Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Співпозивачі, звернувшись в листопаді 2015 року до суду, просять визнати за ними, в рівних частках по ? кожному, право власності на спадкове майно житловий будинок №11а по вул.Ціолковського в м.Рівне, після смерті [PERSON], який помер 22 грудня 2014 року. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що згідно укладеного ними з відповідачами [PERSON] і [PERSON] договору про поділ спадщини від 24 липня 2015 року, посвідченого 24 липня 2015 року за реєстраційним номером 2479 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], серед іншого спадкового майна вони (позивачі) успадкували по ? частці кожен житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами №11а по вул.Ціолковського в м.Рівне. Проте, в жовтні 2015 року отримали від нотаріуса письмову відмову у видачі їм свідоцтв про право на спадщину за померлим [PERSON], оскільки не подали нотаріусу правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно, котрі посвідчували б право власності на обєкт нерухомості за померлим. Разом з тим, за наявними у них документами, належний [PERSON] за життя гараж з побутовими приміщеннями, розташований за адресою: м.Рівне, вул.Ціолковського, буд.11а, був ним реконструйований під житловий будинок, загальна площа якого після реконструкції склала 80,4 квадратних метра, житлова площа - 55 квадратних метра, підсобна - 25,4 квадратних метра. Подавши в травні 2014 року до органів державної архітектурно-будівельної інспекції декларацію про готовність обєкта - житлового будинку до експлуатації, а також виготовивши ще 2012 року в бюро технічної інвентаризації технічний паспорт на будинок, спадкодавець [PERSON] не встиг виготовити та оформити на своє імя новий правовстановлюючий документ на спірний житловий будинок, який у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрований як гараж з побутовими приміщеннями. Вказані обставини і змусили їх звернутися до суду за захистом своїх порушених майнових прав та інтересів. В судовому засіданні позивачі свої вимоги підтримали та з мотивів, наведених у позовній заяві, просять задовольнити позов у повному обсязі, подавши в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України письмову заяву про продовження розгляду справи за їх відсутності, на підставі поданих на вимогу суду додаткових документів. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали, зазначивши, що обставини справи визнають, а право власності співпозивачів на спірний житловий будинок на даний час не оспорюють. Відповідно до ч.1 ст.61, ч.ч.1, 4 ст.174 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.ст.328, 392, ч.ч.1, 5 ст.1268 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відтак, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить вищевказаним нормам цивільного законодавства, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що було встановлено на підставі поданих позивачами та досліджених у судовому засіданні документів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved