Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , заінтересована особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітньою донькою, а саме: з врахуванням уточнених позовних вимог просив зобов`язати відповідачку не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з донькою, [PERSON] , [INFO] , встановивши [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дочкою шляхом побачення два рази на місяць: з 10:00 години суботи до 16:00 години неділі за місцем реєстрації та фактичним місцем проживання батька без присутності матері, без обмеження місця прогулянок, з можливістю поїздки до родичів, в тому числі до бабусі та дідуся та спілкування засобами мобільного, електронного та будь-якого зв`язку, а також проживання дитини під час зимових та літніх (липень місяць) канікул за місцем реєстрації та фактичним місцем проживання батька. В судовому засіданні представник позивача не підтримала позовні вимоги в частині побачення позивача з донькою за фактичним місцем проживання позивача з можливістю поїздки до бабусі та дідуся та просила їх не розглядати. Отже, суд розглядає наступні позовні вимоги: про зобов`язання відповідачку не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] , встановивши [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дочкою шляхом побачення два рази на місяць: з 10:00 години суботи до 16:00 години неділі за місцем реєстрації батька без присутності матері, без обмеження місця прогулянок, з можливістю поїздки до родичів та спілкування засобами мобільного, електронного та будь-якого зв`язку, а також проживання дитини під час зимових та літніх (липень місяць) канікул за місцем реєстрації батька. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.12.2011 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . 24.12.2013 року шлюб між ними припинено, донька залишилася проживати з відповідачкою за адресою: [ADDRESS] . Фактично з самого моменту розлучення, у позивача з відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідачки. Відповідачка свідомо забороняє позивачу спілкуватися з донькою навіть у телефонному режимі, а також не дозволяє бабусі та дідусю бачитися з онукою. У зв`язку з чим, позивач 27.11.2013 року звернувся до органу опіки та піклування Виконавчого комітету Токмацької міської ради з питання участі у вихованні малолітньої дитини, як батька. 18.12.2013 року комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Токмацької міської ради прийнято рішення щодо зобов`язання [PERSON] надавати йому можливість спілкування з донькою, [PERSON] , [INFO] два рази на місяць: з 10:00 години суботи до 16:00 години неділі за місцем його проживання. З початку 2020 року відповідачка почала чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з донькою та не виконувати рішення комісії з питань захисту прав дитини від 18.12.2013 року. Відповідачка подала відзив на позов в якому зазначила, що не чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з донькою, а позивач сам не відвідував доньку у визначений комісією з питань захисту прав дитини час. Також, на території України запроваджено карантин у зв`язку з пандемією коронавірусу, що обумовлює необхідність тимчасово обмежити побачення позивача з донькою. Донька [PERSON] часто хворіє на ОРЗ, бронхіти, було проведено операцію. Влітку 2019 року донька [PERSON] , перебуваючи з позивачем на відпочинку в м. Приморськ, через недогляд позивача зламала руку, у зв`язку з чим, довгий час перебувала на лікуванні. Таким чином, враховуючи інтереси дитини та її стан здоров`я, відсутність доказів перешкоджання позивача у спілкуванні з дитиною, просила суд відмовити в задоволенні позову. Позивач подав відповідь на відзив в якому зазначив, що позивачка зазначає неправдиву інформацію щодо відсутності перешкод з її сторони позивачу у спілкуванні з донькою. З донькою спілкувався постійно за винятком декількох разів через об`єктивні причини. Відповідачка не дозволяє доньці спілкуватися з позивачем мобільним зв`язком. Також, наявність карантинних обмежень на території України не є перешкодою для спілкування батька з донькою. З приводу перелому руки, то така подія дійсно мала місце, однак, сталася через необережність дитини, а не з вини позивача. В запереченні відповідачка зазначила, що не чинила та не чинить перешкод позивачу у спілкуванні з донькою, а її дії обумовлені карантинними обмеженнями, інфекційними хворобами та переховуванням позивача від органів правопорядку. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 10 серпня 2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області 16.09.2020 року підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою представника органу опіки та піклування. 29.09.2020 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог. 27.10.2020 року надійшов відзив на позовну заяву. 02.11.2020 року позивач подав відповідь на відзив. 06.11.2020 року надійшло заперечення на відповідь на відзив. Ухвалою Токмацького\~районного суду\~Запорізької області\~від 06\~листопада 2020\~року було закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду. Ухвалою Токмацького\~районного суду\~Запорізької області\~від 13\~січня 2021\~року в задоволенні заяви [PERSON] про відвід головуючого судді у справі № 328/1552/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітньою донькою було відмовлено Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 04 лютого 2021 року клопотання представника позивача про витребування доказів було задоволено, витребувано з відділення поліції № 3 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області матеріали перевірки за зверненням [PERSON] № 2747. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідачка не дозволяю позивачу бачитись з донькою починаючи з 2020 року, у зв`язку з чим він звертався до поліції та був змушений подати позов до суду. Мати та батько мають рівні права щодо своїх неповнолітніх дітей, тому вважає позовні вимоги обґрунтованими. Доводи відповідачки є необґрунтованими та надуманими. Представник відповідачки позовні вимоги не визнала та пояснила, що доказів того, що відповідачка якимось чином створює перешкоди позивачу в спілкуванні з донькою останнім не подано. Звернула увагу на хворобливий стан доньки [PERSON] , а також її навчання на додаткових гуртках, що унеможливлює спілкування з позивачем у визначені ним години. Зазначила, що відповідач перебуває в розшуку як особа, яка ухиляється від виконання військового обв`язку. Тому, просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник органу опіки та піклування вважала позовні вимоги обґрунтованими та такими, що відповідатимуть інтересам дитини. Зауважила, що в позовній заяві позивачем не конкретизовано які саме суботи ти неділі місяця позивач просить встановити для побачення з дитиною, а зазначає лише про два рази; також щодо зимових канікул позивач фактично просить надати можливість проживання дитини з ним за місцем реєстрації впродовж всіх канікул, хоча доцільно та правильно було б визначити певний період таких канікул. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 24.12.2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Токмацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області. Даний факт підтверджується особовою відміткою у паспорті серії [NUMBER] , виданий 05.02.1998 року Токмацьким МВ УМВС України в Запорізькій області. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 12.06.2012 року, в якому батьками вказані сторони по справі. 24.12.2013 року шлюб між сторонами було припинено на підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 13.12.2013 року, справа №328/4280/13-ц, що підтверджується особовою відміткою у паспорті серії [NUMBER] , виданий 05.02.1998 року Токмацьким МВ УМВС України в Запорізькій області. Донька сторін по справі - [PERSON] , [INFO] , з моменту припинення шлюбних відносин проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що не оспорюються сторонами. 18.12.2013 року комісією з питань захисту прав дитини при виконкомі Токмацької міської ради прийнято рішення щодо зобов`язання [PERSON] надавати позивачу можливість спілкування з донькою, [PERSON] , [INFO] два рази на місяць: з 10:00 години суботи до 16:00 години неділі за місцем його проживання. 06.06.2020 року позивач звернувся до Токмацького відділення поліції Пологівського відділення поліції ГУНП Запорізької області з приводу зобов`язання [PERSON] виконувати вищевказане рішення виконкому, що підтверджується протоколом від 06.06.2020 року, поясненнями від 06.06.2020 року, рапортом від 06.06.2020 року та супровідним листом №5394/75/01-2020 від 11.06.2020 року, відповідно до якого вказано, що за вказаним фактом було проведено перевірку, під час якої встановлено, що в зверненні позивача відсутні ознаки будь-якого правопорушення, але разом з тим рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання встановлення часу відвідування та спілкування з дитиною. Відповідно до висновку Виконавчого комітету Токмацької міської ради від 25.09.2020 року № 2199/22-30 орган опіки та піклування вважає, що мати та батько дитини рівною мірою мають необхідні якості вихователя. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, в зв`язку з чим вважають за доцільне при вирішенні цього питання опитати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] та врахувати її думку. Згідно виписного епікризу з історії хвороби № 10330 на ім`я [PERSON] , остання знаходилась на лікуванні з 08.10.2018 року по 10.10.2018 року з діагнозом гіпертрофія лімфатичного кільця. Проведена операція 09.10.2018 року. Відповідно до виписки з амбулаторної картки дитини на ім`я [PERSON] , яка видана 19.02.2019 року, вбачається, що [PERSON] починаючи з 2014 року періодично зверталася за медичною допомогою з приводу простудних захворювань. З 11.2018 року по 19.02.2019 року хворіє простудними захворюваннями рідше, та легше переносить простуду. Згідно консультативного висновку спеціаліста ТОВ «Аллергоцентр» [PERSON] зверталась за медичною допомогою 06.03.2019 року. Відповідно до записів дитячого лікаря ортопеда-травматолога від 24.07.2019 року [PERSON] встановлено діагноз закритий перелом н/з лівої променевої кістки зі зміщенням. Накладено гіпсову пов`язку. Згідно з довідки Токмацькою дитячої музичної школи від 24.11.2020 року № 24 [PERSON] навчається у 3 класі за фахом хореографія за наступним розкладом: понеділок 08.40-11.20, четвер 08.40-10.25, субота 08.45-09.30. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, \~мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно до\~ст. 150 цього Кодексу\~батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, закон визначає, що виховання дитини та її розвиток є спільним обов`язком батьків. Батьки мають одинакові не тільки права, а й обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи вони проживають спільно, чи ні. Частиною 2\~ст. 155 СК України\~визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2\~ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства»\~батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню, дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.1991 р., дата набуття чинності для України 27.09.1991 р) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч. 8\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Отже, із системного тлумачення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.\~7,\~141,\~159 СК України\~випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Стаття 153 СК України\~закріпляє право батьків та дитини на спілкування, яке повинно здійснюватися безперешкодно. Тобто ніхто не може чинити перешкоди у спілкуванні батьків та дітей, крім випадків, коли таке спілкування негативно впливатиме на дитину та її інтереси. В свою чергу частинами 2 та 3\~ст. 157 цього Кодексу\~передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини Виходячи з положень ст.\~263,\~159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Таким чином, позивач має безумовне на рівні з відповідачкою право на спілкування з донькою [PERSON] , а також законодавчо закріплений обов`язок на виховання дитини. Як зазначено в постанові ВС від 30.06.2020 року № 757/72415/17-ц у\~статті 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди\~з\~усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно\~з\~її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган\~у\~порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Тлумачення частини другої статті 171 СК України свідчить, що вона закріплює випадки, коли думка дитини має бути вислухана обов`язково. До таких випадків належить: вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її виховання (стаття 159 СК України); вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її місця проживання (стаття 161 СК України); вирішення спору про позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України); вирішення спору про поновлення батьківських прав (стаття 169 СК України); вирішення спору щодо управління її майном (стаття 177 СК України). Так, під час підготовчого судового засідання судом з врахуванням висновку органу опіки та піклування вирішено опитати дитину [PERSON] . Однак, відповідачка, аргументуючи хворобливим станом здоров`я доньки, відмовилася забезпечити присутність дитини в судовому засіданні, що позбавило суд можливості дізнатися думку дитини щодо періодичності зустрічей з батьком. Доводи представника відповідачки щодо недоведеності факту перешкоджання відповідачкою позивачу спілкуватися з донькою спростовуються матеріалами справи, зокрема, поданням відповідачкою відзиву на позов, безпричинною відмовою надати суду можливість опитати дитину щодо наявного спору та ін.. Посилання представника відповідачки на ведення на території України карантинного режиму не може бути підставою для обмеження прав батька на спілкування з донькою. Доводи позивачки з приводу наявності в доньки хвороб, що унеможливлює спілкування з позивачем є необґрунтованими. Так, з наданих відповідачкою медичних документів слідує, що в доньки [PERSON] відсутні хвороби, які б унеможливлювали її спілкування з батьком. Більше того, додані документи датовані 2018-2019 рокам та більш пізнім періодом, а тому не можуть свідчити про теперішній стан здоров`я [PERSON] .. Будь-яких об`єктивно існуючих обмежень щодо участі позивача у житті доньки матеріали справи не містять. У згаданій вище постанові ВС вказано, що обов`язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен\~з\~батьків зобов`язаний приймати участь\~у\~вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків\~у\~вихованні дитини. Вирішуючи питання щодо участі позивача у вихованні дитини суд виходить з принципу домінування саме інтересів дитини, бере до уваги вік дитини, якій виповнилося повних вісім років, до 2020 року позивач та донька спілкувалися без обмежень, жодних доказів що таке спілкування шкодило дитині суду не надано, позивач не веде аморальний спосіб життя. Визначаючи час та проміжки часу для побачень позивача з донькою суд враховує висновок органу опіки та піклування щодо періодичності спілкування батька та дитини, а також думку представника органу опіки та піклування під час судового розгляду, з огляду на що вважає можливим, виправданим та доцільним встановити наступний графік побачень: побачення з 10:00 години суботи до 16:00 години неділі першого та третього тижнів місяця за місцем реєстрації батька без присутності матері, без обмеження місць прогулянок, та спілкування засобами мобільного, електронного та будь-якого зв`язку, а також проживання дитини під час зимових канікул Ѕ часу їх тривалості та літніх канікул (липень місяць) за місцем реєстрації батька. Також, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в частині усунення перешкод з боку відповідачки щодо спілкування позивача з донькою засобами мобільного, електронного та будь-якого зв`язку. З приводу позовної вимоги про можливість поїздки до родичів суд зазначає наступне. Так, норми Сімейного кодексу України захищають право батьків, діда, баби, прабаби та прадіда на спілкування та виховання своїх дітей, внуків та правнуків відповідно. Отже, захисту підлягає саме особисте спілкування зазначених осіб. Так, в позовній заяві не конкретизовано до яких саме родичів планує поїздки позивач зі своєю донькою, періодичність таких поїздок та їх тривалість, їх місце проживання, чи проживають вони на території України чи за кордоном та ін.. Жодних доказів на підтвердження необхідності саме поїздки до родичів як необхідну форму участі позивача у вихованні доньки та його спілкування з нею, матеріали справи не містять та під час судового розгляду не додані. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги позивача щодо можливості поїздки з донькою до родичів. Згідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015\~року № 10 питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»), в зв`язку з відсутністю клопотання позивача щодо стягнення з відповідачки сплаченого судового збору, судом дане питання не вирішується.

Outcome: partial