Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 06.05.2020 Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради (далі - позивач) звернулося з позовом та просить: 1) прийняти рішення про відібрання у [PERSON] (далі - відповідач 1) малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; 2) позбавити батьківських прав [PERSON] (далі - відповідач 2) відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; 3) питання подальшого влаштування малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] покласти на орган опіки та піклування Сумської міської ради; 4) стягнути з [PERSON] аліменти на особистий рахунок дітей, у розмірі 1/2 частки її заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей; 5) стягнути з [PERSON] аліменти на особистий рахунок дітей, у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьком яких є [PERSON] та [PERSON] , [INFO] по відношенню до якої вона є одинокою матір`ю. Проживають разом за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням батьків від виконання своїх обов`язків та перебувають під соціальним супроводом центру соціальних служб. 09.10.2018 близько 19 год. 00 хв. за адресою проживання відповідачів викликані працівники поліції у зв`язку із сімейною сваркою. Батько дітей був доставлений до Сумського ВП ГУНП в Сумській області. 16.10.2018 комісією з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Сумської міської ради розглянуто питання щодо неналежного виконання батьківських обов`язків, організовано соціальний супровід родини, який завершений 01.04.2019, у зв`язку із мінімізацією складних життєвих обставин у які потрапила сім`я. До служби у справах дітей надійшло повідомлення від адміністрації КНП «Дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди» про те, що 21.07.2019 о 22 год. 00 хв. бригадою екстреної медичної допомоги у супроводі працівників Сумського ВП ГУНП в Сумській області доставлено в приймальне відділення малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] без законних представників. Батьки дітей перебували в стані сильного алкогольного сп`яніння. [PERSON] та [PERSON] влаштовані до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини, [PERSON] до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області. 13.12.2019 співробітниками мобільної групи малолітні діти [PERSON] , [PERSON] були доставлені до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини, а [PERSON] доставлена до Сумської міської дитячої клініки ім. Святої Зінаїди. Співробітниками правоохоронних органів встановлено, що ввечері 13.12.2019, перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та її чоловік [PERSON] разом зі своїми знайомими розпивали спиртні напої. Між ними виникла сварка через дитину [PERSON] , в результаті чого [PERSON] застосував до малолітньої дитини фізичну силу, чим завдав останній тілесних ушкоджень. [PERSON] забравши дитину вибігла на вулицю та викликавши таксі відправила дитину до своєї тітки. Зі слів [PERSON] вона побоючись за власне життя вирішила не повертатись до буднику та відправилась до своєї знайомої в с. Піщане, при цьому усвідомлювала ступінь тяжкості вчинків чоловіка та можливу загрозу життю та здоров`ю двох інших дітей, які залишалися в будинку разом з емоційно-нестабільним чоловіком та сп`янілою компанією, тобто свідомо залишила дітей в небезпеці. [PERSON] було доставлено до відділку поліції для надання пояснень та з`ясування обставин вчинення правопорушення. Посилаючись на пункт 2 частини 1 статті 164 СК України зазначає, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. В їх поведінці вбачається байдужість до стану здоров`я дітей, їх виховання та розвитку. Відповідачі не спілкуються зі своїми дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення та не проявляють ініціативи у такому спілкуванні, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування. З моменту поміщення дітей до закладів батьками не було вжито заходів щодо виправлення ситуації та повернення малолітніх дітей на виховання та спільне проживання. 22.07.2020 відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов не визнає у повному обсязі, вважає його передчасним та необґрунтованим. Зазначає, що випадки щодо неналежного виховання дітей, які зазначені в позовній заяві є не систематичними. Вона відповідально ставиться до своїх дітей, завжди слідкує за їх здоров`ям, відвідує разом з ними дитячого лікаря, діти завжди охайні, доглянуті, нагодовані. В житловому будинку завжди порядок, діти мають все необхідне для відпочинку, занять, приймання їжі, у них є весь необхідний одяг, іграшки, книжки та інше. Після проходження лікування від алкоголічної залежності вона більше не зловживає спиртними напоями, а в останній випадок вона не знаходилась в стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що сумлінно відвідувала індивідуальні консультації психолога в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області. На даний час проживає окремо від [PERSON] , прийняла рішення розірвати з ним шлюб, проживати разом з дітьми, піклуватися ними та виховувати їх. Вважає, що таке рішення вирішить проблеми, які склалися в сім`ї, тому відібрання у неї дітей є недоцільним. 23.09.2020 від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю позовних вимог. Зазначає, що відповідач не визнає позов, оскільки не доведено, що з його боку має місце ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей. З часу народження він займався їхнім вихованням та розвитком, дбав про стан здоров`я та турбувався про них, матеріально утримував. Забирав дітей разом з дружиною з пологового будинку, а потім вони разом доглядали за ними, створювали всі умови для їхнього нормального розвитку, для занять та відпочинку, він взяв на себе обов`язок по матеріальному утриманню сім`ї. Ними були укладені декларації з лікарем-педіатром амбулаторії № 3 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Сумської міської ради в 2018 році та в 2019 році. Щеплення проводились згідно календарного графіку. На прийомах до лікаря-педіатра діти були під супроводом батьків. Всі рекомендації лікаря виконувались. Що стосується випадків, що сталися в сім`ї 09.10.2018 та 13.12.2019, то він засуджує свою поведінку, зробив для себе належні виводи та пройшов курс лікування від алкоголізму, налагодив стосунки у сім`ї та помирився з дружиною. Обидва вони мають намір разом виховувати своїх дітей. З грудня 2019 року діти перебувають в Сумському обласному спеціалізованому будинку дитини. Він весь час постійно їх відвідує та спілкується з ними, проявляє турботу, приносить подарунки - фрукти, солодощі, іграшки. Під час карантину відвідування дітей заборонено, тому він передавав передачі. Зазначає, що він докорінно змінив свою поведінку та ставлення до дітей. Він, як батько, дуже їх любить та турбується за їхню долю та майбутнє. Вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він свідомо нехтував своїми батьківськими обов`язками. Не відповідає дійсності твердження позивача про байдуже ставлення до стану здоров`я дітей, до їхнього виховання та розвитку. 29.09.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зазначає, що [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за статтею 178 КУпАП. Схильний до вживання алкогольних напоїв. Має постійні приводи до поліції. Під час вилучення 21.07.2019 малолітні діти мали брудний вигляд, бігали по проїзній частині без нагляду. БШМД зафіксувала у [PERSON] переохолодження. 16.12.2019 малолітні діти були доставлені до закладу в занедбаному стані, брудні, голодні, з проявами опрілостей, що свідчить про неналежне ставлення до стану здоров`я дітей та нехтування своїми батьківськими обов`язками. З моменту поміщення дітей до Сумського спеціалізованого будинку дитини батько відвідував дітей лише кілька разів, що не може в повній мірі забезпечити повноцінного спілкування. Під час конфліктної ситуації, яка відбулася 13.12.2019 перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] в присутності малолітніх дітей, разом з іншими особами розпивав алкогольні напої. [PERSON] не завжди співпрацював з фахівцем із соціальної роботи, зв`язок не підтримував. Вищезазначені факти можна розцінювати як свідоме нехтування батьком своїми обов`язками з виховання дітей. На час подання позовної заяви мати не працевлаштована, не має засобів для повноцінного утримання дітей. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги з наведених у позовній заяві підстав підтримав і просив задовольнити. Зазначив, що сім`я перебувала під соціальним супроводом, у подружжя дітей відібрали вдруге. Перший раз вони виконали надані рекомендації і дітей повернули. Відбирала дітей поліція у грудні 2019 і з того часу вони перебувають у дитячих закладах. Батьки не зверталися до них щодо повернення дітей. Вказував, що важко установити контакт з відповідачами - мати спілкувалася з органами, а зі сторони батька повна байдужість. Дітей відвідує тітка і мати, приносять солодощі, а батько - ні. У січні 2021 на вимогу суду обстежили житлово-побутові умови проживання дітей і вони є добрими. Відповідачка [PERSON] її представник - [PERSON] , відповідач [PERSON] та його представник - [PERSON] позов не визнали і у задоволенні просили відмовити. Відповідач [PERSON] пояснила, що є матір`ю трьох дітей, проживали родиною по [ADDRESS] . У грудні 2019 вдень зробили щеплення сину, були вдома тверезі. Прийшов друг чоловіка з дружиною і принесли пиво. Посварилися з чоловіком, штовхались, дочка [PERSON] влізла поміж ними і можливо якось її могли зачепити. На щічці була подряпина, але чоловік її дочку не бив. Щоб не розгортався конфлікт вона зібрала дочку [PERSON] посадила на таксі і відправила до тітки [PERSON] , а сама поїхала до подруги. Тітка почувши розповідь дочки зателефонувала до поліції. Чоловік дуже любить своїх дітей, годує та доглядає за ними, тому вона не вважала, що залишає поряд з ним у безпеці. Перший раз у них відібрали дітей за скаргами сусідів. Їм сказали надати довідку про проходження лікування від алкогольної залежності - закодуватися. Хоча вони не зловживали алкоголем, але щоб повернути дітей погодилися на вимогу служби, і дітей їм повернули. Зазначила, що вона весь час відвідує дітей коли є можливість. Коли ввели карантин з березня до дітей не пускають, їм можна передати лише солодощі. Вона працює, її тітка частіше має можливість відвідати дітей - вона їй придбає продукти харчування для передачі дітям. Дочка [PERSON] схильна до фантазування. Вона телефонує [PERSON] і придбала для цього телефон на якому коштів не має і та надсилає безкоштовне повідомлення, а вона телефонує. Проситься додому. У службу за поверненням дітей не зверталася, оскільки їм відразу сказали, що подаватимуть до суду і вони чекають рішення. Алкоголь не вживає. Продукти в центр Нікіті і молодшим дітям купляють лише які їм дозволяють, по списку. У будинок дитини не лише своїм дітям, а для груп в яких вони перебувають. Відповідач як батько хороший для дітей, [PERSON] його також батьком називає. Поки вона жила у них у 1 клас водив її [PERSON] . Відповідач [PERSON] суду пояснив, що проживав з дружиною і дітьми по [ADDRESS] . Весь час працював, дружині одній було важко, тому змінив роботу і допомагав їй. У грудні 2019 вони перебували вдома, прийшов друг з дружиною і він випив трошки пива. До цього на вимогу служби у справах дітей кодувався, хоча алкоголем не зловживав. Його розморило. Дитину не бив, сварилися з дружиною. Дружина з [PERSON] пішла після сварки. Він опікувався дітьми завжди, готував родині. Приїхала поліція. Його матері, яка відразу прибігла дітей не дали, поліція забрала їх до дитячого будинку. Його до поліції протягом року не викликали. Через відібрання дітей посварилися з дружиною. Їм сказали, що дітей не повернуть, а звернуться до суду. До [PERSON] ставиться як до рідної доньки, відвідував її у центрі через охорону передавав передачу. У зв`язку з карантином з дітьми спілкуватися не дають. Менших дітей з батьками відвідує у дитячому будинку бачить їх через вікно, носять солодощі на всі їх групи. Представник Сумського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Москаленко В.А. суду пояснила, що родина їм відома з 2018 року. 12.11.2019 дітей повернули вперше. Вона виходила перевіряти умови проживання - все було добре, батьки тверезі. 13.12.2019 вона не була присутня, оскільки все відбувалося поза її робочим часом. Знає, що була сварка, приїхала поліція і сказали вилучити. Зі слів бабусі батько поводився агресивно. Супровід родини не здійснюється, оскільки вичерпано термін і не має активної співпраці родини. Представник Сумського центру соціально психологічної реабілітації дітей області Карасьова Н.С. суду пояснила, що [PERSON] повторно прибула до їх центру. При розмовах з психологом виявили, що дівчинка схильна обманювати, надмірно цікавилася інтимними стосунками, на вушко повідомляла нецензурні слова. Розповідала, що повернувшись до родини все було добре, потім батько став пити, штовхнув маму і вдарив її. Вони з мамою вибігли на вулицю. На неї негативно впливала деструктивна сімейна атмосфера. Дитина емоційна, скучає по сестричці і братику, хоче бути з ними і з родиною, прихильна до матері. Мати у психолога була 11.01.2020 і виявила бажання повернути дитину, більше не приходила. Мати була 9 разів, а бабуся - 22. Несистематичне відвідування провокує погіршення стану дитини, вона навіть просила відправити її до прийомної родини. Під час карантину зустрічі обмежені, можна телефонувати. Дитина ходить до школи у 2 клас, стала краще займатися і читати. Вказувала, що мати подарунки на день народження доньки не передавала, а лише бабуся. Сумський обласний спеціалізований будинок дитини пояснення по суті позову не надав. Просив розглядати справу без участі їх представника. У листі зазначали про відвідування дітей батьками та принесення солодощів для вихованців груп. Заяви, клопотання. 19.06.2020 від представника позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, витребування доказів та виклик свідків. 09.07.2020 від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи. 22.07.2020 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. 29.07.2020, 28.08.2020, 28.09.2020, 05.10.2020, 30.11.2020 від третьої особи Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини надійшла заява про проведення судового засідання без участі представника. 03.08.2020 від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про відкладення підготовчого судового засідання. 23.09.2020 від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. 29.09.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 12.05.2020 по справі відкрито загальне позовне провадження на 02.06.2020. 06.02.2020 підготовче судове засідання відкладено на 25.06.2020. 25.06.2020 ухвалою суду за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Сумський центр соціально психологічної реабілітації дітей області та Сумський обласний спеціалізований будинок дитини, зобов`язано Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надати витребувані докази. Розгляд справи відкладено на 09.07.2020. 09.07.2020 за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 22.07.2020. 22.07.2020 розгляд справи відкладено на 06.08.2020. 06.08.2020 за клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] розгляд справи відкладено на 29.09.2020. Ухвалою суду від 29.09.2020 закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд на 20.10.2020. 20.10.2020 за клопотанням представника відповідача [PERSON] - [PERSON] розгляд справи відкладено на 10.11.2020 10.11.2020 розгляд справи відкладено на 26.11.2020, витребувано докази. 26.11.2020 розгляд справи відкладено на 16.12.2020 для виклику свідків. 16.12.2020 розгляд справи відкладено на 13.01.2021, витребувано докази. 13.01.2021 розгляд справи відкладено на 25.01.2021, витребувано докази. 25.01.2021 оголошено перерву до 29.01.2021, для витребування доказів. Фактичні обставини, встановлені судом. Заслухавши вступне слово представника позивача, відповідачів та їх представників і третіх осіб, пояснення свідків, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 21.07.2017 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 9). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , відомості про батька записані за вказівкою матері згідно з частиною 1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 7, 8). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 6). Родина відповідачів проживала за адресою: [ADDRESS] , де згідно Акту обстеження умов проживання від 12.01.2021 створені належні умови для виховання та розвитку дітей (а.с. 191-193). На час розгляду справи [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , де згідно Акту обстеження умов проживання12.01.2021 створені належні умови для виховання та розвитку дітей (а.с. 194-198). Родина відповідачів перебувала під соціальним супроводом з 16.10.2018 по 01.04.2019, який завершений у зв`язку із мінімізацією складних життєвих обставин у які потрапила сім`я. Останній візит до родини за місцем проживання: [ADDRESS] , був здійснений 10.07.2019, з метою здійснення оцінки потреб сім`ї та проведення профілактичної роботи з батьками. Під час відвідування сім`ї [PERSON] разом з дітьми була вдома. На час візиту в сім`ю конфліктних ситуацій з чоловіком [PERSON] остання не мала, діти виглядали охайними, доглянутими та були забезпечені речами для нормального розвитку (а.с. 17). Згідно повідомлення на ім`я начальника служби у справах дітей Сумської міської ради від 02.08.2019. 21.07.2019 працівники патрульної поліції отримали виклик про неналежне виконання батьківських обов`язків, за адресою: [ADDRESS] , де було виявлено [PERSON] , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння та її трьох малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які мали брудний вигляд, бігали по проїзній частині без нагляду. На місце події було викликано БШМД, яка зафіксувала у [PERSON] переохолодження та було прийнято рішення про доставлення даних дітей до «Дитячої клінічної лікарні Святої Зінаїди», а [PERSON] було освідувано в Сумському обласному наркологічному диспансері на стан алкогольного сп`яніння та доставлено до Сумського ВП (а.с. 13). З дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського (а.с. 62) встановлено, що [PERSON] 21.07.2019 перебувала в стані сп`яніння і ця обставина нею не заперечується. У письмових поясненнях від 29.07.2019 [PERSON] зазначила, що 21.07.2019 вона відпочивала зі своєю подругою за адресою: [ADDRESS] і вживали алкогольні напої, потім заснули. Прокинулась вона на другий день біля шостої години і з`ясувала, що дітей вдома немає. Пішла до сусідки зателефонувати матері чоловіка. Після розмови з`ясувалося, що її діти знаходяться у лікарні (а.с. 16). У письмових поясненнях від 29.07.2019 [PERSON] зазначив, що 20.07.2019 посварився з дружиною [PERSON] і вийшов з дому, де залишилась дружина та троє дітей, перебував у батьків за адресою: [ADDRESS] і 22.07.2019 його мама [PERSON] повідомила, що діти у лікарні, провідати їх заборонила вона та тітка дружини (а.с. 15). У подальшому 31.07.2019 малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вилучено із родини, у зв`язку з потребою в соціально-психологічній реабілітації і були поміщені до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області служби у справах дітей Сумської обласної державної адміністрації та Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» (а.с. 14). 22.10.2019 [PERSON] проведено психологічне протиалкогольне кодування строком до одного року, після чого їй забороняється вживання спиртних напоїв на цей строк, що підтверджується Довідкою фізичної-особи підприємця [PERSON] від 22.10.2021 (а.с. 190). 24.10.2019 комісією з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Сумської міської ради прийнято рішення про повернення дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в біологічну сім`ю до [PERSON] та [PERSON] та продовження соціального супроводу сім`ї (а.с. 19). 13.12.2019 [PERSON] повідомила [PERSON] про сварку з чоловіком [PERSON] та направила останній дочку [PERSON] на таксі. 13.12.2019 за повідомленням [PERSON] на «лінію 102» за місцем проживання відповідачів приїхали поліцейські, серед яких інспектор ювенальної превенції відділу превенції Сумського ВП ГУНП в Сумській області Данік О.С., яка прийняла рішення про вилучення у батька малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яких направили до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини (а.с. 21). З 13.12.2019 по 20.12.2019 [PERSON] перебувала у Комунальному некомерційному підприємстві «Дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди» Сумської міської ради. За результатами проведеного обстеження встановлено клінічний діагноз - забій м`якої тканини лівої гомілки, лівої щічки (а.с. 173). [PERSON] разом з малолітньою [PERSON] , співробітниками поліції були доставлені до медичних закладів для огляду лікарями, після чого їх відвезли у відділ поліції для написання заяви про притягнення до відповідальності по факту побиття малолітньої. У подальшому, [PERSON] забрали у [PERSON] та направили до Сумської міської дитячої клінічної лікарні ім. Святої Зінаїди, не з метою надання медичної допомоги, у зв`язку з виявленими тілесними ушкодженнями чи з наявністю захворювань, а для карантину та подальшого поміщення у Сумський центр соціально психологічної реабілітації дітей області. У письмових поясненнях від 16.12.2019 [PERSON] зазначила, що 13.12.2019 повернулася з дитиною [PERSON] з лікарні додому. Її чоловік був нетверезий, випивав вдома з подругою. Потім він став дуже агресивний і почав спочатку підвищувати голос на дитину та на неї, а потім почав розпускати на них руки. Вона схопила дитину і вибігла на вулицю. Потім вона посадила дитину у таксі і відправила її до своєї тітки. А вона вже потім викликала поліцію. Коли поліція приїхала, то відразу вилучили дітей. Додому вона не поверталась, так як вона його боялась. А молодших дітей він не ображав (а.с. 25). 20.12.2019 малолітні діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вилучалися із родини у зв`язку з потребою в соціально-психологічній реабілітації і були поміщені до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області служби у справах дітей Сумської обласної державної адміністрації та Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» (а.с. 22). 20.12.2019 за направленням служби у справах дітей Сумської ОДА від 20.12.2019 до центру вдруге зараховано [PERSON] . На момент вступу до закладу [PERSON] перебувала в пригніченому психоемоційному стані. Дівчинка була засмучена, стуробована та мовчазна. Вона виявляла високий рівень тривожності. З`ясовано, що після вибуття [PERSON] додому спочатку в сім`ї було все добре. Зі слів [PERSON] , в день коли дітей знову забрали батьків прийшла подруга, батько почав пити. Мати його зупиняла. Зі слів дитини мати не пила, потім тато почав кричати на маму, вони почали сваритися, вона влізла і тато її побив. Він штовхнув її руками, вона впала та забилася головою. Тато замахнувся на неї ногою та потрапив їй в щелепу, розбив її. Мама була поруч, з нею вони вибігли на вулицю. Перебування в деструктивній сімейній атмосфері негативно вплинуло на психоемоційний стан дитини. [PERSON] є жертвою як психологічного, так і фізичного насильства в сім`ї. Дитина потребує подальшої глибинної корекційно-відновлювальної роботи, відпрацювання травмуючого досвіду, зниження тривожності, корекції страхів, формування втраченої довіри до оточуючих дорослих, до рідних (а.с. 23-24). За повідомленням [PERSON] . Сумським відділом поліції ГУНП в Сумській області реєструвались факти вчинення домашнього насильства [PERSON] відносно неповнолітніх дітей (13.12.2019 - ЄО № 95991, 13.12.2019 - ЄО № 96023, 13.12.2019 - ЄО № 96057, 14.12.2019 - ЄО № 96142) (а.с. 185). У період з 13.12.2019 по 22.12.2019 інспектором ЮП ВП Сумського ВП ГУНП в Сумській області Данік О.С. розглянуто звернення [PERSON] , у якому зазначено, що за місцем мешкання чоловік її племінниці [PERSON] - [PERSON] - [PERSON] наніс тілесні ушкодження падчериці [PERSON] , яка 13.12.2019 приїхала до неї сама на таксі та повідомила, що вітчим [PERSON] побив її. Дитина була в крові. [PERSON] викликала швидку медичну допомогу та звернулася із відповідною заявою до Сумського відділу поліції. Мати неповнолітньої, як її законний представник, із заявою щодо притягнення свого чоловіка [PERSON] да адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства не зверталася. За результатами проведеної перевірки матеріали направлені до слідчого відділу Сумського відділу поліції для внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проведення подальшого розслідування (а.с. 186). На підставі рапорту інспектора ЮВ ВП Сумського ВП ГУНП в Сумській області Данік О.С. від 23.12.2019 внесено інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019200440003869 за ознаками частини 1 статті 125 КК України та 25.01.2020 кримінальне провадження закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, тобто за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а.с. 185, 187). 26.12.2019 комісією з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Сумської міської ради прийнято рішення про підготовку позовної заяви про відібрання дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , без позбавлення батьківських прав [PERSON] та підготовки позовної заяви про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20). Згідно характеристик ст. ДОП СДОП ВП Сумського ВП ГУНП в Сумській області від 08.04.2020, за час мешкання за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] охарактеризували себе з негативного боку. На протязі поточного року неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності. Схильні до вживання алкогольних напоїв (а.с. 26, 27). Відповідно до інформації Сумського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді щодо супроводу сім`ї [PERSON] , під соціальним супроводом родина перебуває з 27.08.2019. На обліку центру родина перебуває з 2018 року з підстав ухиляння від виконання батьківських обов`язків, низького батьківського потенціалу, зловживання алкогольними напоями, наявності конфліктних стосунків між подружжям. За перший місяць здійснення соціального супроводу родини [PERSON] та [PERSON] пройшли курс лікування від алкогольної залежності, батьки відвідували [PERSON] та [PERSON] в Сумському обласному спеціалізованому будинку дитини, [PERSON] в Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області, психологом Центру проводилися індивідуальні консультації з [PERSON] та [PERSON] . За час подальшої роботи з родиною, подружжя вдруге пройшло лікування від алкогольної залежності, відвідувало консультації психолога Центру. 12.11.2019 дітей повернуто на виховання в біологічну сім`ю. 13.12.2019 між [PERSON] та її чоловіком [PERSON] виникла сварка. У ході конфлікту вітчим [PERSON] , наніс їй та [PERSON] тілесні ушкодження. Під час соціального супроводу [PERSON] неодноразово була попереджена про сумлінне виконання покладених на неї батьківських обов`язків. У ході довготривалої співпраці з`ясовано, що на даному етапі [PERSON] потребує постійного контролю та підтримки щодо здатності вирішувати складні життєві обставини в яких опинилась її родина. Батьки [PERSON] та [PERSON] не мають достатніх ресурсів для вирішення проблем, які склалися у родині та не розуміють ризиків та загроз для життя дітей. Тож рішення щодо відібрання малолітніх дітей від матері без позбавлення батьківських прав та позбавлення батьківських прав, вважають доцільним, оскільки фактори сім`ї та середовища на даний час можуть нести загрози для життя та здоров`я дітей (а.с. 48-49). За час перебування [PERSON] в Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області з 20.12.2019 по 24.09.2020 її відвідували бабуся [PERSON] , мати [PERSON] , бабуся [PERSON] , дідусь [PERSON] , чоловік матері (вітчим) [PERSON] , бабуся (двоюрідна) [PERSON] . За період з 06.01.2021 по 21.01.2021 [PERSON] доньку відвідувала 07.01.2021. Мати дівчинки відвідувала консультацію практичного психолога 11.01.2020 за запрошенням спеціаліста. Під час консультацій з практичним психологом [PERSON] поводила себе адекватно, спільно з спеціалістом аналізувала труднощі у вихованні, власний спосіб життя, сімейну атмосферу, задавала питання, мала стійку мету повернути [PERSON] та молодших дітей додому (а.с. 161-163, 210). Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Сумської міської ради № 05-26/2-з/944 від 06.08.2020 декларація на дітей укладена з лікарем-педіатром амбулаторії № 3: [PERSON] , [INFO] - декларація укладена 05.07.2019; [PERSON] , [INFO] - декларація укладена 10.08.2018; [PERSON] , [INFO] - декларація укладена 10.08.2018. Щеплення проводились згідно календаря. На прийом до лікаря-педіатра діти були під супроводом батьків (матері та батька). Всі рекомендації лікаря виконувались (а.