Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

рішенням Октябрського районного суду від 02.07.2020 року позов [PERSON] в особі представника [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10016/0112 філії - Полтавського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задоволений частково: зобов`язано публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10016/0112 філії - Полтавського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» зарахувати, починаючи з 16.01.2016 по 03.03.2016, з 03.08.2016 по 03.10.2016, з 04.12.2016 по 28.01.2017, з 31.03.2017 по 30.05.2017, сплачені [PERSON] проценти за користування кредитними коштами згідно договору про іпотечний кредит № 2203/085488 від 15.12.2015, за яким йому видано кредитні кошти для споживчих потреб на загальну суму 175\~000,00 грн., у рахунок дострокового часткового погашення основного боргу (тіла кредиту), а також стягнуто з публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10016/0112 філії - Полтавського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь держави судовий збір в сумі 320,00 грн.. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 14.08.2020 справу повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення в частині вирішення позовних вимог [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10016/0112 філії - Полтавського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання дій щодо нарахування відсотків за договором про іпотечний кредит № 2203/085488 від 15.12.2015 за періоди з 16.01.2016 по 03.03.2016, з 03.08.2016 по 03.10.2016, з 04.12.2016 по 28.01.2017, з 31.03.2017 по 30.05.2017 неправомірними. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовну вимогу підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовної вимоги заперечував, просив відмовити у її задоволенні. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, яким у задоволенні позовних вимог про визнання дій неправомірними відмовити. Судом встановлено, що 15 грудня 2015 року між [PERSON] та ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10016/0112 філії - Полтавське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» укладено договір про іпотечний кредит № 2203/085488, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти для споживчих потреб на загальну суму 175 000 грн. із терміном повернення до 15 грудня 2025 року зі сплатою 23 процентів річних. Позивач належним чином виконує обов`язок з повернення кредиту щомісячними платежами; сплачує відсотки за кредитом; штрафні санкції по договору не нараховуються (відсутні) станом на момент розгляду спору судом. Вказана обставина також не заперечується відповідачем. [PERSON] як старший сержант поліції, на посаді поліцейського батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Полтава» ГУНП України в Полтавській області, на підставі відповідних наказів з 16 січня 2016 року по 03 березня 2016 року, з 03 серпня 2016 року по 03 жовтня 2016 року, з 04 грудня 2016 року по 28 січня 2017 року, з 31 березня 2017 року по 30 травня 2017 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Луганської області, що підтверджується відповідними довідками, виданими начальником ГУНП в Луганській області від 29 лютого 2016 року № А-1202, від 29 вересня 2016 року № А-5899, від 27 січня 2017 року № А-7122, від 31 травня 2017 року № А-8298, копії яких наявні в матеріалах справи. Згідно посвідчення серії [NUMBER] від 26 травня 2015 року позивач є учасником бойових дій. Зі змісту письмової відповіді ПАТ «Державний ощадний банк України» вбачається, що позивач звертався до банку із заявою, відповідно до якої на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» просив не здійснювати йому нарахування процентів за договором у періоди проходження ним військової служби. Листом № 1712/1 від 21 липня 2017 року відповідач відмовив [PERSON] у наданні вищевказаних пільг, посилаючись на роз`яснення Міністерства внутрішніх справ України, у якому зазначено, що на працівників поліції дія Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не поширюється. Згідно ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 3 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на: 1) військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей; 2) військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти; 3) військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей. 2. Дія цього Закону не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження. 3. Дія цього Закону не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які проходять військову службу у Збройних Силах України. Аналізуючи вказані норми законодавства відповідач був позбавлений можливості однозначно зробити висновок про поширення на працівників поліції дії Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». З цих підстав відповідачем було відмовлено позивачу в наданні вищевказаних пільг. Згідно п.1 ч.1 ст.270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення.

Outcome: dismissed