overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину квартири позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному обсязі. Вказаним рішенням не було вирішено питання про судові витрати. Відповідно ст. 220 ч.1 п.4 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судовому засіданні 02.12.2015 року позивач [PERSON] просив стягнути з відповідачки понесені ним судові витрати. Відповідачка [PERSON] в судове засідання 02.12.2015 року не зявилася, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с.94). Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду із позовною заявою до [PERSON] було сплачено судовий збір в сумі 1124 грн 00 коп. (а.с.2). За змістом ст. 79 ч.1 ЦПК України судовий збір входить до судових витрат. Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені неї і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги позивача рішенням суду повністю задоволені, то з відповідачки [PERSON] на його користь підлягає стягненню 1124 грн 00 коп у відшкодування понесених судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 липня 2020 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, шлюб розірвано. 28 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про виправлення описки в вищевказаному рішенні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області. Заявник виклав прохання виправити описку в судовому рішенні, шляхом зазначення у рішенні замість абзацу «В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 травня 2014 року первісну позовну заяву [PERSON] задоволено частково. Визнано за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, що належало [PERSON], яка померла [INFO], у вигляді права власності на квартиру [ADDRESS] та визнано за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, що належало [PERSON], яка померла [INFO], у вигляді права власності на 73/100 частини житлового будинку, що заходиться за адресою [ADDRESS] . В іншій частині позовних вимог [PERSON] відмовлено . Зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] задоволено частково. Визнано недійсним заповіт в частині розпорядження померлою [PERSON] частиною житлового будинку, що занаходиться за адресою [ADDRESS] розміром 27/100, яка належить [PERSON]. В ході розгляду справи судом розглядались всі позовні вимоги, сторони давали по ним пояснення, але постановляючи рішення, в резулятивній частині, суд не виклав інформації про прийнятие рішення по позовним вимогам [PERSON] щодо визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на 23/50 частини житлового будинку [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON], що стало підставою, для направлення апеляційним судом Полтавської області справи до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 220 ЦПК України винесення додаткового рішення. Згідно п. 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. В судове засідання по розгляду питання про ухвалення додаткового рішення учасники не зявились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що в передостанньому абзаці мотивувальної частини рішення викладено висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на 23/50 частини житлового будинку [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON]. Тому суд вважає за необхідне доповнити резулятивну частину рішення інформацією про відмову у задоволенні вищевказаних вимог [PERSON] шляхом постановлення додаткового рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 25 березня 2014 року визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого близько [INFO] року, право власності на 2 / 45 частин житлового будинку під номером [ADDRESS]; за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого близько [INFO] року, право власності на 2 / 45 частин житлового будинку під номером [ADDRESS]; за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого близько [INFO] року, право власності на 4 / 15 частин житлового будинку під номером [ADDRESS]; за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого близько [INFO] року, право власності на 2 / 90 частин житлового будинку під номером [ADDRESS]; за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] [PERSON] , померлого близько [INFO] року, право власності на 2 / 90 частин житлового будинку під номером [ADDRESS]. На даний час до суду звернувся [PERSON] з заявою про ухвалення додаткового рішення , оскільки при винесенні рішення суд не вирішив питання про визнання права власності на господарські будівлі і споруди і така вимога була зазначені в позовній заяві, були надані джокази і давалися пояснення з цього приводу. Про день, час та місце судового розгляду справи сторони повідомлялися судом належним чином, в судове засідання не з»явилися, їх присутність не є обовязковою. Суд, оглянувши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. На додаткове рішення може бути подано скаргу. Матеріалами справи встановлено, що при ухваленні судового рішення 25 березня 2014 року не було вирішено питання про визнання права власності на господарські будівлі і споруди та сторони подавали докази і давали пояснення. Строк на виконання судового рішення не закінчився , а тому суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення Керуючист ст. 220 ЦПК України суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 26 липня 2019 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. При ухваленні рішення суд не зазначив у резолютивній частині про відновлення дошлюбного прізвища. В поданій заяві заявником поставлено питання про ухвалення додаткового рішення, яким резолютивну частину рішення доповнити рішенням про відновлення дошлюбного прізвища дружини. Сторони в судове засідання не з`явились, про розгляд заяви повідомлялись належним чином. Суд розглядає справу за відсутності сторін, що відповідає положенням ч. 4 ст. 270 ЦПК України, за якою неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення у справі. