Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Севастопольська міська державна адміністрація звернулась до суду із заявою про визнання спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлої [INFO] у вигляді 9/25 частки будинку [ADDRESS] - відумерлою. Вимоги мотивовані тим, що після смерті [PERSON] залишилось спірне майно, спадкоємці відсутні. У судовому засіданні представник заявника наполягав на задоволенні заявлених вимог з підстав, викладених у заяві, а зацікавлена особа заперечувала проти цього, мотивуючи тим, що за життя з [PERSON] проживала однією родиною, піклуючись про неї, та має право отримати у власність спірне майно. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, приходить до наступного. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 цього Кодексу. З повідомлення Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації і державної реєстрації об'єктів нерухомого майна» Севастопольської міської Ради від 01 червня 2012 року №6268 вбачається, що будинок [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] у розмірі 16/25 частки та [PERSON] у розмірі 9/25 часток. Згідно актового запису про смерть №206 від 07 квітня 2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції у місті Севастополі, [INFO] померла [PERSON], яка, згідно матеріалів справи, постійно проживала у будинку [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Як вбачається з повідомлення П'ятої севастопольської державної нотаріальної контори від 09.01.2014 року №20/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON], померлої [INFO] не заводилась. Відповідно до ч.1 ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Рішенням Севастопольської міської ради від 30.11.2004 року №2575 «Про передачу повноважень Севастопольської міської державної адміністрації з питань визнання спадщини відумерлою» Севастопольській міській державній адміністрації делеговані повноваження з питань визнання відумерлою спадщини, що складається з житлових приміщень. Відповідно до: ч.2 ст.1277 ЦК України, заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини; ч.3 ст.1277 ЦК України, спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини; ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, оскільки після смерті [PERSON] пройшло більше одного року та відсутні спадкоємці за заповітом і за законом, заява Севастопольської міської державної адміністрації про визнання спадщини відумерлою є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Що стосується посилань заінтересованої особи [PERSON] щодо прав на спірне майно з підстав проживання із [PERSON] однією сім'єю, то вони є необґрунтованими, оскільки рішенням Балаклавського районного суду міста Севастополя від 13.05.2011 року, яке набрало законної сили 03.06.2011 року (справа №2-о-3/2011) в задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією родиною з січня 2000 року не менш як 5 років з [PERSON] до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] 07.04.2006 року відмовлено у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved