Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач Орган опіки та піклування Вижницької міської ради, який діє в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , звернувся в суд з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів до відповідачки [PERSON] . Просить позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенні до її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 3. Стягнути з [PERSON] , на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 (однієї третьої) частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% (п`ятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Стягнути судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтували наступним. До служби у справах дітей Вижницької міської ради надійшло повідомлення старостату сіл Іспас, Майдан Вижницької міської ради від 06.02.2020 року №3- 85а, про те що малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишилися без батьківського піклування. В ході вивчення органом опіки та піклування Вижницької міської ради матеріалів справи встановлено, що громадянка [PERSON] , є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьком неповнолітніх дітей є [PERSON] , який [INFO] помер. На даний час, малолітні діти, [PERSON] , [PERSON] тимчасово влаштовані в сім`ю тітки [PERSON] . Зазначили, що [PERSON] в селі зарекомендувала себе з негативної сторони. За час спільного проживання із померлим співмешканцем, [PERSON] , як мати не приділяла уваги дітям, а потім і взагалі залишила дітей на виховання батька. І в подальшому, мати не цікавилася ні вихованням, навчанням дітей, ні їхнім утриманням. Відповідно до характеристик виданих дирекцією Іспаської ЗОШ І-ІII ст. протягом навчання дітей в школі мати не цікавилася навчальними досягненнями та шкільним життям своїх дітей. Жодного разу не відвідала батьківські збори та не мала зустрічі з вчителями. Відповідно до довідки виданої сімейним лікарем Іспаської АЗПСМ від 03.03.2020 року №15 на протязі минулих двох років мати дітей [PERSON] здоров`ям дітей не цікавилася. На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Вижницької міської ради 28.02.2020 року розглядалося питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенні до її малолітніх дітей. [PERSON] на засідання не з`явилася, однак її родичі належним чином були повідомлені. 24.04.2020 року на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Вижницької міської ради повторно розглядалося питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , по відношенні до малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , однак [PERSON] на засідання не з`явилася. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Вижницької міської ради від 24.04.2020 року №02-16/733 доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] . Відповідно до пояснень від 18.02.2020 року відібраних у [PERSON] та [PERSON] начальником ССД Вижницької міської ради Кордяк І.І., встановлено, що утриманням та вихованням дітей займався виключно батько, матір дітей залишила маленькими, вела аморальний спосіб життя, часто змінювала місце проживання до дітей не приходила та не цікавилася ними. Заяви (клопотання) учасників справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини викладені в позові, просила задовольнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, підтримала відзив, де зазначила, що на протязі певного часу не жила зі своїм покійним чоловіком [PERSON] , діти залишалися з ним, останній не давав змоги їй з ними зустрічатися і займатися їх вихованням. На даний момент має можливість і бажання виховувати своїх дітей. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, підтримав поданий відзив, просив відмовити в задоволенні позову. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що є сином [PERSON] . Неповнолітні брат та сестра деякий час проживали разом з [PERSON] , а потім проживали з [PERSON] , який не дозволяв матері приходити до дітей та бачитись з ними. [PERSON] не вживала алкогольні напої, виховувала його та братів з сестрою. Вважає, що не потрібно позбавляти батьківських прав [PERSON] по відношенню до її неповнолітніх дітей, оскільки [PERSON] заслуговує їх виховувати. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що є сином [PERSON] . Неповнолітні брат та сестра деякий час проживали разом з [PERSON] , а потім проживали з [PERSON] . Деякий час не спілкувались, однак матір намагалася з ними побачитись та відновила спілкування. Після смерті [PERSON] дітей забрали і матері не віддавали. Вважає, що не потрібно позбавляти батьківських прав [PERSON] по відношенню до її неповнолітніх дітей, оскільки [PERSON] заслуговує їх виховувати. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що у 2016 році познайомились з [PERSON] та проживають однією сім`єю. Оскільки вони проживають у м.Заставна, разом з [PERSON] приїжджали до її дітей та діти приїжджали до них. У [PERSON] забрали дітей та не дозволяють з ними бачитись. [PERSON] має намір та бажання виховувати своїх неповнолітніх дітей, а він буде їй у цьому допомагати. Зазначив, що є учасником АТО, має намір укласти контракт, його доходи дозволяють забезпечити дітей всім необхідним. Допитана в судовому зсіданні [PERSON] показала, що є матір`ю [PERSON] . До 2016 року діти проживали разом з нею. Коли [PERSON] та [PERSON] перестали проживати однією сім`єю, то [PERSON] пішла проживати на квартиру, а [PERSON] забрав дітей і не дозволяв з ними бачитись. Після смерті [PERSON] прийшла забрати дітей з школи, їй повідомили, що [PERSON] позбавлено батьківських прав і діти не хочуть їх бачити. Вважає, що не потрібно позбавляти батьківських прав [PERSON] по відношенню до їх неповнолітніх дітей, оскільки [PERSON] має бажання виховувати дітей, в чому їй будуть всі допомагати. У [PERSON] з дітьми хороші відносини. Суд, заслухавши представника позивача, відповідачку та її представника [PERSON] , свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити входячи з наступного. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія [NUMBER] , виданого повторно 28.12.2017 року Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області та серія [NUMBER] , виданого повторно 28.12.2017 року Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. [PERSON] , [INFO] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 22.02.2020 року Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). На підтвердження позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , щодо неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , надано наступні докази: Повідомлення Вижницької міської ради №3-85а від 06.02.2020 року з даних якого вбачається, що на території [ADDRESS] виявлено дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які залишились без батьківського піклування. Довідка Вижницької міської ради №3-698 від 24.02.2020 року з даних якої вбачається, що згідно запису по господарської книги №28 особовий рахунок № [NUMBER] в даному господарстві зареєстровані та проживають: [PERSON] - власник, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - онуки, [PERSON] - дочка, зареєстрована, але не проживає. Копі наказів Служби у справах дітей Вижницької міської ради №1, №2 від 06.02.2020 року з даних якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано у сім`ю тітки [PERSON] . Характеристика Вижницької міської ради №139 від 21.02.2020 року з даних якої вбачається, що [PERSON] зареєстрована в господарстві батька [PERSON] в [ADDRESS] , але не проживає. [PERSON] має четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За час проживання в селі зарекомендувала себе з негативної сторони. Служба в справах дітей та соціальний працівник неодноразово проводили обстеження матеріально-побутових умов проживання даної сім`ї та попереджували про відповідальність виконання батьківських обов`язків. За час спільного проживання із померлим співмешканцем, [PERSON] - [PERSON] , як мати не приділяла уваги дітям, а потім взагалі залишила дітей на виховання батька, який [INFO] помер, і в подальшому, мати не цікавилася ні вихованням, навчанням дітей, і їхнім утриманням. Характеристика Іспаської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вижницької міської ради на [PERSON] з даних якої вбачається, що протягом навчання [PERSON] мати [PERSON] не цікавилась навчальними досягненнями та шкільним життям своїх дітей. Жодного разу не відвідала батьківські збори та не мала зустрічі з класним керівником. Характеристика Іспаської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вижницької міської ради на [PERSON] з даних якої вбачається, що протягом навчання [PERSON] , мати [PERSON] жодного разу не приходила та не цікавилась навчанням сина. Не відвідувала батьківські збори, не приходила на шкільні свята. Зі слів [PERSON] , додому за цей час вона теж не приходила. Довідка сімейного лікаря від 03.03.2020 року з даних якої вбачається, що на протязі минулих двох років мати дітей [PERSON] здоров`ям дітей не цікавилася. Пояснення [PERSON] , [PERSON] від 18.02.2020 року з даних яких вбачається, що утриманням та вихованням дітей займався виключно батько [PERSON] , а [PERSON] дітей залишила маленькими, вела аморальний спосіб життя, часто змінювала місце проживання до дітей не приходила та не цікавилася ними, зарекомендувала себе з негативної сторони. Копії висновку комісії з питань захисту прав дитини Вижницької міської ради №02-16/733 від 23.04.2020 року з даних якого вбачається, що комісія з питань захисту прав дитини при Вижницькій міській раді вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст.164 ч.1 п.2, ч.2, ч.3, ч.6 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно зі ст.165 цього ж Кодексу, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Із роз`яснень, викладених у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 19 грудня 2008 року вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Із роз`яснень, викладених у ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 19 грудня 2008 року вбачається, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком (матір`ю) обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько (мати) ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Жодної з цих обставин на час розгляду судом справи та ухвалення судового рішення не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] запевнила суд, що змінилася, бажає спілкуватися з дітьми, брати участь у їх вихованні, матеріально утримувати дітей. Представником позивача не надано доказів притягнення відповідачки [PERSON] до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків за ст. 184 КУпАП. Тобто суду не надані докази того, що змінити поведінку матері у кращу сторону неможливо та вжиті заходи юридичної відповідальності не дали позитивних змін, що давало б підстави для застосування до матері дитини такого крайнього заходу відповідальності, як позбавлення батьківських прав. Таким чином, представником позивача не доведено наявність винної поведінки відповідачки та свідомого нехтування нею своїми обов`язками. Суд також враховує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено. Висновок комісії з питань захисту прав дитини Вижницької міської ради №02-16/733 від 23.04.2020 року, згідно якого було визнано за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав відносно щодо неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.19 СК України, має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не було достовірно доведено, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків та веде аморальний спосіб життя, не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідачки батьківських прав. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав необхідно відмовити. У зв`язку із відмовою в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей також не підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.148, 150, 164, 165, 166 СК України,

Outcome: dismissed