Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Мегабанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням уточнених вимог, просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №21-028-824-2-16-Г від 17.03.2016 року в розмірі 50257,10 грн., що складається з залишкової суми заборгованості за кредитом - 32 704,32 грн., залишку нарахованих та несплачених відсотків - 2,78 грн.; штрафу за кредитним договором - 17 550,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору. Свою вимогу мотивує тим, що відповідачем порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, що є предметом позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, вказала, що сплачує кредит по мірі своїх матеріальних можливостей. Просила суд задовольнити позов частково та зменшити суми штрафу із врахуванням скрутного матеріального становища, а також важких обставин в житті, пов?язаних із хворобою чоловіка та сина. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17.03.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Мегабанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №21-028-824-2-16-Г, за умовами якого Банк /кредитодавець/ надав Позичальнику кредит у розмірі 39000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % річних. Як вбачається із матеріалів справи вказаним кредитним дорговором визначено, що він укладений на строк до 15.03.2019 р., крім вказаних відсотків позичальник зобов'язався також сплатити комісійні винагороди та виконати всі інші зобов'язання /а.с.3-4/ Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника з усіма його умовами та Правилами, які розміщені на офіційному сайті банку та/або у відділеннях банку - п. 5.6 Кредитного договору. При укладанні вищевказаного Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно до п.6.2.3. Правил обслуговування клієнтів в ПАТ «Мегабанк» проценти за користування Кредитом сплачуються відповідачем щомісяця в залежності від форми /стандартна/ануїтетна/, визначеної Договором. Відповідно до п.4.1. Кредитного договору нарахування процентів за користування Кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої Договором. Пунктом 4.4. кредитного договору визначено, що за обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує комісійну винагороду в розмірі 2,9 % від суми кредиту. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. ПАТ «Мегабанк» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із. суті кредитного договору. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. При вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлений обов'язок позивальника повернути кредит частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини. Відповідно до ч.2 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або ненадежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати неустойки. Виходячи з предмету позову, Публічне акціонерне товариство «Мегабанк» пред'явило вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором №21-028-824-2-16-Г від 17.03.2016 року на загальну суму - 50257,10 грн., яка включає: 32704,32 грн. - залишкова сума заборгованості за кредитом; 2,78 грн. - залишок нарахованих та несплачених відсотків; 17 550,00 грн. -штраф за кредитним договором. Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, відповідачем [PERSON] порушено умови кредитного договору № 21-028-824-2-16-Г від 17.03.2016 року в частині своєчасного повернення кредиту, оскільки відповідачем не проводились платежі по кредитному договору в частині погашення основної суми кредиту та не сплачувались проценти за користування кредитними коштами в обсязі передбаченому кредитним договором, тому суд приходить до висновку, що Публічним акціонерним товариством «Мегабанк» правомірно заявлені вимоги про стягнення з [PERSON], як боржника, заборгованості по кредитному договору №21-028-824-2-16-Г від 17.03.2016 року, яка станом на травень 2017 року, складає загальну суму - 50257,10 грн., яка включає: 32704,32 грн. - залишкова сума заборгованості за кредитом; 2,78 грн. - залишок нарахованих та несплачених відсотків; 17 550,00 грн. -штраф за кредитним договором, що підтверджується наданими позивачем документами, які долучено до матеріалів справи. Відповідно до п. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи. Виходячи з наданого суду розрахунку заборгованості, яка виникла у позичальника за період дії кредитного договору, позивачем нараховано штраф за за кредитним договором та складає 17 550,00 грн. З долучених до матеріалів справи копій документів на підтвердження викладених відповідачем в клопотанні обставин щодо причин неможливості вчасної сплати кредиту, вбачається, що чоловік відповідача має ряд захворювань, лікування яких є затратним, і такі витрати несе відповідач. Крім цього, як ствердила в судовому засіданні відповідач її син має захворювання нирок. Також, відповідач ствердила про суттєве зменшення її заробітної плати в період з травня до грудня 2016 р. у зв'язку із реорганізацією підприємства. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що у зв'язку із скрутним матеріальним становищем відповідача та важкими обставинами життя її сім'ї, з урахуванням положень п. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, є допустимим зменшити відповідачу суму штрафу до 2 000 грн. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до [PERSON] підлягає до часткового задоволення, та присуджує стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» заборгованість за кредитним Договором №21-028-824-2-16-Г від 17.03.2016 року на загальну суму 34707,10 грн., що складається із 32704,32 грн. -заборгованості за кредитом, 2,78 грн.- нарахованих і несплачених відсотків та 2000 грн. - штрафу. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» понесені судові витрати по справі в сумі 1105 грн.

Outcome: partial