Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Мегабанк» звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість у розмірі 30219,60 грн. за кредитним договором №45-08П/2013-А від 07.11.2013 року, яка складається з: -7716,18 грн.- залишкова сума заборгованості за кредитом ( тіло кредиту), -3,42 грн. залишок нарахованих та несплачених відсотків, -22500,00г рн.- штрафи за кредитним договором. Представником позивача подано заяву, якою повідомив суд про те, що відповідачем частково оплачено заборгованість за кредитним договором, просив стягнути з останнього штраф за кредитним договором , який становить -19100,07 грн., не заперечував проти розгляду справи у відсутності уповноваженого представника та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить конверт з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, який повернувся на адресу суду з відміткою поштового органу за закінченням терміну зберігання. Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, виходячи зі змісту частини 4 статті 169 та частини1 статті 224 ЦПК України, а також того, що Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подано, зважаючи на заяву позивача, в якій він не заперечував проти винесення заочного рішення, з огляду на подання позивачем достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Між позивачем та відповідачем 07.11.2013р. було укладено кредитний договір №45-08П/2013-А, згідно з яким [PERSON] було надано грошгові кошти в розмірі 50 000,00 гривень на строк з 07 листопада 2013р. до 04 листопада 2016 року.( а.с.5-8). Відповідно до п. 3.2.3. Кредитного договору відповідач зобовязаний своєчасно сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за Договором на передбачуваних умовах. Так, відповідач в порушення вимог пункту2.3.2 Кедитного договору своєчасно та в повній сумі не сплачував щомісячні платежі, що підтверджується банківськими виписками з особових рахунків( а.с.16-32). Відповідно до ст.. 1054 ч. 1Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( ередитодаваць) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.. 549 ч.2 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Згідно пункту 6.3Кредитного договороу позичальник зобовязується у разі порушення строків сплати ануїтет них платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів сплати кредитотавцеві штрафи у розмірі 45% від суми кредиту . Як підтверджується матеріалами справи, Банк в повному обсязі виконав зобовязання, визначені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, надавши Відповідачу в кредит грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Як встановлено судом, [PERSON] неналежно виконував взяті на себе зобовязання по повернення кредитних коштів. Вищевказана обставина підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком заборгованості за договором №45-08П/2013-А від 07.11.2013 року, станом на 01.03.2017р. (а.с. 33). Крім того, судов встановлено, що на час розгляду справи відповідачем частково оплачено заборгованість за кредитним договором та відповідно до заяви представника позивача ( а.с.45) [PERSON] залишилася не сплачена сума штрафу за кредитним договором в розмірі 19 1000,07 грн. На стягненні суми заборгованості за кредитним договором в судовому порядку представник позивача не наполягає. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Проаналізувавши матеріали справи, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Мегабанк» штрафу за кредитним договором-19100,07 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки наявні в матеріалах справи докази підтверджують наявність штрафних санкцій за кредитним договором №45-08П/2013-А від 07.11.2013 року у зазначеному розмірі. Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Відповідача на користь ПАТ «Мегабанк» витрат по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 16, 20, 526, 527 ч. 1, 530, 548 ч. 1, 549, 551 ч.3, 611, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved