Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23 квітня 2019 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково та вирішено - збільшити розмір аліментів призначених рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 01 листопада 2010 року та стягнути щомісячно з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в мінімальному рекомендованому розмірі, який становить один розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 березня 2018 року і до його повноліття, тобто до [INFO] . Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] індексацію аліментів у розмірі 294 (двісті дев`яносто чотири) грн. 30 (тридцять) коп. 14.05.2019 року до суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування поданої заяви вказала, що рішенням суду її позовні вимоги були задоволенні частково, однак при ухваленні рішення суду не було вирішено питання, щодо розподілу судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу, про стягнення яких було заявлено у позовних вимогах. У зв`язку із чим звернулася до суду та просила ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 6400, 00 гривень. Сторони в судове засідання не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Від відповідача до суду надійшла заява, в якій останній зазначив, що з вимогами заяви позивача про ухвалення додаткового рішення ознайомлений та просив суд розстрочити суму витрат на правову допомогу стоком на шість місяців, з підстав не можливості сплати одночасно всю суму та при цьому сплачувати аліменти. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. [PERSON] звернулась до Вишгородського районного суду із позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів в якій просила: збільшити розмір аліментів до 2 250 грн. щомісячно, з урахуванням індексації цієї суми, а також стягнення суми індексації аліментів. Крім того, уточнивши позовні вимоги, просила також стягнути суму індексації аліментів за період з 01.12.2010 року по 01.10.2018 року в розмірі 23 212 грн. 40 коп., а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати відповідно до поданого розрахунку. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23 квітня 2019 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково та вирішено - збільшити розмір аліментів призначених рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 01 листопада 2010 року та стягнути щомісячно з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в мінімальному рекомендованому розмірі, який становить один розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 березня 2018 року і до його повноліття, тобто до [INFO] . Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] індексацію аліментів у розмірі 294 (двісті дев`яносто чотири) грн. 30 (тридцять) коп. Однак резолютивна частина рішення не містить рішення щодо вимоги позивача щодо розподілу судових витрат. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, за положеннями частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Проте відповідачем жодних заявта/абоклопотань щодо зменшення розміру витрат направничу допомогу до суду не подавалося. Аналізуючи викладене та зважаючи, що стороною позивача документально доведені понесені витрати, зокрема на правничу допомогу, а саме: надано відповідний договір про надання такої допомогу, акти надання цих послуг, розрахунок таких витрат квитанцію про їх оплату, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог судові витрати на правову допомогу у розмірі 3200,00 гривень. Таким чином, оскільки у рішенні Вишгородського районного суду Київської області від 23 квітня 2019 року не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає, за доцільне ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved