Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

стислий виклад позиції позивача У вересні 2020 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 13.03.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. видано виконавчий напис № 6080 про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в загальному розмірі 64019, 88 грн, та постановою приватного виконавця Юхименко О.Л. відкрите виконавче провадження. Позивач вважає, що нотаріус видав виконавчий напис з порушенням порядку вчинення нотаріальних дій та Закону України «Про нотаріат», оскільки надані документи не свідчать про безспірність вимог стягувача, так як не подано сам кредитний договір, вона не отримувала письмову вимогу банку, не подано оригіналу первинного бухгалтерського документу по розрахунку заборгованості і в самому виконавчому написі не обґрунтований період стягнення з 06.03.2018р. по 06.03.2019р. У зв`язку з наведеним позивач просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі За ухвалою від 08.09.2020 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті, з витребуванням у нотаріуса документів на підставі, яких вчинено виконавчий напис (а.с.36-37). Відповідно до ухвали суду від 08.09.2020р. вжито заходи забезпечення позову за клопотанням позивача у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 6080 від 13.03.2029р. (а.с. 38). Позиції учасників судового провадження У судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача [PERSON] та приватний нотаріус Хара Н.С. направили клопотання про розгляд справи без їх участі, представник позивача просить позов задовольнити (а.с. 49, 82). Відповідач та третя особа-2 про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, але до суду не з`явилися (а.с. 48, 78-80, 88, 89). Виходячи з викладеного, суд уважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Суд, дослідивши докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 13 березня 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6080, яким запропонувала звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № GР-4919924 від 15.08.2013р. укладеним із АТ «Банк Ренесанс Капітал» правонаступником якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк». За змістом напису загальна сума, яка підлягає до стягнення з боржника становить 64019, 88 грн, що включає: прострочену заборгованість за кредитом - 25639, 16 грн, прострочену заборгованість за комісією - 30937, 20 грн, прострочена заборгованість за процентами - 6943, 52 грн, витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 500,00 грн. Заборгованість виникла за період з 06.03.2018р. по 06.03.2019р. (а.с.11). Так, на підтвердження існування заборгованості [PERSON] перед АТ «ПУМБ» крім виконавчого напису, нотаріусом надано: - інформацію про юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю АТ «ПУМБ» (а.с. 62-63); - копію статуту АТ «ПУМБ», витяг з наказу № 749 ОС від 24.07.2015р. та довіреність на представництво інтересів банку начальнику відділу після судової роботи [PERSON] , його копію паспорту, Інформаційну довідку № 142108871 від 13.03.2019р. про перевірку реєстрації довіреності, витяг з Єдиного реєстру довіреностей № 38759713 від 13.03.2019р. (а.с. 64-72); - заява про вчинення виконавчого напису № 236 від 06.03.2019р. згідно якої [PERSON] допустила прострочення платежів за кредитним договором № GР-4919924 від 15.08.2013р., а тому представник банку просить стягнути 63519, 88 грн (а.с. 73), виписку з рахунку з вказаною сумою боргу (а.с. 74); - пропозицію укласти договори (оферта), частково не читабельна, між [PERSON] та «Банком Ренесанс Капітал», дати не видно, згідно якого позивачу надано кредит в розмірі 29999, 11 грн з відсотковою ставкою 15% річних на 48 місяців (а.с. 75) та письмова вимога адресована позивачу 10.01.2019р. з вимогою погасити борг в розмірі 63529, 31 грн в строк до 17.01.2019р. (а.с. 76). 01.04.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 6080 від 13.03.2019 на загальну суму 64019, 88 грн (а.с. 22), а 09.04.2019р. винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника (а.с. 24). Мотиви суду Як видно зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріус при його вчиненні посилалася на ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Так, відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Виходячи з положень ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В пункті 2 даної Постанови передбачено, що за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визнається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Отже, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Натомість з наданої нотаріусу банком виписки із рахунку [PERSON] (а.с.16) неможливо встановити наявність безспірності заборгованості, оскільки первинні облікові документи повинні бути оформлені у порядку визначеному ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та містити: дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відповідно до п.14 ч.3 Розділу І Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 № 75, первинний документ - документ, який містить відомості про операцію, а тому банківська виписка, має статус первинного документу. Водночас, надана банком нотаріусу виписка з рахунку оформлена не належним чином, оскільки вона самостійно виготовлена представником банку з констатацією фактів прострочення, але в ній відсутні обов`язкові реквізити: дата складання, посада відповідальної особи, зміст та обсяг господарської операції. Отже, підстав вважати, що розмір заборгованості позивача перед банком є безспірним немає. В той час з копії кредитного договору неможливо встановити дату його вчинення, а відповідно, перевірити, чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. Крім цього, нотаріусом не надано, а банком не підтверджено факт отримання позивачем вимоги погасити борг. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем надано нотаріусу не всі необхідні документи, які свідчать про безспірність заборгованості позивача, а на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса зазначена банком заборгованість не була безспірною, а тому виконавчий напис вчинено без дотримання вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» іє таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 02.07.2019 р. справа № 916/3006/17, провадження № 12-278гс18. Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому судовий збір в сумі 840,80 грн потрібно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved