Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивачка звернулася із вказаним позовом до суду. Свої уточнені позовні від 01.02.2021 вимоги мотивує тим, що [PERSON] , [INFO] - її донька - [PERSON] . [INFO] [PERSON] народила доньку - [PERSON] . В шлюбі [PERSON] не перебувала. [PERSON] з донькою [PERSON] проживали і зареєстровані разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS] . З 2015 року [PERSON] за зазначеною адресою не проживає, разом з співмешканцем проживає в [ADDRESS] . [PERSON] будучи матір`ю [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. [PERSON] зловживає спиртними напоями, [PERSON] неодноразово їй телефонувала, телефонувала донька [PERSON] , але вона відповідала брутальною лайкою. За місцем реєстрації не з`являється. Школу, де навчається донька відповідачка не відвідує, не цікавиться як дитина навчається, який її стан здоров`я. Відповідачка отримує кошти як малозабезпечена сім`я, але може розпорядитися на свій погляд, тільки не використовувати на потреби дитини. В добровільному порядку вирішити вказане питання не можливо. Тому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 24.12.2020 звільнено [PERSON] від сплати судового збору, відкрите загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 28.01.2021. Ухвалою суду від 02.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Пояснення учасників справи в судовому засіданні. У судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали у повному обсязі, Не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, заяв, клопотань, відзиву на позов не надано. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що до органу опіки та піклування звернулась позивач, яка просила надати висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки остання не виконує своїх батьківських обов`язків, у зв`язку із чим і було прийнято відповідне рішення про доцільність позбавлення батьківських прав. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з абз. 3 ч.2 ст. 3 СК України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20, зокрема, роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 13.07.2006, [PERSON] народилася [INFO] у м. Суми, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] її батьками є [PERSON] та позивачка [PERSON] (а.с. 8). На даний час дитина [PERSON] зареєстрована та проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8а), що підтверджується довідкою. Вона займається її вихованням, піклується про її фізичний та духовний розвиток. Відповідно до довідки КУ Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 25 м. Суми від 27.10.2020 мати [PERSON] вихованням та навчанням своєї доньки [PERSON] , [INFO] , учениці 9-Б класу не цікавиться. Зі слів класного керівника [PERSON] , мати не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з вчителями, не відвідує батьківські збори. Вихованням та опікою дитини займається бабуся [PERSON] (а.с. 9). Допитані в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пояснили, що відповідач [PERSON] не займається вихованням дитини, не підтримує з нею стосунки, не відвідує дитину та не цікавиться її життям тривалий час. Бачили її близько 2 років тому, про дитину нічого не питає та не розповідає. Вихованням дитини займається позивачка, підтвердили ті обставини, на які посилається позивачка. Фактичні будь-які стосунки між дитиною та відповідачкою були припинені. Проживають окремо один від одного. Відповідач від спілкування з дитиною, її виховання та утримання самоусунулася, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться про стан здоров`я, фізичний і духовний розвиток дитини, не надає матеріальної допомоги на її виховання. Вищевказані обставини відповідачем не спростовані. Згідно висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 10.02.2021 № 331/27.1-26 під час бесіди з дитиною з`ясовано, що з матір`ю вона не спілкується, [PERSON] взагалі не цікавиться її життям та навчанням, не приймає ніякої участі у вихованні, нічим не допомагає. До Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради не надходило заяв від [PERSON] щодо усунення перешкод у спілкуванні з дочкою або з інших питань щодо виховання неповнолітньої дитини. Вважають за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] (а.с.38, 39). На думку суду, поведінка відповідачки свідчить про незацікавленість її як матері у долі доньки, байдужому ставленні до своїх батьківських обов`язків. Суд вважає, що під час розгляду справи доведено, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки [PERSON] , а саме: не спілкується з дитиною, не виявляє бажання її бачити, матеріально не забезпечує дитину, не створює належних умов для проживання та навчання дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток. Суд враховує, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню і утриманню дитини. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина. Оскільки, під час судового розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи про те, що мати дитини ухиляється від обов`язків по її вихованню, суд вважає необхідним позбавити її батьківських прав відносно дитини. Відповідачем не доведено факту належного виконання батьківських обов`язків відносно доньки, доказів на спростування доказів позивача не надано. Позбавлення відповідачки батьківських прав відносно доньки є доцільним та не матиме травматичного впливу на психічний розвиток дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Беручи до уваги викладене, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Саме такий розмір аліментів буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини. Відповідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн. за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав, а також судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved