Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 31 липня 2006 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/4063/81/28168, згідно умов якого відповідачу було надано кредит в розмірі 45000,00 доларів США строком до 30.07.2026 року зі сплатою 12,0 % річних. Надання кредитних коштів проводилося згідно п. 3.2 Кредитного договору у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Відповідно до п.1.2.,1.3., 1.4., 5.1., Кредитного договору № 014/4063/81/28168 від 31.07.2006 року відповідач [PERSON] зобов'язалась щомісячно до 15-го числа кожного місяця повертати кредитні кошти згідно графіку погашення та сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 12,0% річних. Однак відповідачем не виконуються вищезазначені умови кредитного договору, а саме порушено зобов'язання по сплаті кредиту і станом на 03.09.2014 року заборгованість по кредиту становить 37326,82 доларів США (467743,54 грн), з яких прострочена заборгованість за кредитом складає 1503,06 дол. США.,а також відсотки що становлять 2492,77 доларів США ( 31236,98 грн.). В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором було укладено договір іпотеки від13.10.2006 року та додаткової угоди до нього №1 від 24.09.2007 року. Оскільки [PERSON] зобов'язалася погашати кредит щомісячно та сплачувати проценти за його користування , однак станом на 03.09.2014 року її заборгованість перед банком становить 43473,21 доларів США (544764,15 грн.). На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 43473,21 доларів США (544764,15 грн.), звернути стягнення на предмет іпотеки та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача Артимич М.М. позовні вимоги, викладені в заяві, підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася,про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була оповіщена про час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні не заперечили проти задоволення позову, однак зазначили, що в пункті першому прохальної частини зазначено про необхідність стягнення з [PERSON] на користь позивача достроково солідарно заборгованість за кредитним договором, що є неправильним. Тому просили виключити стягнення солідарно. Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що між позивачем та відповідачем 31 липня 2006 року було укладено кредитний договір № 014/4063/81/28168 згідно якого кредитор надав позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 45000,00 доларів США строком до 30.07.2026 року із сплатою 12% річних. Для забезпечення виконання договору кредиту, 13 жовтня 2006 року був укладений договір іпотеки згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно житловий будинок незавершеного будівництва 90% готовності, що знаходиться за адресою [ADDRESS], який належить на праві приватної власності [PERSON] Договором іпотеки від 01.08.2006 року яким предметом іпотеки є нерухоме майно житловий будинок , загальною площею 347,80 кв.м., житловою площею 150,30 кв.м. що знаходиться за адресою [ADDRESS] та земельна ділянка розміром 2473 кв.м. передана для будівництва індивідуального житлового будинку що належать майновому поручителю [PERSON] на праві свідоцтва на право власності на нерухоме майно та на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Додаткова угода №1 до договору іпотеки від 13 жовтня 2006 року проте що предметом іпотеки є нерухоме майно житловий будинок в цілому під літ. « А» житловою площею 100 кв.м. загальною площею 134.10 кв.м що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Вимоги про усунення порушення за кредитним договором. Копія висновку про вартість майна. Згідно положень ст.6 договору іпотеки у випадку невиконання Іпотекодавцем зобов'язань за цим або кредитним договором банк набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки. Також встановлено, що [PERSON] всупереч умов вищевказаного кредитного договору неналежно виконувала взяті на себе зобов'язання в частині щомісячного здійснення платежів суми кредиту та відсотків за користування грошовими коштами, порушивши права позивача, який вимушений був з цих підстав звернутися до суду за захистом порушених прав. Факт наявності у [PERSON]перед позивачем заборгованості за зазначеними договорами стверджується наявними у справі вищевказаними доказами та розрахунком заборгованості з погашення кредиту та відсотків боржником [PERSON], згідно якого загальна сума заборгованості складає станом на 03.09.2014 року за кредитом - 467743,54 грн. та по відсотках -31236,98 грн,та розрахункова пеня в розмірі 45783,63 грн. Правовідносини між сторонами випливають із зобов'язань, що виникають внаслідок договору, які врегульовані нормами глави 48 ЦК України, зокрема згідно вимог статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, в разі несвоєчасної сплати відсотків за користування кредитом, датою остаточного повернення всіх коштів за кредитом є шістдесятиденний календарний день від дня нарахування відсотків, що не сплачені у встановлений цим договором строк, але не пізніше дати кінцевого терміну повернення кредиту та відсотків за ним. Оскільки, позичальником тривалий час (більше шістдесяти днів) не сплачуються відсотки за користування кредитом, термін повернення всієї суми отриманого та неповернутого кредиту настав. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з цим, згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. За таких обставин, суд вважає, що позов публічного акціонерного товариства « Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованим. Відповідно до п.2 ч.1, ч.2 ст.18 п.2 Закону України «Про іпотеку» однією з істотних умов, які повинен містити іпотечний договір є зміст та розмір основного зобов'язання. Строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання. У разі відсутності такої істотної умови іпотечний договір може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду. В укладеному між сторонами, а саме ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] ( як позичальник) та [PERSON] ( як майновий поручитель) іпотечному договорі міститься посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання, тому вимоги законодавства є належно виконаними. Відповідно до Іпотечного договору позивач, Іпотекодавець, ознайомлений з усіма умовами кредитного договору, що обумовлює основне зобов'язання, в тому числі стосовно можливості зміни розміру зобов'язань у більшу та/або меншу сторону, строку і порядку його виконання, забезпеченого Іпотечним договором. Сторони досягли згоди відносно розміру, строку і порядку виконання зобов'язань, що забезпечуються іпотекою відповідно до Іпотечного договору, розуміючи при цьому можливість зміни розміру зобов'язань у більшу та/або меншу сторону, строку і порядку його виконання у випадках, передбачених умовами договору, що обумовлюють основне зобов'язання. Сторони підтверджують, що іпотекою згідно цього Договору забезпечуються також і розмір зобов'язань, строк і порядок їх виконання, який може бути змінено відповідно до умов вищевказаних договору (ів), що обумовлюють основне зобов'язання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що договір про іпотечний кредит від 13.10.2006 року та від 01.08.2006 року як вже було досліджено вище, містив всі істотні умови, які є необхідними для такого виду правочинів: строк виконання зобов'язань, порядок виконання зобов'язань та інші необхідні умови. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 628 ЦК України , зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. На підставі викладеного,

Outcome: partial