Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що на даний час вона опинилася у скрутному матеріальному становищі. Працює медсестрою швидкої допомоги, отримує невисоку заробітну плату, якої не вистачає на нормальне повноцінне забезпечення дітей. Значну суму коштів витрачає на лікування та реабілітацію доньки [PERSON] , яка з народження хворіє на нижній змішаний парез атонічно-астатичний синдром внаслідок органічного ураження центральної нервової системи. Періодично дитина проходить стаціонарне лікування у Комунальному закладі Львівської обласної ради «Західноукраїнському спеціалізованому дитячому медичному центрі». Після проходження останнього обстеження та лікування доньці позивачки рекомендовано диспансерне спостереження невропатологом, корсетотерапія, масаж м`язів спини, плавання ЛФК, заняття з логопедом, дефектологом, а також призначено тривале медикаментозне лікування. Чоловік перестав приймати участь у вихованні, піклуванні доньок. Кошти на утримання дітей не надає. Діти потребують повноцінного збалансованого харчування, сезонного одягу та взуття, шкільного приладдя. Відповідач відмовляється брати участь у повноцінному утриманні дітей. Працює він далекобійником і має мінливий нерегулярний дохід. Середня заробітна плата за місяць складає близько 23000 грн. Тому позивачка вважає, що [PERSON] має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання двох дітей 4000 грн. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі 4 000 (чотири тисячі) грн щомісячно до їх повноліття, та витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. Відповідач не скористався правом на подання відзиву. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань учасниками справи не подано. Процесуальні дії у справі. 04.09.2020 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с.16). Ухвалою від 15.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.17-18). Ухвалою судового засідання від 10.12.2020 відкладено розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.29). З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження від 08.07.2008 серії [NUMBER] та від 28.07.2015 серії [NUMBER] (а.с.4, 5). Відповідно до довідки про склад сім`ї №183 від 26.08.2020 виданою Нежухівською сільською радою, [PERSON] зареєстрована разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ( а.с 6). Відповідно до витягу з медичної картки стаціонарного хворого №98 [PERSON] [INFO] знаходилась на лікуванні з 09.01.2020 по 21.01.2020 в КЗ «Західноукраїнському спеціалізованому дитячому медичному центрі». діагноз: наслідки органічного ураження ЦНС: нижній змішаний парапарез, атонічно-астатичний синдром; Розлад психологічного розвитку з емоційно-вольовими поведінковими та мовленнєвими порушеннями; Дизартрія. S-подібний сколіоз грудного відділу хребта І-ІІ ст.; Дисфункція жовчного міхура (а.с.7). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 14.06.2010 позивачка отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда [PERSON] у розмірі 877,70 грн (а.с.8). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України. Частини 2 статті 51 Конституції України та статті 180 СК України визначають, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установити у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень. Крім цього, суд враховує положення статей 8, 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» (26 квітня 2001 року № 2402-III). Зважаючи на положення частини 2 ст. 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] [INFO] , та донька [PERSON] [INFO] , які проживають разом з позивачкою. Крім цього, судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, доказів того, що відповідач несе витрати на утримання інших непрацездатних осіб судом не здобуто, як і доказів того, що відповідач за станом свого здоров`я неспроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання дитини, створення для неї такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, покладено на обох батьків, а не на одного з них, і саме обоє батьків зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не виконує обов`язок щодо утримання дітей, не надає кошти на їх утримання. Розмір аліментів визначених позивачкою, суд вважає обґрунтованим виходячи із розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним суду не надані. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У зв`язку з цим вимога позивачки про стягнення на її користь з відповідача судових витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню, а саме, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 1000 грн., сплачених нею адвокату відповідно до квитанції №28/08 від 28.08.2020. На підставі статей 150, 180-182, 184 СК України та

Outcome: approved