Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 лютого 2017 року визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 2,41 га у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, право власності якої посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серія Р1 № 816493, виданим [PERSON], спадкоємцем майна якої являється [PERSON], який помер 02 листопада 2014 року. У серпні 2017 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 лютого 2017 року у звязку з нововиявленими обставинами, які встановлені під час виготовлення Ізяславським районним виробничим відділом Хмельницької регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж спірної земельної ділянки в натурі. Зокрема, технічну документацію виготовлено на три земельних ділянки площею 0,4525 Га, 1,5182 Га та 0,4413 Га, з яких і складається земельна ділянка, щодо якої винесено судове рішення. Відтак, позивачу необхідно зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності кожну з трьох окремих ділянок, а тому вона і звернулася з вказаною заявою до суду. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області [PERSON] до суду не прибув, надіслав до суду письмову заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, зазначивши, що при вирішенні справи покладається на думку суду. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Як убачається із матеріалів справи рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 лютого 2017 року визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 2,41 Га у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, право власності якої посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серія Р1 № 816493, виданим [PERSON], спадкоємцем майна якої являється [PERSON], який помер 02 листопада 2014 року. На підставі зазначеного судового рішення виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж на 3 земельні ділянки: площею 0,4413 Га, 0,4525 Га та 1,5182 Га, загальна площа яких становить 2,41 Га, що відповідає загальної площі спірної земельної ділянки, на яку судом визнано право власності за заявником. Як вказує [PERSON] у своїй заяві, точні дані про розмір та площу спірних земельних ділянок вона дізналася тільки після виготовлення технічної документації, а тому вказане рішення слід переглянути. Згідно з п. 1 ч. 2\~ст. 361 ЦПК України\~\~підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. До виготовлення технічної документації заявнику та суду не були відомі площа та розмір спірних земельних ділянок. Такі дані стали відомі у подальшому після набрання рішенням законної сили. Зважаючи на викладене, суд вважає, що зазначена заявницею обставина є нововиявленою, а тому рішення суду підлягає скасуванню. Скасовуючи рішення суду та ухвалюючи нове рішення, суд виходить з наступного. З матеріалів справи убачається, що 12 вересня 2002 року померла [PERSON]. До складу спадщини, що відкрилася після її смерті, належала земельна ділянка загальною площею 2,41 Га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території [PERSON] сільської ради. Зазначена земельна ділянка складається з трьох частин. Спадщину після смерті останньої прийняв її син [PERSON], якому державним нотаріусом Ізяславської державної нотаріальної контори видано свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,41 Га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради, на право на земельну частку (пай) у землі розміром 3,12 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП ім. 1-го Травня с. Дертка Ізяславського району, на право власності на майнові паї, що знаходилися у тому ж КСП, у сумі 562 грн. та 78 грн., а також на грошові вклади з відсотками і компенсаціями, що зберігались в Ізяславському відділенні ощадбанку № 2890/021 на рахунках № 095, № [NUMBER]. Водночас, право власності на успадковану земельну ділянку розміром 2,41 Га за [PERSON] зареєстровано не було. 02 листопада 2014 року [PERSON] помер. Після його смерті спадщину прийняла його дружина та позивач по справі [PERSON], а також його дочка [PERSON] Спадкове майно було розподілено між останніми за договором про поділ спадкового майна, посвідченим Ізяславською державною нотаріальною конторою 02 жовтня 2015 року за № 1-657. Цим договором передбачено, що в майбутньому усе спадкове майно буде оформлюватись на позивача по справі. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про укладення шлюбу між ним і позивачем, державним актом на право приватної власності на землю серія Р1 № 816493, виданим 12 липня 2002 року [PERSON] сільською радою, витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 13349359, № 13349391 від 28 лютого 2008 року, № 41692171 від 02 жовтня 2015 року, виданими Ізяславською державною нотаріальною конторою, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02 жовтня 2015 року, виданим державним нотаріусом Ізяславської державної нотаріальної контори [PERSON], свідоцтвами про право на спадщину за законом від 28 лютого 2008 року, виданими державним нотаріусом Ізяславської державної нотаріальної контори [PERSON], повідомленням Відділу Держземагентства в Ізяславському районі Хмельницької області від 03 квітня 2015 року № 29-2212-0.5-736/2-15. Як вбачається з повідомлення державного нотаріуса Ізяславської державної нотаріальної контори [PERSON] від 06 жовтня 2015 року № 1914/01-16, оскільки право власності на земельні ділянки загальною площею 2,41 Га за [PERSON] не зареєстровано, Ізяславська державна нотаріальна контора позбавлена можливості видати свідоцтво про право на спадщину позивачу. Згідно з положеннями ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається па підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною першою статті 15\~Цивільного кодексу України та статтею\~3\~Цивільного процесуального кодексу України передбачено\~право кожної особи на захист свого цивільного права. Пункт 1 ч. 2\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права. У відповідності до розяснень, наданих судам у п.п. 10, 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позовних вимог про визнання права власності на спірні земельні ділянки у розмірах, встановлених під час виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж цих земельних ділянок в натурі. На підставі викладеного,

Outcome: approved