Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 13326,91 доларів США за кредитним договором №МКК7АК00010011 від 17 вересня 2007 року та стягнути солідарно з ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] на його користь 200 грн.00 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №МКК7АК00010011 від 17 вересня 2007 року [PERSON] 17 вересня 2007 року отримав кредит у розмірі 11343,60 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16 вересня 2012 року. Однак у порушення ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим у нього станом на 04 жовтня 2011 року виникла заборгованість у загальному розмірі 13352,00 долари США, з яких: 7632,34 долари США заборгованість за кредитом, 2859,08 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 847,80 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 2012,78 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Крім цього, зобовязання за вказаним договором забезпечені порукою у розмірі 200 грн. згідно договору поруки №167 від 20 жовтня 2010 року, укладеного з поручителем ПАТ «Акцент-Банк». Під час розгляду справи представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, у якій просив: стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 22119,35 доларів США за кредитним договором №МКК7АК00010011 від 17 вересня 2007 року та стягнути з останнього на його користь судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, згідно рішення Перечинського районного суду від 05 лютого 2009 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено та звернуто стягнення на заставне майно відповідача, а саме автомобіль марки ВАЗ 21101, реєстраційний номер [NUMBER]. На підставі вказаного рішення банк реалізував предмет застави за ринковою ціною 2786,34 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням №РТ023В0JGV. Дані кошти зараховано на рахунок боржника у розмірі: 1100,16 доларів США на погашення заборгованості по тілу кредиту, 925,34 доларів США погашено відсотки за кредитом, 408,20 доларів США погашено комісію, 352,64 долари США погашено пеню. Таким чином, кредитний договір №МКК7АК00010011 від 17 вересня 2007 року не припинений, а коштів від реалізації заставного майна не вистачило для погашення всієї заборгованості по кредиту і така станом на 16 грудня 2014 року становить 22119,35 доларів США, в тому числі: 7632,34 долари США заборгованість за кредитом, 5401,17 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 1193,20 долари США заборгованість по комісії за користування кредитом, 7892,64 долари США заборгованість по штрафам. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак подав заяву, у якій просить позов розглянути без його участі, змінені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, при цьому проти заочного рішення не заперечують. У судове засідання відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] повторно не зявилися. Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» свого представника у судове засідання не забезпечило, хоча про час і місце судового засідання повідомлялося належним чином, причини неявки не повідомило. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що змінений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір від 17 вересня 2007 року, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 11343,60 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16 вересня 2012 року. Також встановлено, що виконання даного зобовязання [PERSON] було забезпечено договором застави від 17 вересня 2007 року, предметом якого був автомобіль марки ВАЗ 21101, реєстраційний номер [NUMBER]. Разом з цим встановлено, що у звязку з невиконанням [PERSON] взятих на себе зобовязань за вказаним вище кредитним договором за рішенням Перечинського районного суду від 05 лютого 2009 року було звернуто стягнення на дане заставне майно і після чого на підставі вказаного рішення банк реалізував даний предмет застави-автомобіль за ринковою ціною 2786,34 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням №РТ023В0JGV. Крім цього встановлено, що коштів від реалізації заставного майна не вистачило для погашення всієї заборгованості по кредиту, а тому така станом на 16 грудня 2014 року становить всього 22119,35 доларів США, з яких 7632,34 долари США заборгованість за кредитом, 5401,17 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 1193,20 долари США заборгованість по комісії за користування кредитом та 7892,64 долари США заборгованість по штрафам. Також встановлено, що 20 жовтня 2010 року з метою забезпечення належного виконання [PERSON] умов кредитного договору від 17 вересня 2007 року між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] був укладений ще і договір поруки №167, згідно з умовами якого ПАТ «Акцент-Банк» зобовязалося перед кредитором солідарно з [PERSON] відповідати за виконання останнім всіх своїх обовязків за кредитним договором, в межах суми 200 грн. Згідно ч.1 ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи. Згідно п.п.2,3,5,6 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Разом з цим, згідно ч.1 та ч.3 ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно ст.177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до п.2.1.1. Кредитного договору, банк зобовязується надати Кредит шляхом й у межах сум, зазначених у п.7.1 Договору, а також за умови виконання Позичальником умов, передбачених п. 2.2.7. Договору. Згідно п.п.2.2.2, 2.2.4 Кредитного договору, позичальник зобовязується сплатити відсотки за користування Кредитом відповідно до п.п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 3.1, 3.2, 7.1, 7.4 даного Договору. Повну сплату відсотків за користування Кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення Кредиту. Погашення кредиту зробити в порядку, сумах і строки, передбачені п.2.3.3 та 7.1 договору. Отже, враховуючи вищевикладене та те, що [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором від 17 вересня 2007 року, а тому суд вважає, що змінені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved