Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 28.01.2021 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Питання про розподіл судових витрат рішенням суду не вирішувалося. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 23.03.2021 року зазначену цивільну справу повернуто до Полтавського районного суду Полтавської області для вирішення питання про постановлення додаткового рішення. Також представник відповідача - адвокат Панченко О.О. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що при ухваленні рішення суд не вирішив питання про судові витрати, які поніс відповідач при розгляді справи та які складаються із витрат на правничу допомогу в розмірі 8500 грн. Оскільки в задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, просила ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8500 грн. Представник позивача надав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що розмір судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8500 грн. завищений та неспівмірний із складністю справи. Також посилався на те, що відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували розумність витрат на оплату послуг адвоката у заявленому розмірі. Просив у задоволенні вимог відповідача щодо стягнення витрат на правничу допомогу відмовити. Представник відповідача - адвокат Панченко О.О. у письмових поясненнях на заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення зазначила, що докази на підтвердження витрат правничої допомоги відповідачем надані разом з відзивом на позов. У судове засідання сторони не з`явилися, що, відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що 26.11.2020 року між Адвокатським бюро «Олени Панченко» та [PERSON] укладений договір про надання правничої допомоги №01-26/11/20. Згідно з п.2.1 договору розмір гонорару, який клієнт сплачує Адвокатському бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, за годину роботи становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати, але не більше 8500 грн. Відповідно до акту виконаних робіт №1 від 01.12.2020 року наданої правничої допомоги згідно Договору про надання правничої допомоги №01-26/11/20 від 26.11.2020 року та детального опису робіт (наданих послуг) Адвокатським бюро «Олени Панченко» витрачено на надання правничої допомоги 10 год. 00 хв. часу та надані такі послуги: попередньо опрацьовано матеріали надані клієнтом, підготовки правової позиції по справі - витрачено 1 годину; підготовлено відзив на позовну заяву ТОВ «Вердикт Капітал» вих. №20522 від 07.10.2020 року, обговорено відзив з клієнтом та внесено виправлення, доповнення за бажанням клієнта - витрачено 4 години; здійснено пошук та вивчення законодавчих та нормативно-правових актів, якими врегульовані спірні правовідносини, пошук та вивчення судової практики, в т.ч. останніх правових позицій ВП ВС по аналогічній категорії справ - витрачено 1 годину; надано усі консультації, роз`яснення, проведено узгодження позицій по справі, обговорено хід ведення справи з клієнтом - витрачено 1 годину; проведено складання клопотання про витрати на правову допомогу - витрачено 3 години. [PERSON] сплачений гонорар адвокату за надання правничої допомоги у розмірі 8500 грн., що підтверджується квитанцією від 30.11.2020 року про оплату послуг за надання правничої допомоги в розмірі 8500 грн. (а.с. 120). Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Необхідно зауважити, що ч. 6 ст.137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Разом з тим, у разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги від 26.11.2020 року, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи. Судом встановлено, що правнича допомога Адвокатського бюро «Олени Панченко» полягала у опрацюванні матеріалів наданих клієнтом, підготовки правової позиції по справі; підготовці відзиву на позовну заяву ТОВ; пошук та вивчення законодавчих та нормативно-правових актів, якими врегульовані спірні правовідносини, пошук та вивчення судової практики; наданні консультації, роз`яснень; складання клопотання про витрати на правову допомогу. Також суд враховує малозначність справи, та розгляд її в спрощеному позовному провадженні з викликом осіб. Враховуючи, що представник позивача заперечував щодо розміру витрат на правову допомогу, суд вбачає зменшити понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу з огляду на співмірність та вважає за необхідне стягнути їх у розмірі 4500 грн.

Outcome: approved