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 26 липня 2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 12 травня 2017 рокуМиронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області за актовим записом № 24 розірвано. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач є особою, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу. В поданій до суду заяві вона вказала, що після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище, що є підставою для прийняття рішення про його відновлення. При ухваленні рішення суд не зазначив у резолютивній частині рішення про відновлення прізвища позивача на дошлюбне « [PERSON] » після розірвання шлюбу. Враховуючи вказані обставини та наведені правові норми, суд дійшов висновку, що прийняте рішення не в повній мірі відповідає змісту розглянутої справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 09.06.2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментівбуло задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 14 квітня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , у прибуток держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. Проте судом не ухвалено рішення з приводу заявленої вимоги позивача [PERSON] , з приводу якої вона подавала докази про стягнення аліментів на її користь на її утримання в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] трирічного віку, починаючи з 14.04.2020 року. Сторони в судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч.4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Вивчивши надані докази суд приходить до наступних висновків. З матеріалів цивільної справи 321/491/20 № провадження 2/321/282/2020 вбачається, що рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 09.06.2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментівбуло задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 14 квітня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , у прибуток держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. Проте судом не ухвалено рішення з приводу заявленої вимоги позивача [PERSON] , з приводу якої вона подавала докази про стягнення аліментів на її користь на її утримання в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] трирічного віку, починаючи з 14.04.2020 року. Згідно ч.1 п.1, ч.2, ч.3 ст. 270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. За таких обставин, вимогу [PERSON] слід задовольнити та ухвалити додаткове рішення, в якому вказати: стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] на її утримання в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] трирічного віку, починаючи з 14 квітня 2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10.02.2021 в спрощеному провадженні ухвалено розірвати шлюб між [PERSON] і [PERSON] . Це рішення набрало законної сили. 22.02.2021 позивач [PERSON] подала в суд зазначену заяву з таким обґрунтуванням. Позивач у позовній заяві, поряд з іншим, ставила вимогу про стягнення понесених судових витрат у виді судового збору з відповідача. Натомість у рішенні суду це питання не вирішено. Позивачка просить зазначену заяву розглянути без її участі. Згідно з доданою до позовної заяви квитанцією позивач сплатила судовий збір за подання заяви в сумі 980 грн. Розміру ставки судового збору, який передбачений законом «Про судовий збір», за подання заяви про розірвання шлюбу в 2021 році становить 908 грн. Із змісту мотивувальної частини рішення суду видно, що позивачка неправильно сплатила судовий збір, тобто внесла суму на 72 грн. більше від належної ставки судового збору. У рішенні також зазначено,що позивачка не подала клопотання чи заяву про повернення переплаченої суми судового збору, тому суд виріши, що судових витрат до стягнення чи повернення не має. Із змісту позовної заяви видно, що позивачка просила задовольнити її вимоги про розірвання шлюбу і стягнути судовий збір з відповідача. Згідно з статтею 270 ч.1 п.3 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема . якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Статтею 270 також передбачено: заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення, в тому самому порядку, що й судове рішення, протягом 10 днів із дня надходження відповідної заяви; у разі необхідності суд може викликати сторони; неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату судового засідання не перешкоджає розгляду заяви. Суд не вбачав необхідності повідомляти про розгляд питання відповідача. Заява позивачки підлягає задоволенню з огляду на таке. Статтею 141 ч.1 ЦПК України передбачено що у разі задоволення позову суд вирішує питання розподілу судових витрат і покладає такі на відповідача, зокрема в частині стягнення судового збору. Відповідач у справі не є особою, яка має пільги щодо сплати судового збору відповідно до положень статті 5 закону «Про судовий збір». Доказів про це у справу відповідачем не подано. Отже, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 908 грн., а також повернути позивачу надмірно сплачений судовий збір у сумі 72 грн з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Рішенням Мінського районного суду міста Києва від 23 серпня 1995 року у справі № 2-2374/1995р. позов [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. 