Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПРИВАТ БАНК» звернулося до суду з цим позовом до [PERSON] і просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 53 814,15 грн. за кредитним договором № б/н від 01.04.2014року. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує у позовній заяві на те, що [PERSON] підписав заяву б/Н від 01.04.2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Також зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Сторонами договору були узгоджені всі істотні умови у тому числі щодо своєчасності та періодичності погашення кредиту, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Погашення заборгованості мало здійснюватися відповідачем шляхом надання банку грошових коштів для погашення заборгованості за кредитом, починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, [PERSON], у порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, не вніс своєчасно кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами за договором, таким чином, станом на 01.11.2017 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 53 814,15 грн., яка складається з наступного: -19 911,67грн. - тіло кредиту; -6 723,45 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; -24 140,26 грн. - заборгованість за пенею; -500,00 - штраф (фіксована складова); -2 538,77 грн. - штраф (процентна складова). Ухвалою суду від 28 грудня 2017 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Позивач та відповідач копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення сторін отримали. Позивачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову про стягнення з нього заборгованості, посилаючись на те, що між сторонами по справі на підставі анкети-заяви не виникло кредитних відносин, оскільки підписаною анкетою-заявою не узгоджено в належній письмовій формі істотні умови цього виду договірних відносин: розміру кредиту, процентів за користування кредитом, питання застосування до позичальника, у разі невиконання ним своїх зобов'язань, неустойки (пені, штрафу), а також вид, номер кредитної картки, з якої відбувалось зняття коштів, а також і час її отримання відповідачем. Звертає увагу суду на те, що у розділі визначення бажаного кредитного ліміту по платіжній картці кредитка «Універсальна»/GOLD розмір кредитного ліміту не зазначено. Номер виданої кредитної картки, термін її дії та з якими саме затвердженими умовами і правилами, тарифами ознайомлений та дав згоду у анкеті-заяві не зазначено. Довідка про умови кредитування з використанням кредитки та витяг з умов та правил надання банківських послуг, ним не підписані. Представлена банком анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку від 01.04.2014 року, підписана ним, не містить ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру кредиту, процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу, виду виданої кредитної картки та її номеру. Анкета-заява не містить виду номеру і ліміту кредиту. До позовної заяви не додано жодних доказів наявності інших договорів укладених між ним та позивачем. Крім того, факт зняття кредитних коштів із застосуванням кредитної картки банком не доведено. У судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він отримав від банку лише карту для проведення банківських розрахунків, а кредиту у розмірі 8 000 грн. у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок не отримував Вивчивши та дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054, ст. 1055, ч. 2 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частинами 1, 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частина 2 ст. 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що [PERSON] не отримував кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Дані факти підтверджуються сукупністю доказів, що не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості. Із анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 01.04.2014 року видно, що [PERSON] підписав її, однак у заяві не зазначено виду картки та розміру бажаного кредитного ліміту по платіжній картці «Універсальна /Gold». Ці докази суд приймає до уваги, оскільки вони зібрані із дотриманням вимог законів, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються. Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, позивачем не надано належних доказів отримання відповідачем кредиту у розмірі 8000 грн. та використання ним цих кредитних коштів. У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, п.2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави - презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. З аналізу цих міжнародних правових норм видно, що на [PERSON] поширюється принцип презумпції невинуватості, оскільки його винуватість, тобто факти отримання кредиту, використання кредитних коштів, та невиконання ним взятих зобов'язань, не доведена допустимими і належними доказами. За таких обставин та у контексті наведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, не доведені належними та допустимими доказами, а відтак не підлягають до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed