Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (НАДАЛІ - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору №б/н від 09 липня 2008 року останній отримав кредит у розмірі 10300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов договору [PERSON] зобов'язався повернути позивачу кредит та відсотки в порядку і в терміни, встановленні договором, однак не виконує взятих на себе зобов'язань щодо вчасного повернення кредиту та відсотків, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 50757,51 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 січня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи міститься його клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 09 липня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір б/н, який складається із заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною картою та Тарифів Банку. Згідно даного договору відповідач отримав кредит у розмірі 10300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», що викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг (надалі - Умови) передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9. Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою. Згідно п. 6.3 Умов, до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахунках. Відповідно до п. 6.5 Умов - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Пунктом 6.6 Умов передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Згідно п. 6.7 Умов, власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Як вбачається із наданих позивачем розрахунків заборгованості, станом на 30 вересня 2018 року [PERSON] має заборгованість за договором від 09 липня 2008 року б/н у розмірі 50757,51 грн., яка складається з: 5195,32 грн. - тіло кредиту; 42907,07 грн. - нараховані відсотки; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2405,12 грн. - штраф (процентна складова). Відтак, по справі встановлено, що відповідач належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, що є порушенням прав ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», які підлягають захисту в судовому порядку. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до статей 549, 550, 551 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. З наданого позивачем розрахунку нарахованого штрафу вбачається, що сума штрафних санкцій становить: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2405,12 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та враховуючи факт невиконання відповідачем умов кредитного договору б/н від 09 липня 2008 року, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення останнім майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 50757,51 грн. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved