Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 23.12.2019 було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики та стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 27.05.2016 в розмірі 978303,29 грн. (дев`ятсот сімдесят вісім тисяч гривень триста три гривні двадцять дев`ять копійок), з яких заборгованість за договором позики в сумі 692500,00 грн., інфляційне збільшення суми боргу в сумі 229910,00 грн., 3 % річних в сумі 55893,29 грн. Вирішено питання про відшкодування судових витрат, а саме стягнено з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 9605,00 грн. (дев`ять тисяч шістсот п`ять гривень). 28.12.2019 до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - [PERSON] , в якій він просив вирішити питання про відшкодування понесених позивачем судових витрат та стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] , понесені ним судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 14200,00 грн. Так, в своїй заяві представник позивача вказав, що адвокат належним чином виконував умови договору правничої допомоги та надав клієнту наступні послуги: ознайомлення з документацію клієнта та надання консультацій з питань цивільного та цивільного процесуального законодавства (1 год) - 1200,00 грн.; підготовка та подання позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики (4 год.) - 4000,00 грн.; участь адвоката 19.11.2019 у підготовчому судовому засіданні в Шполянському районному суді Черкаської області по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики (з урахуванням витрат на відрядження власним транспортом) - 3000,00 грн.; участь адвоката 04.12.2019 у підготовчому судовому засіданні в Шполянському районному суді Черкаської області по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики (з урахуванням витрат на відрядження власним транспортом) - 3000,00 грн.; участь адвоката 23.12.2019 у судовому засіданні в Шполянському районному суді Черкаської області по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики (з урахуванням витрат на відрядження власним транспортом) - 3000,00 грн. Вищевикладене підтверджується договором про надання правничої допомоги №03-4/19 від 08.05.2019 (а.с. 73-76), актом прийому-передачі наданих послуг від 23.12.2019 (а.с.77), квитанцією до прибуткового касового ордера № 08/05 (а.с. 78), квитанцією до прибуткового касового ордера № 19/1 (а.с.78), квитанцією до прибуткового касового ордера № 23/1 (а.с. 79), квитанцією до прибуткового касового ордера № 04/1 (а.с. 79). Згідно зі ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до вимог ч. 4 вказаної статті суд дійшов до висновку про відсутність необхідності викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. За змістом ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.8. ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим: рішення у справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року, «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року, «East/West Alliance Limited» проти України» (пункт 268) від 23 січня 2014 року, «Баришевський проти України» (пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат на підставі, наданих стороною доказів. Згідно ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки представником позивача суду надано докази, які підтверджують проведення розрахунків за надання правничої допомоги та, водночас, представником позивача до закінчення судових дебатів у справі було зроблено заяву про надання доказів для підтвердження розміру судових витрат, сплачених позивачем у справі, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача судових витрат позивача в частині витрат на надання правничої допомоги. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved