Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Стислий виклад позиції заявників. [PERSON] та [PERSON] (заявники) подали до суду заяву про розірвання їхнього шлюбу. В обґрунтування заяви заявники покликаються на те, що від шлюбу у них народився син [PERSON], 16.08.2016р.н. Їхнє сімейне життя не склалося. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Нормальні шлюбні відносини не можуть бути поновлені. Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спальної дитини. У судовому засіданні заявники заяву підтримали повністю. Заяв чи клопотань від учасників справи не поступило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 01.10.2018 заяву залишено без руху та надано заявникам строк пять днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків поданої заяви (а.с.13-14). Ухвалою від 18.10.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 07.12.2018 об 11 год 30 хв (а.с.21-22). Заслухавши пояснення учасників справи, зясувавши обставини, на які заявники посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22.05.2012 у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №180. Після реєстрації шлюбу дружині прізвище не змінювалося. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 22.05.2012 серії 1-СГ №186704 (а.с. 8, 27). Відповідно до свідоцтва про народження від 17.08.2016 (серії І-СГ №507198), батьками [PERSON], 11.08.2016р.н., є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Заявники [PERSON] та [PERSON] є сторонами в договорі від 08.09.2018, яким передбачено: місце проживання їхнього сина, порядок спільного утримання сина та порядок спілкування батька з сином (а.с.19-20). Зміст правовідносин. Правовідносини в учасників справи виникли у звязку з їх спільним бажанням припинити шлюбні відносини та наявності у них дитини, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за їхньою заявою. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України. Так, відповідно до частини 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з частиною 2 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дитину, визначають обсяг субєктивних прав та юридичних обовязків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви. Суд погоджується з аргументами заявників, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак не проживають разом та не підтримують жодних стосунків. Заявники, будучи подружжям та батьками малолітнього сина [PERSON], 11.08.2016р.н., спільно подали заяву про розірвання шлюбу. Крім цього, подружжя подало до суду договір, в якому передбачено з ким із них буде проживати дитина, а саме: з матірю, яку участь у забезпеченні умов життя сина братиме його батько та умови здійснення батьком права на особисте виховання дитини. З позиції заявників вбачається, що заява про розірвання шлюбу відповідає їх дійсній волі, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. На підставі статей 104, 105, 109 СК України та

Outcome: approved