Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

СМКП «Водоканал» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що згідно правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України від 22.07.1994 року, які діяли по 07.10.2008 року - у разі згоди Водоканалу розрахунки за водовідведення та водопостачання можуть бути оформлені через відкриття особового рахунку (абонентської картки). Таким чином, 01 серпня 2008 року на [PERSON] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] та заведено абонентську картку про присвоєння рахунку на послугу з водопостачання. На підставі вищевикладеного між позивачем та відповідачем склалися договірні зобов'язання. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак відповідач свої зобов'язання по виплаті за надані послуги з водопостачання не виконує, в період з 01 лютого 2012 року по 01 квітня 2014 року виникла заборгованість за послугу з водопостачання в сумі 7450 грн. 62 коп., на суму заборгованості підприємством були нараховані 3% річних в сумі 288 грн. 58 коп., інфляційні витрати 780 грн. 01 коп.. Позивач зазначив, що за адресою [ADDRESS], зареєстровані 2 людини, щомісячна норма відпускання питної води при присутності засобів обліку на одну людину 3,6 м.куб. - кран в будинку з ямою у дворі. 22 лютого був нарахований штраф у розмірі 6207 грн. 57 коп.. На підставі викладеного позивач просить в уточненій позовній заяві стягнути з відповідача [PERSON], заборгованість за послуги з водопостачання в сумі 7450 грн. 62 коп., інфляційні витрати у сумі 780 грн. 01 коп., 3(три) % річних у сумі 288 грн. 58 коп., а також витрати за оголошення у пресі у сумі 350 гривень та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.. Від представника позивача надійшла заява в якій він просить суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте був повідомлений належним чином про, що свідчить оголошення у газеті «Вісті Придніпров'я» № 11 (1606) від 10 лютого 2015 року. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача про стягнення заборгованості за послуги водопостачання підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до абонентської картки про відкриття особового рахунку за послугу з водопостачання - абонент [PERSON] має особовий рахунок № [NUMBER] який ведеться з 01 серпня 2008 року на адресу [ADDRESS], (а.с. №4). Однак судом встановлено, що між позивачем СМКП «Водоканал» та відповідачем [PERSON] не було договірних зобов'язань, адже згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Позивач надав довідку по нарахуванню та оплаті за водопостачання, згідно якої у відповідача заборгованість станом на 01.04.2014 року склала 7450 гривень 62 коп.. Ввід води був опломбований 22.02.2013 року. Штраф за зірвану пломбу - 6207 грн. 57 коп.. Також позивач надав зведений розрахунок за несвоєчасне виконання зобов'язання [PERSON], відповідно до якого було нараховано інфляційні витрати у сумі 780 грн. 01 коп. та 3% річних в сумі 288 грн. 58 коп., (а.с. № 5-6). З розрахунків наданих позивачем вбачається, що загальна сума боргу відповідача склала 7450 грн. 62 коп.. Відповідач користувалася послугами водопостачання без укладеного договору. З зведеного розрахунку заборгованості вбачається заборгованість за спожиті послуги водопостачання склала 1243 грн. 05 коп.. Позивач вказував, що сума у розмірі 6207 грн. 57 коп., була нарахована як штраф, за споживання питної води при відсутності засобів обліку, однак жодного доказу на підтвердження виникнення даної суми боргу позивач не надав. Згідно ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч.2 ст. 1213 ЦК України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з рахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на те, що відповідач безпідставно користувався послугами водопостачання, які надавав позивач- сума інфляційних витрат та 3 % річних стягненню не підлягають. Але детальний розрахунок інфляційних витрат пов'язаних з розрахунком суми безпідставно отриманого майна (послуг з водопостачання) у сумі 1243 грн. 05 коп. позивач не надав. У статті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на справедливий суд , що гарантує справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі. З урахуванням заявлених позивачем правових підстав для задоволення позову, а також обставин, наведених позивачем на їх обґрунтування, суд вважає можливим захистити порушене цивільне право позивача шляхом відшкодування вартості безпідставно отриманого майна відповідачем у сумі 1243 грн. 05 коп.. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 243 грн. 60 коп., адже відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, та відповідно до п.3, ч.3, ст. 79 ЦПК України суму витрат які пов'язані з викликом відповідача, з оголошенням у газеті «Вісті Придніпров'я» № 11 (1606) від 10 лютого 2015 року у розмірі 350 грн.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial