Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.12.2016 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини - [INFO] ; визнано за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за заповітом: на квартиру [ADDRESS] , та на квартиру [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 7441,20 грн. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 09.02.2017 року апеляційну скаргу відповідача [PERSON] задоволено частково, рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.12.2016 року в частині визнання права власності за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS] , та на квартиру [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат по сплаті судового збору в сумі 7441,20 грн. скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у позові. В іншій частині апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.12.2016 року в частині встановлення факту проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини залишено без змін. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.07.2018 року касаційну скаргу відповідача [PERSON] задоволено частково, рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.12.2016 року в незмінній при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Харківської області від 09.02.2017 року в частині вирішення позову [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімє`ю разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2018 року справу передано на розгляд судді Бабковій Т.В. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2018 року вказану цивільну справу прийнято до провадження судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Бабкової Т.В., розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. 22.11.2018 року позивачем [PERSON] подано уточнений позов. в якому він просив встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини - [INFO] . На обґрунтування уточнених позовних вимог позивач посилався на те, що з 1987 року він постійно проживав однією сім`єю з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у них був спільний бюджет, вони спільно вели всі витрати по утриманню житла, сплати комунальних послуг тощо. За спільні кошти утримували матір [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] , за спільні кошти поховали її, а після її смерті несли витрати на утримання квартири [ADDRESS] , яка перейшла в порядку спадкування за заповітом до [PERSON] . На момент, коли позивач почав проживати однією сім`єю з [PERSON] , шлюб між ним та його першою дружиною був розірваний. Чоловік [PERSON] помер [INFO] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з: квартири [ADDRESS] ; квартири [ADDRESS] . За життя [PERSON] на випадок смерті зробила заповіт на користь позивача на все належне їй на праві власності майно. Позивач зазначає, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] він постійно проживав разом із спадкодавцем, у зв`язку з чим спадщину після померлої прийняв. Проте державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори постановою від 24.09.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] , з посиланням на пропуск встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, доводи позивача про постійне проживання разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини не були прийняті до уваги, оскільки позивач не зміг документально це підтвердити. У серпні 2018 року позивач знову звернувся до Дванадцятої Харківськоїї державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посилаючись на те, що він прийняв спадщину у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проте знову отримав відмову, оскільки не надав необхідних документів для вчинення нотаріальних дій. Позивач вказує, що встановлення факту постійного проживання разом із [PERSON] на момент її смерті йому необхідно для підтвердження прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] 03.12.2018 року на адресу суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, в якому відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки встановлення факту проживання однією сім`єю позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не створює правових наслідків відповідно до заявленої мети щодо прийняття та оформлення спадщини. З метою оформлення спадщини у такому випадку, необхідно звертатися з вимогою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з вимогою про встановлення факту проживання однією сім`ю позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 03.12.2018 року відповідачем [PERSON] подані заперечення проти заяви про уточнення позову, посилаючись на те, що заява про уточнення позову є безпідставною та не відповідає вимогам процесуального закону, виходячи з наступного. Так, позивач звернувся до суду з проханням про встановлення факту проживання однією сім`єю позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак, позивач у заяві про уточнення позову зазначає, що не змінюючи підстави і предмет позову, вважає за необхідне привести позовні вимоги в частині встановлення факту проживання разом із спадкодавцем у відповідність вимогам правових норм, на які він посилається, обґрунтовуючи свій позов, конкретизувати деякі з обставин, що складають підставу позову. Відповідач звертає увагу, що твердження позивача є завідомо неправдивим і вводить суд в оману. Позивач намагається свідомо не вказувати того, що позовні вимоги не сформульовані про встановлення саме факту проживання однією сім`єю позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. При цьому позивач не зазначає про те, що в своєму позові він також посилався на те, що проживав однією сім`єю із спадкодавцем, що вони робили спільні витрати по утриманню майна. Крім того, позивач у своєму позові стверджував, що саме факт проживання однією сім`єю підтверджується відповідними документами, про те, що факт проживання однією сім`єю підтверджується показаннями свідків. Тобто, позивач посилався не тільки не постійне проживання, а й фактично в позовній заяві стверджував, що факт проживання однією сім`єю підтверджується відповідними доказами. Крім того, позивач стверджує, що не змінює заявою про уточнення позову предмет і підставу позову, однак у своїй заяві посилається на ч. 2 ст. 11 ЦПК України. Тобто, це свідчить про те, що позивач усвідомлює, що відбувається зміна предмета позову в завуальований спосіб і,

Outcome: approved