Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Селянське (фермерське) господарство «Лан» (далі СФГ «Лан»), в особі голови Пруса В.Ф. , звернулося до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позову, з врахуванням уточнень до нього, зазначає, що 01 квітня 2008 року між ним і [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , площею 3,00 га, що знаходиться на території Головлівської сільської ради Славутського району Хмельницької області строком на 15 років. Даний договір був зареєстрований у Славутському районному відділі Хмельницької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру, про що в Державному реєстрі земель було зроблено 14 жовтня 2008 року відповідний запис №040876000355. В подальшому стало відомо, що зазначеній земельній ділянці Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області в Національній кадастровій системі був в присвоєний новий кадастровий номер [NUMBER] . За таких обставин 01 вересня 2017 року між СФГ «Лан» та [PERSON] була укладена додаткова угода до основного договору земельної ділянки від 01 квітня 2008 року, в якій був змінений кадастровий номер, збільшений розмір орендної плати та строк оренди. Проте, звернувшись 23 квітня 2018 року до державного реєстратора за інформаційною довідкою про спірну земельну ділянку, позивач дізнався, що 23 серпня 2017 року державним реєстратором Славутської державної адміністрації була проведена державна реєстрація права оренди даної земельної ділянки за Товариством з обмеженою відповідальністю «Акріс Агро» (далі ТОВ «Акріс Агро» ) на підставі договору оренди тієї ж земельної ділянки від 03 липня 2017 року укладеного між [PERSON] та ТОВ «Акріс Агро». Позивач вказує, що зазначений договір оренди цієї ж земельної ділянки був укладений 03 липня 2017 року [PERSON] з ТОВ «Акріс Агро», хоча на той час договір із позивачем ще не припинив своєї дії. Зазначив, що укладений [PERSON] та ТОВ «Акріс Агро» правочин порушує речові права позивача, не відповідає вимогам закону та є недійсним в силу ст.ст. 203, 215 ЦК України. Крім того, позивач в позові зазначає, що реєстрація державним реєстратором Славутської державної адміністрації 03 липня 2017 року договору оренди тієї ж спірної земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Акріс Агро», проведена в порушення п. 3 ч. 3 ст. 10, п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». На переконання позивача реєстратор повинен був перевірити чи існує вже зареєстроване речове право на спірну земельну ділянку та встановити ту обставину, що одній і тій же земельній ділянці присвоєно різні кадастрові номери. Проте, що це одна й та ж земельна ділянка свідчить той факт, що така не міняла своє місце розташування, конфігурацію та поворотні точки з 2005 року. За вказаних обставин СФГ «Лан вважає, що договір оренди землі від 03 липня 2017 року, укладений між [PERSON] і ТОВ «Акріс Агро», є недійсним, а його реєстрація підлягає скасуванню. На підставі наведеного, позивач просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , площею 3,0023 га, що розташована на території Головлівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, укладений 03 липня 2017 року між [PERSON] і ТОВ «Акріс Агро», та скасувати державну реєстрацію права оренди зазначеної земельної ділянки, що здійснена 23 серпня 2017 року реєстратором Славутської державної адміністрації Китюшко О.О. за номером запису про інше речове право 22099692. 19 вересня 2018 представник відповідача ТОВ «Акріс Агро» надав до суду відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. У відзиві зазначив, що позивачем у позові не вказано норми законодавства та відповідні обставини, які є підставою для визнання правочину недійсним, а також не наведено доказів в обґрунтування зміни кадастрового номеру орендованої позивачем земельної ділянки. Вказує, що з витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6805639982017 від 11 червня 2017 року вбачається, що СФГ «Лан» є орендарем земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] , така ж і є предметом договору оренди від 01 квітня 2008 року укладеного між СФГ «Лан» та [PERSON] ТОВ «Акріс Агро» не укладало договорів оренди щодо зазначеної земельної ділянки, а отже позивачем не наведено доказів того, що право останнього на користування спірною земельною ділянкою порушено ТОВ «Акріс Агро». З цих підстав представник позивача просить у позові відмовити. 19 вересня 2018 року представник Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області подав пояснення щодо позову, де зазначив, що державний реєстратор здійснив державну реєстрацію прав у відповідності до вимог ст.