Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Рішенням Ставищенського районного суду від 28 вересня 2020 року позов [PERSON] задоволено; стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до її повноліття, та аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, до досягнення неповнолітньою дитиною [PERSON] трьох років, а саме до [INFO] , починаючи з 6 липня 2020 року. До суду від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правову допомогу адвоката в сумі 3000 грн. Сторони в судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 64) Представник позивача направив до суду заяву про розгляд вказаної заяви без його участі та без участі позивача (а.с. 67) Відповідач направив до суду заяву про розгляд вказаної заяви без його участі, проти її задоволення не заперечує (а.с. 68). У відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. ч.2. 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Рішенням Ставищенського районного суду від 28 вересня 2020 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено(а.с. 51-52). Адвокат Марущак Я.В. представляв інтереси позивача [PERSON] на підставі договору про надання правничої допомоги від 11 червня 2020 року (а.с. 10-11), ордера (а.с. 12), знайомився з матеріалами справи 28 вересня 2020 року (а.с. 45). Відповідно до копій акту прийому - передачі послуг від 28 вересня 2020 року (а.с. 62) та квитанції № 0.0.1789189573.1 від 3 серпня 2020 року (а.с. 61) позивач сплатила адвокату Марущаку Я.В. 3000 грн. за послуги по правничій допомозі, а саме: вивчення документів, подання адвокатських запитів, підготовка позовної заяви та клопотання про витребування доказів складає 1500 грн. та участь у судовому засіданні - 1500 грн. Відповідно до протоколу судового засідання (а.с. 47-48) представник позивача [PERSON] - [PERSON] приймав участь у судовому засіданні (28 вересня 2020 року з 10 год. 03 хв. до 10 год. 09 хв. - 0 год. 06 хв., на оголошенні судового рішення присутній не був). Із зазначеного вбачається, що представник позивача просить суд відшкодувати позивачу витрати за участь в судовому засіданні із розрахунку 1500 грн. за 1 роб. год. фахівця виконавця, а оскільки представник позивача - адвокат Марущак Я.В. був присутній в судовому засіданні 06 хв., тому за участь його в судовому засіданні слід стягнути на користь позивача витрати в сумі 150 грн. З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності вивчення документів, подання адвокатських запитів, підготовки позовної заяви та клопотання про витребування доказів, участь в судовому засіданні та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що вищевказані витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню в розмірі 1650 грн. Крім того, під час ухвалення рішення не було вирішено питання про стягнення судового збору. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору під час розгляду даної справи, то судовий збір слід стягнути з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial