Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 02.06.2020 [PERSON] (далі позивач) в особі представника адвоката Кондратенко С.Ю. звернувся із позовною заявою (а.с. 23- 24) і просить: 1)\~зменшити розмір\~аліментів,\~встановлений рішенням\~Ковпаківського районного\~суду м.\~Суми від\~13.11.2019\~з нього\~на користь\~відповідачки на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили; 2)\~зменшити розмір\~аліментів,\~які стягуються\~рішенням Ковпаківського\~районного суду\~м.\~Суми від\~13.11.2019\~з нього на утримання відповідачки з 1/6 до 1/8 частини заробітку, до досягнення дитиною [PERSON] 3-річного віку до [INFO] , починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили; 3) виконавчі листи, видані на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.11.2019, відізвати; стягнути з відповідачки судові витрати по справі. Свої вимоги\~обґрунтовує тим,\~що рішенням\~Ковпаківського районного\~суду м.\~Суми від\~13.11.2019\~з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 03.10.2019. Цим же рішенням стягнуто аліменти на утримання відповідачки у розмірі 1/6 частини заробітку, до досягнення дитиною 3-річного віку до [INFO] . Загальний розмір стягнутих аліментів становить 5/12 часток (1/4+1/6). Після ухвалення вказаного рішення змінився його матеріальний стан в сторону погіршення. Він має дитину від першого шлюбу сина [PERSON] , [INFO] на утримання якого рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 09.10.2014 стягнуто аліменти на користь третьої особи у справі у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини. Виконавчий лист перебував на виконанні у Білозерському відділі виконавчої служби Херсонської області з 21.10.2014 по 07.06.2016. Виконавчий лист перебуває у третьої особи, починаючи з січня 2020 у добровільному порядку сплачує аліменти на утримання сина у розмірі 2000 грн., що становить ј частку від його заробітної плати 10260,94 грн. Він сплачує аліменти на двох малолітніх дітей і відповідачку у загальному розмірі 2/3 частини від його заробітної плати (5/12 +1/4), а гранично допустимий розмір стягнень із заробітної плати становить 50% , що є підставою для зменшення розміру аліментів на користь відповідачки. У відповіді на відзив представник позивача вказувала, що позивач не оскаржував рішення суду про стягнення аліментів, оскільки на час ухвалення не сплачував фактично аліментів на утримання сина [PERSON] . Відповідачка приховала відомості про наявність у позивача малолітнього сина від першого шлюбу, хоча достовірно знала. Таким чином аліменти стягнуті за рішенням суду без урахування наявності у позивача іншої дитини. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі. 30.07.2020 відповідачкою [PERSON] подано відзив на позовну заяву згідно якого у задоволенні позову просить відмовити. В обґрунтування заперечень вказує, що з 01.06.2018 перебуває у шлюбі з позивачем, мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з нею перебуває на її вихованні, вона здійснює догляд, а позивач добровільно допомоги не надавав. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.11.2019 з позивача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки до повноліття та на її утримання до досягнення дочкою 3 років. [PERSON] не спростовував можливість надавати допомогу у заявленому розмірі. Про наявність рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина від першого шлюбу позивач не повідомляв. Вказує, що розписка на отримання коштів у сумі 2000 грн. датована 08.05.2020, виконавче провадження закінчено 07.06.2016, а вимога [PERSON] начебто виникла в січні 2020. У розписці і позовній заяві указані ріні назви вулиць. Представник відповідачки [PERSON] позовні вимоги не визнала у судовому засіданні і просила у задоволенні позову відмовити, оскільки всі обставини на які позивач посилається, були відомі до ухвалення рішення суду 13.11.2019. Вказувала на ймовірність того, що позивач проживає разом з першою дружиною у смт Білозерка. Третя особа [PERSON] направила письмові пояснення, у яких не заперечувала проти задоволенні позову. Вказала, що рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 09.11.2012 стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , 09.11.2012. У жовтні 2014 виконавчий лист пред`явила на примусове виконання, у червні 2016 виконавчий лист повернуто за її заявою, оскільки вона зареєструвала шлюб з іншим чоловіком, який утримував родину. У січні 2020 виявила бажання поновити стягнення аліментів і [PERSON] погодився добровільно їх сплачувати по 2000 грн. на місяць і сплачує. 08.05.2020 написала розписку. Просила розглянути справу без її участі. Заяви, клопотання. 30.07.2020 відповідачкою [PERSON] подано відзив на позовну заяву. 04.08.2020 відповідачкою [PERSON] подано заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 19.08.2020 представником позивача подано відповідь на відзив. 16.09.2020 позивач подав заяву про розгляд справи без його участі. 16.09.2020 третьою особою надано письмові пояснення щодо позову та клопотання про розгляд справи без її участі. 02.10.2020 відповідачкою подано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням представника на лікуванні по 25.10.2020. 26.10.2020 представником позивача подано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 16.07.2020 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 30.07.2020 відповідачкою [PERSON] подано відзив на позовну заяву. 04.08.2020 ухвалою суду заяву [PERSON] про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення. Фактичні обставини, встановлені судом. Сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Позивач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 5-6). 21.10.2014 видано виконавчий лист на виконання рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 09.10.2014, яким з [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з 18.09.2014 (а.с. 4). Виконавчий лист перебував на примусовому виконанні у Білозерському районному відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 21.10.2014 по 07.06.2016. 07.06.2016 винесено постанову про повернення виконавчого документа на підставі п. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» - на письмову заяву стягувача про повернення виконавчого документа без виконання (а.с. 36). Третя особа - [PERSON] після реєстрації шлюбу 24.03.2016, змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 9). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.11.2019 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти: у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини - доньки [PERSON] , [INFO] до її повноліття, щомісячно, починаючи стягнення з 03.10.2019; у розмірі 1/6 частини заробітку до досягнення дитиною 3-річного віку, до [INFO] , починаючи стягнення з 03.10.2019 (а.с. 3). [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] і його щомісячний дохід становить 10260,94 грн. (а.с. 10). Згідно розписки наданої 08.05.2020 [PERSON] вона отримує від позивача аліменти в сумі 2000 грн. щомісяця на утримання сина [PERSON] , проживає у [ADDRESS] , яка змінила назву з [PERSON] (а.с. 7,64). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Положеннями статті 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд, на підставі частини 1 статті 182 СК України враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (частина 2 статті 182 СК України). Згідно вимог статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилається на зміну матеріального стану в сторону погіршення, оскільки у нього є дитина від першого шлюбу, рішенням суду на утримання сина стягнуті аліменти, які фактично почав сплачувати з січня 2020 року. Судом встановлено, що на час реєстраціє шлюбу з відповідачкою [PERSON] та народження спільної дочки, на [PERSON] рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 09.10.2014 покладено обов`язок сплачувати аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання [PERSON] , [INFO] , щомісячно до повноліття дитини. Рішення суду перебувало на примусовому виконанні з 21.10.2014 по 07.06.2016 і за заявою [PERSON] виконавчий лист повернутий без виконання, тобто станом на 13.11.2019 рішення суду на примусовому виконанні не перебувало. З січня 2020 за вимогою [PERSON] позивач сплачує кошти у сумі 2000 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] . Підстав не довіряти розписці [PERSON] від 08.05.2020 суд не вбачає, а доводи представника відповідача про спільне проживання позивача і третьої особи на увагу не заслуговують, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин не надано. Згідно наданих доказів третя особа перебуває у шлюбі з іншим чоловіком. Доказів на\~підтвердження того,\~що [PERSON] \~повідомляла про\~наявність у\~її чоловіка\~іншої дитини\~для урахування\~при ухваленні\~рішення Ковпаківського\~районного суду\~м.\~Суми від\~13.11.2019, усупереч статтям 12, 81 ЦПК України суду не надано. Зазначені обставини указують на зміну матеріального стану позивача, що згідно статті 192 СК України може бути підставою для зміни раніше встановленого розміру аліментів. Частиною 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі, зокрема стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Судом встановлено, що загальний розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] за рішеннями Білозерського районного\~суду Херсонської\~області від 09.10.2014 та Ковпаківського районного суду міста Суми від 13.11.2019 на утримання дітей становить 50 відсотків заробітної плати і лише з урахуванням розміру аліментів стягнутих рішенням суду на утримання відповідачки до досягнення їх спільною дитиною трирічного віку становить 66,6% (1/4+1/4+1/6). [PERSON] усупереч статтям 12, 81 ЦПК України належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він звертався з позовом до [PERSON] про зменшення розміру стягнутих аліментів на утримання сина [PERSON] , після ухвалення рішення Ковпаківським районним судом м. Суми від 13.11.2019 про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , суду не надано. Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19 провадження № 61-9460св 20 дійшов висновку, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Беручи до уваги рівність прав дітей народжених у різних шлюбах на утримання від батька, загальний розмір аліментів, які стягуються рішеннями суду з [PERSON] на користь відповідачки і третьої особи не перевищує 50 відсотків заробітної плати, тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у частині зменшення розміру аліментів, встановлених рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.11.2019 стягнутих на користь [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили. Відтак, вказані позовні вимоги слід залишити без задоволення. Аналіз частини\~3\~статті 70\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» вказує\~на те,\~що при\~стягненні аліментів\~на неповнолітніх\~дітей загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, але не може перевищувати 70 відсотків. З огляду\~на встановлені\~обставини,\~оскільки після\~стягнення рішенням\~суду від\~13.11.2019\~на користь\~відповідачки [PERSON] \~на її\~утримання аліментів\~у розмірі\~1/6\~частини заробітку\~до досягнення\~дочкою трирічного\~віку до\~ [INFO] ,\~ [PERSON] \~з січня\~2020\~почав сплачувати\~аліменти на\~утримання сина,\~тобто встановлено\~зміну матеріального\~стану позивача,\~суд дійшов\~висновку про\~наявність підстав\~для задоволення\~позовних вимог\~у частині\~зменшення розміру\~аліментів,\~які стягуються\~рішенням Ковпаківського\~районного суду\~м.\~Суми від\~13.11.2019\~з позивача на утримання відповідачки з 1/6 до 1/8 частини заробітку, до досягнення дитиною 3-річного віку до 15.08.2022. У такому випадку, загальний розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] за рішеннями суду на утримання дітей та [PERSON] становитиме 62,5% (1/4+1/4+1/8). І такий розмір аліментів [PERSON] має можливість сплачувати та відповідає вимогам частини 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України наданих у п. 23 постанови № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відтак, у разі зменшення розміру аліментів, аліменти у новому розмірі підлягають стягненню з дня набрання чинності даним рішенням суду. Вимоги про відкликання виконавчих листів задоволенню не підлягають, оскільки позовні вимоги задоволено частково, крім того питання повернення виконавчого документу без виконання на вимогу суду урегульовано Законом України «Про виконавче провадження» та має наслідком закінчення виконавчого провадження. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Судові витрати. При зверненні до суду позивачем сплачено судовій збір у розмірі 840 грн. 80 коп. (а.с. 22). На підставі частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial