Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 23 липня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк та відповідачем було укладено кредитний договір за №305/90-Ж-08, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 45000,00 доларів США. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 27 лютого 2017 року заборгованість складає 51599,38 доларів США, які і просить стягнути з відповідача та оплачений судовий збір. 03 квітня 2017 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу за №306/682/17 було передано судді Тхір Олені Анатоліївні (а.с.39). 12 квітня 2017 року ухвалою судді Свалявського районного суду Закарпатської області Тхір О.А. відкрито провадження в справі (а.с.42). 21 лютого 2018 року ухвалою судді Свалявського районного суду Закарпатської області Тхір О.А. проведено підготовче судове засідання по справі та призначено до судового розгляду (а.с.122). 04 жовтня 2018 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу за №306/682/17 передано судді Вінер Е.А. (а.с.145). Представник позивача надав клопотання про уточнення позовних вимог та просить стягнути з [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER] на користь публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк заборгованість в розмірі 51599,38 доларів США та витрати по сплаті судового збору в сумі 20835,76 гривень (а.с.93). В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.151,152). Відповідач в судове засідання не з»явився, по не відомим суду причинам, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 146-147, 150, 154) У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити , виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що між сторонами існують правовідносини, які повинні регулюватися нормами зобовязального права. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України- письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 305/90-Ж-08 від 23 липня 2008 року відповідач [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 45000,00 доларів США, зі сплатою відсотків 14,00% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 22 липня 2023 року. За даним кредитним договором в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] передав в іпотеку житловий будинок та земельну ділянку за адресою м.Свалява, вул.Жаткевича,12 (4-10). Заявою на видачу готівки №3 від 23 липня 2008 року стверджується, що [PERSON] отримав кошти в сумі 45000 доларів США (а.с.10). З розрахунку заборгованості станом на 27 лютого 2017 року заборгованість за кредитним договором №305/90-Ж-08 від 23.07.2008 року складає 59893,06 доларів США (а.с.15-17). Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій від 25 квітня 2016 року акціонерно-комерційний банк соціального розвитку Укрсоцбанкзмінив назву на Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк (а.с. 18-35). За змістом ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства...., у строк, встановлений у зобов'язанні. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)( ст. 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом( ч.1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. За ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо кредитним договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась та сплати належних відсотків. Згідно ч.1 ст 1048, ч.1 ст.1054 ЦК України за користування кредитом відповідач зобовязаний сплатити проценти у порядку та в розмірі встановленим кредитним договором. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитом з [PERSON] ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.6 ст 264 ЦПК України- під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В частині позовних вимог щодо стягнення судових витрат, суд доходить висновку, що їх слід задовольнити у відповідності до ч.2 ст. 141 ЦПК України .

Outcome: approved