с. 119). Свідок [PERSON] суду пояснила, що є тіткою [PERSON] - [PERSON] яка їй зателефонувала 13.12.2019 і повідомила про побиття її чоловіком. Сказала, що [PERSON] вся у крові вона садить її у таксі і відправляє до неї. Коли дівчинка приїхала вона крові не побачила - було лише губа розбита, на щічці подряпина. На її розпитування дівчинка не розказала, що відбулося. Вона не знала що робити і зателефонувала на 102 і повідомила, все що знала, хотіла порадитися як діяти. Зателефонувала матері [PERSON] , і та пішла до сина, де були менші діти, яких потім також забрали. Приїхали поліцейські відвезли до дитячої лікарні, де [PERSON] оглянуло 3 лікарі, потім відвезли у дитячу обласну лікарню, де також оглянули 3 лікарі. Дитина трошки шкандибала, на щічці подряпина, робили рентген. Після цього їх замість того, щоб відвезти додому поліція повезли на вул. Першотравневу, 21 до відділу поліції. Поліцейська з « [PERSON] » [PERSON] забрала всі довідки лікарів у неї. У неї забрали [PERSON] . Вона почала шукати дівчинку неодноразово телефонувала до поліції і з`ясувалося, що її відвезли до лікарні. Племінницю 2 дні не бачила і та на зв`язок не виходила. Вона відвідує онуків і в дитячому будинку і центрі, носить передачі, які готують разом з [PERSON] . З 13.03.2020 не пускають до дітей, тому передачі передають через охорону. Молодших дітей бачать через вікно. Телефонують онуці і в режимі конференції спілкуються з [PERSON] і [PERSON] . [PERSON] хоче додому у родину. Дівчинка фантазує. Про події їй так і не повідомила. [PERSON] не зловживала алкоголем, працевлаштувалася. [PERSON] добрий батько, він готує борщі, доглядав за ними. До поліції її не викликали, одного разу телефонувала слідча і вона їй сказала, що без її згоди не дасть допитувати [PERSON] . Вона просила і службу повернути їй [PERSON] , оскільки з 3 дітьми їй за станом здоров`я справитися важко, але відмовили. При цьому [PERSON] не зважаючи на карантин забирали на вихідні волонтери, а їм навіть бачиться не дають. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює на посаді інспектора ювенальної превенції відділу превенції Сумського ВП ГУНП в Сумській області. Входила до мобільної групи з реагування на факти вчинення домашнього насильства і 16.12.2019 виїхали на черговий виклик по вул. Пантелеймона Куліша у м. Суми. Був виклик, що батько [PERSON] побив дитину [PERSON] . Інша група виїхала на проспект М. Лушпи у м. Суми. У сусідів з`ясували, що у будинку проживає батько, мати і троє маленьких дітей, родина не благонадійна, зловживають алкоголем. Письмові пояснення сусіди давати відмовилися. У будинку виявили відповідача, який мав ознаки сп`яніння, в кімнаті були виморені малі діти віком 1 і 4 роки. Батько сказав, що дитину не бив, а мати зникла у невідомому напрямку. У хаті був безлад, ліжка не застелені. Прийшли батьки відповідача, з`ясували, що дітей вже забирали. Батько дітей та його батьки не хотіли віддавати дітей. Оскільки вона вважала, що дітям загрожує небезпека, а батько в стані сп`яніння, вона вирішила вилучили дітей, яких відвезли до дитячого будинку і їх зразу там упізнали. Вказувала, що від тітки відповідачки, яку екіпаж привіз до відділу поліції, надійшла заява про побиття дитини батьком, чи вносились відомості до ЄРДР зараз не пам`ятає. У неї завершувалася зміна, а старшу дитину наряд повіз до лікарні. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач її син, а відповідачка невістка. Зателефонувала тітка [PERSON] - [PERSON] та сказала, що викликали поліцію. Вони з чоловіком прийшли за місцем проживання відповідачів, була поліція, яка забрала дітей, щоб віддати їм як бабусі і діду слухати їх не хотіла. З`ясувалося, що син був випивши і посварився з дружиною. Поліція сказала, що він вдарив [PERSON] . Син дуже лютить дітей, піклувався про них. Зараз син проживає з ними, разом ходять у будинок дитини і відвідують онуків, носять їм гостинці. Відвідували і [PERSON] . Син ставиться до [PERSON] , як до власної дитини. Вона ходила до [PERSON] і дитина сказала, що її заставили сказати, що батько вдарив. Дитина скучає за ними, просилася додому. Свідок [PERSON] пояснила, що була сусідкою відповідачів з 2011 до серпня - вересня 2019 коли проживала по [ADDRESS] . Знає старшу дочку відповідачки, яка схильна вигадувати. Родина була благополучна, жила як і кожна сім`я нічого особливого, щоб вони зловживали алкоголем не бачила. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону, зокрема, передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї , сприяє розвитку мережі дитячих закладів. Відповідно до ст. 14 названого Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Згідно частини 3 статті 4 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожна особа має право на проживання в сім`ї. Особа може бути примусово ізольована від сім`ї лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини 1 статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Згідно з пунктами 2-5 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. За змістом частини 1 статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз`яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини у пунктах 47- 52 рішення «Савіни проти України» від 18.12.2008 р. (заява N 39948/06) зазначив, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8. Національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. У будь-якому разі передання дитини під державну опіку слід зазвичай розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинятися, коли це дозволяють обставини. За практикою Європейського суду з прав людини, сам факт того, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків (справа «К. А. проти Фінляндії» (K. A. v. Finland), № 27751/95, п. 92, ЄСПЛ 2003-I). Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням. У справі «М. С. проти України» від 11.07.2017 (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі необхідно брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16.07.2015 у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18. Судовим розглядом встановлено, що родина відповідачів перебувала під соціальним супроводом з 16.10.2018 по 01.04.2019, який завершений у зв`язку із мінімізацією складних життєвих обставин у які потрапила сім`я. 21.07.2019 діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були доставлені до «Дитячої клінічної лікарні Святої Зінаїди». 31.07.2019 малолітніх дітей вилучено із родини, у зв`язку з потребою в соціально-психологічній реабілітації. 12.11.2019 діти були повернуті в родину. 13.12.2019 [PERSON] повідомила [PERSON] про сварку з чоловіком [PERSON] та направила останній дочку [PERSON] на таксі. За повідомленням [PERSON] на «лінію 102» за місцем проживання відповідачів приїхали поліцейські, серед яких інспектор ювенальної превенції відділу превенції Сумського ВП ГУНП в Сумській області [PERSON] , яка прийняла рішення про вилучення у батька малолітніх [PERSON] та [PERSON] яких направили до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини. [PERSON] разом з малолітньою [PERSON] , співробітниками поліції були доставлені до медичних закладів для огляду лікарями. У подальшому, [PERSON] забрали у [PERSON] та направили до Сумської міської дитячої клінічної лікарні ім. Святої Зінаїди для поміщення у Сумський центр соціально психологічної реабілітації дітей області. При цьому, [PERSON] телефонувала до поліції щоб порадитися, як бути у ситуації і також зателефонувала представнику Сумського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді - Москаленко В.А., що остання підтвердила у судовому засіданні. Незважаючи на перебування родини під соціальним супроводом представники, Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради та Сумського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, будучи повідомленими на місце події у відділ поліції не прибули, пояснивши це не робочим часом. Питання передачі малолітніх дітей їх близьким родичам - батькам [PERSON] , які прибули за місцем відібрання [PERSON] та [PERSON] , а [PERSON] - [PERSON] не вирішувалося. 20.12.2019 малолітні діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були поміщені до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області служби у справах дітей Сумської обласної державної адміністрації та Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини», тобто відбулося роз`єднання сім`ї. Наразі діти продовжують перебувати в дитячих закладах. Згідно медичного висновку від 20.12.2019 у малолітньої [PERSON] під час обстеження виявлено тілесні ушкодження і відповідні відомості на підставі рапорту [PERSON] від 23.12.2019 (тобто через 10 днів) внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Разом з тим, за повідомленням Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області кримінальне провадження № 12019200440003869 за частиною 1 статті 125 КК України закрито постановою слідчого від 25.01.2020 на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, тобто встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. У позовній заяві позивач не вказував на наявність кримінального провадження, хоча рішення про звернення до суду з позовом прийнято - 26.12.2019, а позов надійшов до суду 06.05.2020. На неодноразові вимоги суду матеріали кримінального провадження № 12019200440003869 Сумським відділом поліції ГУНП в Сумській області надані не були. Інформація про отримання малолітньою [PERSON] тілесних ушкоджень міститься зі слів [PERSON] у Довідці та Рапорті інспектора ЮП ВП Сумського ВП ГУНП в Сумській області від 23.12.2019, а також зі слів самої [PERSON] психологу у листі Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області від 26.12.2019. Ретельної перевірки обставин спричинення дитині тілесних ушкоджень компетентними органами не проведено. Окрім характеристик ст. ДОП СДОП ВП Сумського ВП ГУНП в Сумській області Дятлова В. від 08.04.2020, які не містять конкретних дат, доказів притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності не надано. Також, 22.10.2019 [PERSON] проведено психологічне протиалкогольне кодування строком до одного року. Разом з тим, належні та допустимі докази на підтвердження того, що відповідачі є хронічними алкоголіками чи перебували на обліку у лікаря - нарколога суду не надано. Проходження лікування відповідачами було умовою повернення їм дітей, про що зазначено у Протоколі № 14 засідання комісії з питань захисту прав дитини Сумської міської ради від 24.10.2019. Постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» починаючи з 12.03.2020 на всій території України установлено карантин. І з цього часу батьки безпосередньо не можуть спілкуватися з дітьми, які передані позивачем у різні дитячі заклади та брати участь у їх вихованні. Відповідачі мають можливість спілкуватися телефоном з [PERSON] , яка перебуває у Сумському центрі соціально - психологічної реабілітації дітей області, малолітніх - [PERSON] та [PERSON] бачать лише через скло закладу. Відповідно до частини 3 статті 12 та частин 1,6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України). Доводи позивача, що відповідачі з 13.12.2019 з моменту поміщення дітей до закладів не вжили заходів щодо виправлення ситуації та повернення малолітніх дітей на виховання та спільне проживання, спростовується сукупністю досліджених доказів. Вирішуючи позовні вимоги в частині відібрання дітей у матері без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Відповідачка [PERSON] у період дії карантину має можливість спілкуватися телефоном з [PERSON] , яка перебуває у Сумському центрі соціально - психологічної реабілітації дітей області. Зазначений заклад вказує, що відповідачка не бажає спілкуватися з дочкою, однак згідно показань свідка [PERSON] , вона та відповідачка спілкуються з дитиною в режимі конференції. Дійсно можливо такого формату спілкування дитині, ураховуючи її вік, замало, про що вона повідомляла психологам закладу. Залишення малолітніх [PERSON] та [PERSON] у небезпеці, під загрозою життю та здоров`ю 13.12.2019 дослідженими фактами не встановлено, а отже не доведено існування такої небезпеки. Обставин, які б указували на те, що залишення у відповідачки її дітей є небезпечним для їх життя, здоров`я і морального виховання з досліджених доказів також не встановлено. Судом установлено, що відповідачі належним чином піклуються про своїх малолітніх дітей, загрози для їх життя і здоров`я при відібранні не встановлено. Малолітні [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] прихильні до матері. Під час співпраці з психологом [PERSON] виявляла емоційну прихильність до матері, сумує за братиком і сестричкою. Примусове відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав та роз`єднання сім`ї не сприятиме якнайкращому забезпеченню інтересів дітей у ситуації яка склалася. Більше року діти перебувають під опікою держави, обставини, які не дозволяють повернути дітей відповідачам не встановлені. Взаємовідносини між батьками не можуть бути безумовною підставою для відібрання дітей та позбавлення батьківських прав та не можуть ураховуватися при роз`єднані родини. Разом з тим, відповідачка повинна вживати заходів щодо вирішення конфліктних ситуацій з чоловіком без шкоди для психологічного здоров`я дітей. Оскільки судом не ухвалено рішення про відібрання дітей, не підлягають задоволенню похідні вимоги про стягнення з відповідачки аліментів на особистий рахунок дітей, у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей. Вирішуючи позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав батька, стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Звертаючись з позовом до суду позивач, як на підставу вимог до [PERSON] посилається на байдужість до стану здоров`я дітей, виховання та розвитку. Те, що відповідач не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення та не проявляє ініціативи у такому спілкуванні, не піклується про фізичний, духовний розвиток дітей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей також спростовуються сукупністю досліджених вищенаведених доказів. Те, що діти занедбані і голодні вказано лише у листі Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини. При цьому свідок [PERSON] вказувала, що діти були зморені, а не голодні, а відповідачка та свідки підтвердили, що [PERSON] готував їжу для родини щодня. Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що [PERSON] ухилявся від виконання своїх обов`язків по вихованню [PERSON] , [PERSON] . Так, у судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував факт вживання 13.12.2019 пива та сварку з дружиною. На підтвердження агресивної поведінки відповідача цього дня надано лише заяву [PERSON] від 16.12.2019, у якій остання зазначила, що не поверталась додому у зв`язку з тим, що його боялась, а молодших дітей він не ображає. Про факт отримання [PERSON] тілесних ушкоджень зі слів останньої зазначено в повідомленні Сумського міського центру соціально-психологічної реабілітації від 26.12.2019, де вказано, що її батьки почали сваритися і вона влізла між ними. Доказів заподіяння виявлених у малолітньої [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] 13.12.2019 компетентними органами - не встановлено. Не встановлено доказів на підтвердження того, що [PERSON] за подіями, які мали місце 13.12.2019 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства після закриття кримінального провадження. Під час судового розгляду не встановлено обставин, які б указували що залишення з [PERSON] малолітніх [PERSON] та [PERSON] є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. За усталеною судовою практикою позбавлення батьківських прав є крайнім заходом та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Встановлені судовим розглядом факти вказують, що [PERSON] не втратив інтерес до своїх малолітніх дітей - [PERSON] і [PERSON] , а також дочки дружини - [PERSON] . Незважаючи на відсутність дітей у будинку за місцем проживання створені належні умови для їх проживання, що підтверджується актом, складеним позивачем через рік після вилучення. Такі ж умови для проживання дітей створені і за місцем його фактичного проживання. Досліджені судом докази спростовують доводи позивача про те, що у поведінці батьків вбачається байдужість до стану здоров`я дітей, її виховання та розвитку, що проявляється у наступному: відповідачі не спілкуються з своєю дітьми в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення та не проявляють ініціативи у такому спілкуванні; не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не сприяють засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей. Проаналізувавши досліджені докази у своїй сукупності, суд дійшов висновку про відсутність виняткових обставин, які були підставою для розірвання сімейних зв`язків та позбавлення дітей їх коріння, тобто відсутність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Оскільки на підставі частини 3 статті 166 СК України вимога про стягнення аліментів є похідною від вимоги про позбавлення батьківських прав, не підлягають стягненню з [PERSON] аліменти на особистий рахунок дітей, у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей. За встановлених обставин позовні вимоги в межах їх доводів задоволенню не підлягають. Судові витрати. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 7 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).

Outcome: dismissed