Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідачі є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є також матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідачі не займаються вихованням дітей, не цікавляться їх життям, здоров`ям, будь-якого інтересу до дітей не проявляють. За вказаних обставин позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх дочки [PERSON] , [INFO] та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Крім того, з посиланням на норми ст. 180, 182 СК України, позивач просив стягувати з відповідачів кошти на утримання малолітньої [PERSON] в розмірі по 1100 грн. з кожного щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду і продовжуючи до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати з [PERSON] кошти на утримання неповнолітньої [PERSON] в сумі 1100 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і продовжуючи до досягнення дитиною повноліття. Заперечення відповідачів. Відповідач [PERSON] пояснив, що проти позову не заперечує, оскільки щодо нього зараз розглядається кримінальна справа за наслідками якої він може потрапити в місця позбавлення волі. В будь-якому випадку буде старатися робити все необхідне для того щоб поновити батьківські права. Відповідач [PERSON] зазначила, що буде старатися виправляти ситуацію і вже розпочала це робити, влаштувавшись на роботу. Мотивувальна частина рішення. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як слідує з висновку органу опіки та піклування м. Ковеля «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] », батьки [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов`язків по утриманню, навчанню та вихованню дитини, а тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити їх батьківських прав відносно малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . Також орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків не заперечується відповідачами та підтверджується матеріалами справи. Намагання відповідачів виправити своє відношення до дітей поки залишається лише намаганням і його недостатньо для того, щоб бути певним у належному догляді за дітьми, більше того, їх безпеці, особливо малолітньої дитини, якій виповнилося лише два роки. Якщо ці намагання виллються в конкретний і переконливий результат, рішення про позбавлення батьківських прав може бути переглянуте. А на сьогодні позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав є вимушеним і доцільним, таким, що відповідає інтересам неповнолітніх дітей. Частиною 2 ст.166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідачів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дітей є рівним обов`язком як матері так і батька.

Outcome: approved