Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 20.02.2013 року відповідачка отримала кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ними Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачкою взяті на себе зобовязання не виконануються належним чином, станом на 31.03.2016 року її заборгованість за договором становить 17634,68 гривень, з яких: 1889,54 грн. заборгованість за кредитом; 11629,20 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800,00 заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 815,94 штраф (процентна складова). Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, протии заочного розгляду спраив не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце слухання справи повідомлялася належним через за місцем реєстрації, а тому, враховуючи положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та те, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України суд, за згоди представника позивача, розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Виходячи зі змісту статей 627, 629 ЦК України, законодавець зазначив, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу. А договір є обов'язковим для виконання сторонами. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до договору №б/н від 20.02.2013 року відповідачка 20 лютого 2013 року отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка [PERSON] своїм підписом на анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку надала згоду на те, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку є договором, а також підтвердила, що ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Згідно розрахунку заборгованості станом на 31.03.2016 року заборгованість відповідача за договором № б/н від 20 лютого 2013 року становить 17634,68 гривень, з яких: 1889,54 грн. заборгованість за кредитом; 11629,20 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800,00 заборгованість за пенею та комісією, 1315,94 грн. заборгованість по судовим штрафам. . Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок. У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором №б/н від 20 лютого 2013 року з відповідачки є підставними і підлягають до задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що в даному випадку становить 1378,00 гривень сплаченого судового збору

Outcome: approved