Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (надалі банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 11 670 гривень 19 коп., посилаючись на те, що 08 вересня 2010 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 010/0004/82/0133507 (надалі кредитний договір), відповідно до якого відповідач отримав кредит із встановленням кредитної лінії у розмірі 7 000,00 грн. строком до 08 вересня 2012 року зі сплатою 36,9 % річних. 04.09.2012 року між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 010/0004/82/0133507 від 08.09.2010 року, якою збільшено строк кредитування на 48 місяців, збільшено максимальний розмір кредиту до 200 000,00 грн. та зменшено відсоткову ставку до 36% річних. Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, станом на 09 жовтня 2014 року за ним утворилась заборгованість в сумі 11 670,19 грн. В зв'язку з чим, банк просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі - судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], згідно поштового повідомлення, яке повернулось до суду, за місцем реєстрації не мешкає, але був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи до судового засідання не з'явився, і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки. У зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача постановити заочне рішення. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. 08 вересня 2010 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] уклали кредитний договір № 010/0004/82/0133507, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленої кредитної лінії у сумі 7 000,00 грн., строком до 08 вересня 2012 року зі сплатою 36,9 % річних. 04.09.2012 року між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 010/0004/82/0133507 від 08.09.2010 року, якою збільшено строк кредитування на 48 місяців, збільшено максимальний розмір кредиту до 200 000,00 грн. та зменшено відсоткову ставку до 36% річних. Позичальник зобов'язався щомісячно, до 20-го числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту, здійснювати погашення кредиту, згідно графіку погашення кредитної заборгованості та погашати проценти за користування цим кредитом. Проте, в порушення взятих на себе за кредитним договором зобов'язань та вимог чинного Цивільного кодексу України, відповідач не виконує їх належним чином. В зв'язку з чим, станом на 09 жовтня 2014 року відповідач, згідно наданого позивачем розрахунку, який суд перевірив та вважає вірним, має прострочену заборгованість в сумі 11 670,19 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 10 211,12 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 466,39 грн.; 988,89 грн. - заборгованість за відсотками; 470,18 грн. - пеня за порушення строків повернення кредиту та відсотків. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки позичальник неналежно виконує свої обов'язки по кредитному договору, не погашає кредит та не сплачую відсотки за користування ним, внаслідок чого в нього перед банком виникла заборгованість по кредиту, тому є підстави для стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача у судовому порядку. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню на загальну суму 11 670,19 грн., то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., згідно положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved