Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] - про стягнення заборгованості. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідачі не виконують умови кредитного договору № CL7776 від 07. 12. 2007 року та договору поруки № CL7776 від 07. 12. 2007 року, внаслідок чого станом на 21. 01. 2014 року утворилась заборгованість в сумі 47 186,28 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 21. 01. 2014 року складає 377 159,94 гривень, яку позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, своїх представників до суду не направили, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомили, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору №CL7776 від 07. 12. 2007 року [PERSON] отримала у ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» кредит в сумі 56558, 28 доларів США строком до 21 листопада 2015 року зі сплатою 12 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 07. 12. 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №CL7776. Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1.1. кредитного договору, позивач зобов'язаний був видати позичальнику кредит на умовах передбачених кредитним договором. Вбачається, що позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме - в порядку передбаченому п. 3.1.2. кредитного договору перераховано позичальнику 56558, 28 дол. США на його поточний рахунок [NUMBER] в ПАТ «Універсал Банк» МФО 322001, що підтверджується випискою по рахунку відповідача, що міститься в матеріалах справи. В свою чергу, позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитами, повернути кредит у визначені договорами терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно кредитних договорів. Згідно із п. 5.3. кредитного договору, сплата позичальником заборгованості за отриманими кредитними коштами здійснюється відповідно до графіку платежів, що визначений у додатку №2 до кредитного договору. Вказаним пунктом також передбачено, що проценти та частини сум кредитних коштів сплачуються позичальником не пізніше 20-го числа наступного за звітнім місяцем. В силу статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Вбачається, що в порушення умов кредитного договору та чинного законодавства України позичальник належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання - не сплачує проценти за користування кредитними коштами та не повертає чергові суми отриманого кредиту відповідно до встановленого графіку. Так, станом на 21. 01. 2014 року позичальником прострочено виконання зобов'язань щодо повернення за кредитним договором кредиту та нарахованих процентів в сумі 33 425,62 доларів США. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 6.6. кредитного договору, банк має право достроково вимагати повернення кредитних коштів у повному обсязі у випадку прострочення сплати чергового платежу і не усунення позичальником порушень протягом 30 календарних днів з дати відправлення кредитором повідомлення на адресу позичальника з вимогою усунути порушення. Вбачається, що 13. 04. 2009 року на адресу [PERSON] було направлено вимогу-попередження про необхідність усунути порушення умов кредитного договору та сплати процентів за користування кредитом, однак вказана вимога була залишена відповідачем без реагування. Таким чином, враховуючи порушення зобов'язань, встановлених кредитним договором щодо сплати процентів та щомісячних платежів за кредитом, у [PERSON] виник обов'язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, незалежно від настання строку виконання зобов'язання. Вбачається, що позивач звернувся до Приватного нотаріуса КМНО [PERSON] щодо вчинення виконавчого напису. 09 грудня 2009 року Приватним нотаріусом КМНО [PERSON] було вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення на заставне майно, а саме: на автомобіль марки NISSAN, модель MURANO, 2007 р.в., колір - червоний, реєстраційний номер №[NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] та за рахунок коштів отриманих від реалізації автомобіля задовольнити вимоги ПАТ «Універсал Банк» у розмірі: прострочена заборгованість по сумі кредиту, еквівалентна 5 219,09 доларів США, заборгованість по сумі кредиту - 48 161,51 доларів США, відсотки в сумі -4 023,35 доларів США, пеня в сумі - 177,40 доларів США, що в сумі складає 57 581,35 доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 439 892,72 гривні та відшкодування кредитору внесеної за вчинення виконавчого напису плати в розмірі 1700,00 гривень. В ході виконавчого провадження було реалізовано автомобіль марки NISSAN, модель MURANO, 2007 р.в., колір - червоний, реєстраційний номер №[NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], в результаті чого кошти в розмірі 83 823,75 грн. зайшли на рахунок банку та 19 червня 2013 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. Судом встановлено, що на даний час [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим заборгованість за кредитним договором не погашена. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Вбачається, що в зв'язку із неналежним виконанням обов'язку по сплаті процентів та поверненню кредиту [PERSON] нараховуються штрафні санкції. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] по кредитному договору складає 47 186,28 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 21. 01. 2014 року становить 377 159,94 гривень, яка складається із: заборгованості по кредиту - 47 000,75 дол. США, еквівалент 375 677,00 гривень; по відсотках - 177,70 дол. США, еквівалент 1420,36 гривень; підвищені відсотки - 7,83 дол. США, еквівалент 62,59 гривень, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором. Згідно п. 1.3 договору поруки, поручитель відповідає перед позивачем у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредитного регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Пунктом 1.4 договору поруки передбачено, що поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що боржник та поручитель не виконали свої зобов'язання перед позивачем, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 3654 грн.

Outcome: approved