Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: 11.03.2019 року, [PERSON]звернулася до суду з позовною заявою до Яснозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визначення додаткового строку для звернення з заявою про прийняття спадщини, мотивуючи її тим, що 06 січня 2018 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. За життя спадкодавиця склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Через кілька тижнів після відкриття спадщини, позивач звернулася за розясненнями до Яснозірської сільської ради Черкаського району з приводу прийняття спадщини, на що їй запропонували звернутися з відповідною заявою до нотаріуса після спливу 6-ти місячного строку з дня смерті спадкодавця. 21.02.2019 року [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу [PERSON], проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через пропущення строку на звернення. Через хибне розяснення посадовою особою сільської ради щодо строку на звернення з заявою про прийняття спадщини та через хворобу, внаслідок якої позивач не могла вільно пересуватися громадським транспортом, остання вважає, що пропустила строк через поважні причини. Позивач просила суд визнати пропущений нею строк на звернення з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини поважним та встановити їй додатковий строк для звернення з такою заявою. Сторони в судове засідання не зявились, хоча про час і місце його проведення повідомлялись в порядку п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 12.03.2019 року даний позов прийнято до розгляду з відкриттям провадження. 20.03.2019 року від виконуючої повноваження сільського голови, секретаря Яснозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області на електронну пошту суду надійшла письмова заява про розгляд справи без участі представника сільської ради та відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог. 01.04.2019 року від представника позивача [PERSON] через канцелярію суду надійшла письмова заява про проведення підготовчого судового засідання без її участі. 01.04.2019 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 23.04.2019 року від представника позивача адвоката [PERSON] через канцелярію суду надійшло клопотання про проведення судового засідання без її участі, позовні вимоги позивача адвокат підтримала, просила встановити додатковий строк для прийняття спадщини у 3 міс. Встановлені судом обставини: 06.01.2018 року померла [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть від 09.01.2018 року, серії І-СР №321411 (а.с.11). 15.05.2015 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все що буде їй належати на день смерті і на що вона матиме право за законом [PERSON], [INFO] (а.с.13). Згідно довідки виконкому Яснозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 06.03.2018 року №383, померла 06.01.2018 року [PERSON], була зареєстрована та одна проживала на день смерті в с. Яснозіря Черкаського району Черкаської області по вул. Горького,27. Інші члени сімї та утриманці на день смерті [PERSON] не проживали та не були зареєстровані (а.с.10). Отже на день смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді домоволодіння, що розташоване в с. Яснозіря Черкаського району Черкаської області по вул. Горького,27, яке належало спадкодавиці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.2009 року (а.с.16). Відповідно до листа приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу [PERSON] від 20.02.2019 року №95/01-16, [PERSON] відмовлено у заведенні спадкової справи після смерті [PERSON] через пропущення термінів для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.14). З довідки АЗПСМ с. Яснозіря №8 від 22.02.2019 року вбачається, що [PERSON] знаходилась на амбулаторному лікуванні в АЗПСМ с. Яснозіря з 04.06.2018 року по 13.06.2018 року (а.с.17). Згідно листа приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу [PERSON] від 11.04.2019 року № 298, станом на 11.04.2019 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Отже в судовому засіданні встановлено, що 06.01.2018 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у виді домоволодіння. На час смерті спадкодавиця проживала одна, а тому відсутні особи, які б мали право на звернення з заявою про фактичне прийняття спадщини. За життя [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON], яка після відкриття спадщини пропустила строк на звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Норми права, що підлягають застосуванню: Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. ч. 2 ст. 1272 ЦПК України визначено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Згідно ч. 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~№ 7\~від 30\~травня 2008\~року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та повноті, суд при прийнятті рішення керується засадами справедливості і приходить до висновку, що невірне тлумачення позивачем строків на звернення з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини є поважною причиною, з яких позивачем пропущено встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини. Суд не приймає до уваги факт перебування позивачем на амбулаторному лікуванні протягом 10 днів, як на поважну причину пропуску 6-ти місячного строку на звернення з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки це не позбавило можливості спадкоємця вчасно звернутися з відповідною заявою. Враховуючи, що спадкова справа після смерті [PERSON] нотаріусом не заводилась, і відсутні спадкоємці, які фактично прийняли спадщину, є можливим визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~ Судові витрати: Суд вирішує порядок розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, проте оскільки позивачем у справі не ставиться вимога про стягнення судового збору, останній слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved