Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03 травня 2017 року було задоволено позов [PERSON] до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України та вирішено стягнути на користь позивача з Державної казначейської служби України (ЄДРПОУ - 37567646) за рахунок Державного бюджету України шкоду, завдану злочином у розмірі 8 000,00 грн. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07 вересня 2017 року вказане рішення залишено без змін. 18 грудня 2017 року до Оболонського районного суду м. Києва від представника Державної казначейської служби України надійшла заява про роз'яснення вказаного судового рішення від 03 травня 2017 року в частині визначення джерела стягнення коштів з Державного бюджету України з посиланням на незрозумілість його правових наслідків. Представник заявника у судовому засіданні заяву про роз'яснення судового рішення підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи [PERSON] у судовому засіданні просив у задоволенні заяви відмовити у повному обсязі з тих підстав, що рішення суду є зрозумілим та не потребує роз'яснення. Згідно з ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Заявник обґрунтовує необхідність роз'яснення рішення про стягнення шкоди, завданої злочином, тим, що на даний час відповідний законодавчий акт на відшкодування даної шкоди ще не розроблений. До прийняття такого закону про відшкодування державою шкоди відповідно до ст. 1177 ЦК України на підставі загальних правил відшкодування здійснюватися не може. Частиною 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. З метою виконання виконавчих документів у справах, де відшкодування відбувається за рахунок Державного бюджету України, у Законі України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» передбачені окремі бюджетні асигнування за КПКВК 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб» (далі - КПКВК 3504030). Механізм виконання рішень зазначеної категорії регламентований пунктами 35-40 розділу «Безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам» Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, (Порядок) та здійснюється Казначейством за рахунок коштів, які щорічно передбачаються законами про Державний бюджет України за КПКВК 3504030 у порядку черговості їх надходження. Статтею 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства. Механізм виконання рішень, на які поширюється дія Закону про гарантії, Регламентований пунктом 33 та пунктами 47 - 52 розділу «Безспірне списання коштів державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів» Порядку. Виконання зазначених судових рішень здійснюється за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою», які щорічно передбачаються законами про Державний бюджет України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахувала кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Суд критично ставиться до пояснень заявника, що дія вищевказаного Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» поширюється виключно на обмежене коло рішень суду, де стягнення коштів відбувається з визначеного кола суб'єктів, а Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» не передбачено загальнодержавних видатків на відшкодування шкоди, завданої злочином, а відтак рахунки, з яких здійснювалось би таке відшкодування, в Казначействі відсутні. Тому посилання заявника не те, що бюджетною програмою КПКВК 3504030, так і бюджетною програмою КПКВК 3504040 не передбачено виконання судових рішень на відшкодування шкоди, завданої злочином, оскільки рішення суду в таких категоріях справ підлягають виконанню в інший порядок та за рахунок іншого джерела, яке на даний час не визначено державним бюджетом, не є підставою для роз'яснення рішення суду. Враховуючи, що суд не визначає механізм відшкодування шкоди, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що рішення суду є зрозумілим та підстав для його роз'яснення не вбачається, На підставі викладеного та

Outcome: dismissed