02 квітня 2015 року відповідачем подано до суду заяву про виправлення описки у рішенні суду, а саме: невірно зазначено місце реєстрації шлюбу, замість «ЗАГС Мінського району м. Києва» вказано «Палац реєстрації шлюбів і новонароджених». Заявник подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ст.219 ЦПК України неявка у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Відповідно до паспорту [PERSON], 20 квітня 1991 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований ЗАГСом Мінського району м. Києва. Рішенням Мінського районного суду міста Києва від 23 серпня 1995 року у справі №2-2374/1995 р. шлюб, зареєстрований між сторонами, розірвано. У резолютивній частині рішення суду допущено описку, а саме: невірно зазначено місце реєстрації шлюбу, замість «ЗАГС Мінського району м. Києва» вказано «Палац реєстрації шлюбів і новонароджених». Відповідно до ст.219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. За таких обставин суд ухвалив виправити описки, допущені у резолютивній частині рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 серпня 1995 року. Зважаючи на вищенаведене, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Рішенням Мінського районного суду м. Києва у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], треті особи: Мінська райдержадміністрація м. Києва, УЖГ Мінського району м. Києві, про зміну договору найму житлового приміщення(№ 2-1435/00) від 09 березня 2000 року позовну заяву було задоволено та вирішено питання користування житловим приміщенням. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить виправити допущену судом описку, а саме у всьому тексті рішення вірно зазначити його по-батькові «[PERSON]» замість помилково зазначеного «[PERSON]». В судове засідання сторони не з'явилися, оскільки про час та місце судового засідання не повідомлялися. Відповідно до ч. 2 ст. 269 ЦПК України суд постановив провести розгляд заяви без виклику сторін. Згідно ч. 1, 2 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що у рішенні суду допущено помилку, яка має бути виправлена шляхом постановлення відповідної ухвали. Як вбачається з матеріалів справи, у всьому тексті рішення Мінського районного суду м. Києва (№ 2-1435/00) від 09 березня 2000 року допущена описка, а саме помилково зазначено по-батькові відповідача «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]», що підтверджується паспортними даними заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Рішенням Млинівського районного суду від 07 грудня 2016 року були задоволені позовні вимоги [PERSON] і стягнуто з [PERSON] 327 гривень 93 копійки матеріальної та 5\~000 гривень моральної шкоди. Під час винесення рішення судом не було вирішено питання про судові витрати. У відповідності до ст.220 ЦПК України: 1. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. 2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. 3. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. 4. На додаткове рішення може бути подано скаргу. 5. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Законом України «Про судовий збір» (в редакції станом на 26 вересня 2015 року) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. З позовів немайнового характеру, яка подана фізичною особою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. У відповідності до ст.4 цього ж закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. У відповідності до п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з ч.3 ст.6 Закону №3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою, або загальною сумою за всіма позовними вимогами. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 07 квітня 2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно задоволено повністю. При винесенні рішення Млинівського районного суду Рівненської області не було вирішено питання про судові витрати, так як позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як інвалід другої групи. У відповідності до ч.1\~ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.2 ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, враховуючи те, що позивачку [PERSON] на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від оплати судового збору, а рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 07 квітня 2016 року ухвалено на її користь, то з [PERSON] необхідно стягнути судові витрати у сумі 719 грн.10 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 29 жовтня 2019 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Згідно п. 3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом було встановлено, що у вказаній справі не було вирішено питання щодо судових витрат, а тому виникла необхідність ухвалити додаткове рішення за ініціативою суду. Відповідно до ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved