень 2020 по травень 2021 становить 48 562,69 грн(а.с.13). [PERSON] часто хворіє, що підтверджується: випискою логопеда від 27.05.2021, випискою консультацій психіатра дитячого від 28.05.2021 та психодіагностичним обстеженням від 27.05.2021( а.с.14,15,16). Довідкою № 46 від 15.06.2021 про нарахування оплати за харчування [PERSON] , підтверджуються також додаткові витрати на утримання дитини(а.с.17). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання свого сина до досягнення ним повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України (далі - СК України), Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі - Закон №2402-III) та Конвенції ООН про права дитини. Так, утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України та стаття 180 СК України). Відповідно до положень частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з приписами частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім цього, суд враховує норми статей 8, 11, 12 Закону №2402-III, які передбачають право дітей на достатній життєвий рівень, рівність батьків у правах та обов`язках щодо дитини та права, обов`язки і відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено, що у 2021 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачкою, щодо наявності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON] і [PERSON] . Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання дітей покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, зважаючи на те, що діти проживають разом з матір`ю [PERSON] , а відповідач [PERSON] є їхнім батьком і на нього покладено однаковий позивачкою обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своїх дітей, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, тому суд доходить переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з огляду на вибір позивачкою способу стягнення аліментів у частці заробітку (доходу) батька суд надає оцінку обґрунтованості визначеного позивачкою розміру цієї частки. Надаючи оцінку аргументам позивачки суд зазначає, що визначений нею розмір частки заробітку (доходу) батька, а саме: 1/3, який вона просить стягувати з відповідача щомісячно як аліменти на дітей, є мінімально визначеним Законом розміром аліментів на одну дитину. Крім цього, суд зауважує, що відповідач є працездатним та працює, при цьому отримує стабільний дохід, що підтверджується довідкою, відтак зможе сплачувати аліменти у визначеній позивачкою частці його заробітку (доходу). Суд позбавлений можливості надати оцінку аргументам відповідача, оскільки такі ним не наведені. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, беручи до уваги необхідність створення для дитини такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Розподіл між сторонами судових витрат Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 цього Кодексу передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу складається з гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката; визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. 48 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у ЦПК України. Витрати на правничу допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі. Такі витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З огляду на вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги в розмірі 3000 (три тисячі) грн, які є обґрунтованими та підтверджені належними доказами. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка встановлена Законом України «Про судовий збір» на час подання позову в сумі 908 грн. На підставі статей 150, 180-182, 183 СК України та

Outcome: approved