ст. 10, 18, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстрація права оренди спірної земельної ділянки, що здійснена 23 серпня 2017 року реєстратором Славутської державної адміністрації Китюшко О.О. здійснювалась на підставі договору оренди землі від 03 липня 2017 року між [PERSON] і ТОВ «Акріс Агро» та стосувалось речового права, яке виникло після 01 січня 2013 року, а тому у державного реєстратора був відсутній обов`язок здійснювати запити до органів, які раніше здійснювали державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок. Однак такий запит було здійснено, на що була відповідь про відсутність інформації про зареєстровані договори оренди за вказаною земельною ділянкою кадастровий номер [NUMBER] , за яким було здійснена реєстрація, а не за кадастровим номером [NUMBER] . Оскільки у договорі оренди від 03 липня 2017 року зазначено кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] , то перевірка наявності раніше зареєстрованих договорів оренди здійснювалася лише щодо вказаної земельної ділянки. Обов`язку чи підстав щодо перевірки наявності укладених договорів оренди земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] у державного реєстратора Славутської районної державної адміністрації не було. Зважаючи на зазначене, представник Славутської районної державної адміністрації просив у позові в частині скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 3, 0023 га, кадастровий номер [NUMBER] на підставі договору оренди землі, укладеного 03 липня 2017 року між [PERSON] і ТОВ «Акріс Агро» відмовити. 20 вересня 2018 року представником позивача Плаксою В.А. подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, де останній зазначив, що спірна земельна ділянка була сформована у 2005 році, існувала як об`єкт цивільних прав та обов`язків, а її кадастровий номер був змінений при її внесенні до Національної кадастрової системи. Крім того, підтвердженням того, що спірна земельна ділянка є одна і та ж, тільки змінився її кадастровий номер є акт перенесення координат поворотних точок земельної ділянки в натурі від 23 березня 2018 року, де містяться дані, що земельна ділянка не міняла своє місце розташування, конфігурацію та поворотні точки з 2005 року. Також зазначив, що укладений 03 липня 2017 року договір оренди землі між [PERSON] і ТОВ «Акріс Агро» не відповідає вимогам ст. 79-1 Земельного кодексу України (далі ЗК України). Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Ухвалою судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2018 року залучено у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - відділ у Славутському районі Міськрайонного управління у Славутському районі та м. Нетішин Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 листопада 2018 року дану цивільну справу прийнято до провадження, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 грудня 2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15 січня 2019 року залучено у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 січня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали з підстав зазначених у ньому, просили такий задовольнити повністю. Окремо представник Прус В.Ф. зазначив, що є головою СФГ «Лан» та користується спірною земельною ділянкою з 2008 року на праві оренди. В 2017 році випадково дізнався, що за спірній земельній ділянці присвоєно інший кадастровий номер та щодо неї [PERSON] укладено договір оренди землі від 03 липня 2017 року. Такий договір вважає недійсним, оскільки він укладений в період дії договору оренди землі від 01 квітня 2008 року. Вказав на те, що щороку [PERSON] згідно умов договору оренди земельної ділянки отримує орендну плату від СФГ «Лан». Представник Плакса В.А. додатково пояснив, що оскаржений договір оренди землі від 03 липня 2017 року не міг бути підписаний [PERSON] , поставивши тим самим під сумнів дійсність підпису останньої у названому договорі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час, місце та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Надала до суду 31 жовтня 2018 року заяву, про те, що б справу розглядали без її участі, позов визнає повністю. Також представник відповідача [PERSON]. 15 січня 2019 року надіслав до суду заяву про те, що [PERSON] та він позовні вимоги визнають повністю. Представник відповідача ТОВ «Акріс Агро» проти позову заперечив, вказавши на наведені у відзиві на позовну заяву підстави, з цих же підстав просив в задоволенні позову відмовити. Вказав, що одна й та ж сама ділянка у чітко передбачених законом випадках може міняти кадастровий номер, яким не є даний випадок. Переконаний, що права позивача не порушені, оскільки спірний договір стосується іншої земельної ділянки. Зазначив, що позивач надав до суду докази в порушення норм ЦПК України, а тому просив визнати такі недопустимими. Звернув увагу на те, що заява представника [PERSON] про визнання ними позову датована 14 грудня 2018 року, а уточнений позов позивачем подано пізніше і датований 22 січня 2019 року, що свідчить про те, що у такій редакції [PERSON] не зверталась до суду із заявою про його визнання, а тому просить суд не брати до уваги таку заяву відповідача [PERSON] . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Бондарук О.М. в судовому засіданні пояснила, що дійсно спірній земельній ділянці було присвоєно два кадастрові номери, однак це сталось через те, що [PERSON] звернулась про реєстрацію своєї земельної ділянки на підставі державного акту, тоді, коли кадастровий номер земельної ділянки зазначений у ньому вже був присвоєний іншій земельній ділянці, а тому в порядку черговості при внесенні спірної земельної ділянки до Національної кадастрової системи їй було присвоєно кадастровий номер [NUMBER] , а кадастровий номер [NUMBER] був присвоєний земельній ділянці, власником якої є [PERSON] . Підтвердила те, що спірна земельна ділянка є одна і та ж, тільки змінився її кадастровий номер і що вона не міняла своє місце розташування, конфігурацію та поворотні точки з 2005 року. Заперечила щодо твердження представника відповідача ТОВ «Акріс Агро» проте, що за кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER] значаться різні земельні ділянки. Вказала, що такі ситуації щодо зміни кадастрових номерів земельних ділянок трапляються часто і усуваються державними реєстраторами шляхом присвоєння нових кадастрових номерів, але це стосується лише тих земельних ділянок, які не внесені в Національну кадастрову систему. Для зміни кадастрових номерів земельних ділянок після 01 січня 2013 року існують чіткі підстави визначені у Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню. Представни третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - відділу у Славутському районі Міськрайонного управління у Славутському районі та м. Нетішин Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Заслухавши учасників справи, встановивши фактичні обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень на них, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю зважаючи на таке. Судом установлено, що згідно даних державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 19 жовтня 2005 року земельна ділянка площею 3,00 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована на території Головлівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить [PERSON] на праві власності (арк. спр. 17). 01 квітня 2008 року СФГ «Лан» та [PERSON] уклали договір оренди землі, за умовами якого остання передала СФГ «Лан» вказану земельну ділянку у строкове платне користування строком на 15 років (арк. спр. 14). 14 жовтня 2008 року Славутський районний відділ Хмельницької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» зареєстрував цей договір у Державному реєстрі земель за №040876000355 (арк. спр. 15). За умовами додаткових угод від 01 вересня 2017 року та 20 жовтня 2018 року [PERSON] та СФГ «Лан» досягли домовленості про укладення договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] строком до 31 грудня 2032 року та щодо орендної плати (арк. спр.19, 186-188). Згідно інформації заступника начальника управління - начальника відділу у Славутському районі Міськрайонного управління у Славутському районі та м. Нетішин Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №0-22-0.18-315/120-17 від 09 листопада 2017 року при внесенні земельної ділянки площею 3,00 га, яка належить [PERSON] , до Національної кадастрової системи, їй було присвоєно кадастровий номер [NUMBER] (арк. спр. 20). 03 липня 2017 року відповідачі уклали договір оренди землі, за яким [PERSON] передала ТОВ «Акріс Агро» спірну земельну ділянку в оренду строком на 10 років. 23 серпня 2017 року державний реєстратор Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області Китюшко О.О. зареєструвала право ТОВ «Акріс Агро» на оренду земельної ділянки, що підтверджується даними з Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №121579893 від 23 квітня 2018 року (арк. спр. 21, 222-224). Вказуючи на неправомірність укладення відповідачем договору оренди землі, СФГ «Лан» звернулось до суду з даним позовом про визнання договору оренди землі недійсним та скасування його державної реєстрації. Таким чином спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законом України «Про оренду землі». Відповідно до ч.ч. 1, 9 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (ч. 4 ст. 124 ЗК України). Законом України від 6 жовтня 1998 року №161-ХІV «Про оренду землі» (далі - Закон №161-ХІV) визначається порядок укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. В силу ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 14 Закону №161-ХІV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. За змістом ч. 8 ст. 93 ЗК України та ч. 1 ст. 4 Закону №161-ХІV орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Як передбачено ст.ст. 18, 20 Закону №161-ХІV (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Договір оренди землі припиняється, у тому числі, в разі закінчення строку, на який його було укладено (ч. 1 ст. 31 Закону №161-ХІV). Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та СФГ «Лан» уклали договір оренди землі від 01 квітня 2008 року строком на 15 років. Враховуючи дату державної реєстрації вказаного договору (14 жовтня 2008 року), строк його дії закінчується 14 жовтня 2023 року. Посилання ТОВ «Акріс Агро» на недоведеність факту укладення [PERSON] та СФГ «Лан» договору оренди земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] та його твердження про те, що [PERSON] та СФГ «Лан» уклали договір оренди земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] , не відповідають фактичним обставинам справи, що встановлені судом, та спростовуються даними досліджених в судовому засіданні доказів, які на переконання суду є належними та допустимими в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України. Так, з акту перенесення координат поворотних точок земельної ділянки в натурі від 23 березня 2018 року судом встановлено, що перенесені інженером-землевпорядником [PERSON] на місцевість координати поворотних точок земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: Головлівська сільська рада Славутського району (арк. спр. 79), співпадають з лінійними променями, зазначеними на плані земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] в державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 19 жовтня 2005 року, який виданий [PERSON] (арк. спр. 17). Про факт існування орендних відносин між СФГ «Лан» та [PERSON] вказують також дані видаткового касового ордеру №23 від 16 січня 2018 року (арк. спр. 31), згідно яких [PERSON] отримала орендну плату за земельну частку (пай) за 2017 рік. Що стосується аргументів представника ТОВ «Акріс Агро» про те, що заява представника [PERSON] про визнання ними позову датована 14 грудня 2018 року, а уточнений позов позивачем подано пізніше і датований 22 січня 2019 року, що, на його думку, свідчить про те, що у такій редакції [PERSON] не зверталась до суду із заявою про його визнання, то такі суд відхиляє, зважаючи на відсутність в уточненнях до позову зміни предмету позову, що не потягло за собою зміну заявлених при зверненні до суду позовних вимог. Водночас, оцінюючи посилання представника позивача Плакси В.А. на те, що у відповідача [PERSON] була відсутня воля на укладення оспореного договору оренди землі, а підпис на ньому не належить останній, суд приходить висновку, що такі посилання є необґрунтованими та безпідставними, оскільки не доведені належними та допустимими доказами. За вказаних встановлених обставин, суд приходить висновку, що договір оренди землі від 01 квітня 2008 року, укладений між СФГ «Лан» та [PERSON] , на час укладення останньою оспорюваного правочину з ТОВ «Акріс Агро» не припинив своєї дії. Укладений до закінчення строку його дії новий договір оренди тієї ж земельної ділянки з іншим орендарем, тільки зі зміненим кадастровим номером, на переконання суду, є недійсним в силу вимог ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України. При цьому суд наголошує, що цей правочин порушує речове право позивача на спірну земельну ділянку, одночасне існування двох договорів оренди та їх державної реєстрації суперечать вимогам Закону України від 1 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захист державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна. З огляду на вказане, суд відхиляє доводи ТОВ «Акріс Агро» про те, що у спірних правовідносинах права СФГ «Лан» не порушені та є безпідставними. За вказаних обставин порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України покладає такі на відповідачів. Оскільки позов СФГ «Лан» задоволено повністю, тому з ТОВ «Акріс Агро» та [PERSON] на користь позивача слід покласти понесені ним і документально підтверджені судові витрати - 3 524 гривні судового збору за подання до суду позову. Вказані витрати мають бути покладені на ТОВ «Акріс Агро» та [PERSON] в рівних частках, а саме по 1 762 гривні з кожного.

Outcome: approved