Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 серпня 2021 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», за участі третіх осіб: Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. та визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 19.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. зареєстрований в реєстрі за №26151, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором №2156332, укладеним 18.03.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна», за період з 30.10.2020 року по 27.12.2021 року, а також плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом, в загальному розмірі 14050 грн. 00 коп. Стягнуто з відповідача судові витрати по сплаті судового збору. 08 вересня 2021 року представник позивача адвокат Павелко Р.С. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просив стягнути з позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. Зазначив, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 серпня 2021 року задоволено в повному обсязі позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, однак при ухваленні рішення не було вирішено питання про відшкодування позивачу понесених ним судових витрат на правничу допомогу. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, в заяві про ухвалення додаткового рішення просили розглянути справу у їх відсутність. Відповідач ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» в судове засідання свого представника не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. В поданому до суду відзиві на позов зазначали, що сума витрат на професійну правничу допомогу є завищеною, не відповідає складності справи та виконаній адвокатом роботи, не відповідає часу, який був витрачений на виконання робіт. Третя особа Крюківський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання свого представника не направили, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, у вирішенні заяви про ухвалення додаткового рішення покладалися на розсуд суду. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно ч.ч.1,2 ст.15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В ст.270 ЦПК України встановлено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. В ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно статті 19 цього Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц та від 20.11.2020 у справі №910/1307/19, втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в статті 43 Конституції України. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч.3 ст.137 ЦПК України). В ч.4 ст.137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.5, ч.6 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. В ч.3 ст.141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. (ч.8 ст.141 ЦПК України). У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. (ч.9 ст.141 ЦПК України). Як вбачається з письмових матеріалів справи, у позовній заяві позивачем було заявлено про судові витрати зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Проте, при вирішенні справи по суті суд здійснив розподіл судових витрат лише в частині суми судового збору. Відтак вимога позивача щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу була заявлена до винесення рішення по суті, а заява про ухвалення додаткового судового рішення, яка розглядається, подана у зв`язку із тим, що питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу залишилося не вирішеним. Установлено, що в обгрунтування витрат позивача [PERSON] на професійну правничу допомогу представник позивача [PERSON] разом з позовною заявою подав належним чином засвідчений витяг з Договору про надання професійної правничої (правничої) допомоги б/н від 19.04.2021 року, укладений між [PERSON] та Адвокатським Бюро «Руслана Павелко», відповідно до умов п.п. 3.2-3.4 якого гонорар сплачується Клієнтом у вигляді попередньої виплати. Розмір гонорару визначається Бюро за погодженням з клієнтом. Бюро має право у розумних межах визначити розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Розмір гонорару встановлено у фіксованій грошовій формі, яка за узгодженою домовленістю становить 4000,00 грн., виходячи з орієнтовного розрахунку 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати 2270,00*0,5=1135,00 грн. за одну годину роботи адвоката. Відповідно до детального опису робіт (виконаних послуг), виконаних Адвокатським бюро «Руслана Павелко» відповідно до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 19.04.2021 року, наданих [PERSON] у справі щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, всього виконано робіт на суму 5107,50 грн., при цьому витрачено 4 год. 30 хв., з яких 30 хв. на попередню консультацію щодо роз`яснення норм цивільного та цивільного процесуального законодавства щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; 03 год. 00 хв. - на підготовку та подання цивільного позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; 01 год. 00 хв. - на підготовку та подання заяви про забезпечення позову у справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. При цьому позивачем [PERSON] сплачено адвокату Павелко Р.С. гонорар в сумі 4000,00 грн., що зазначено в договорі та підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №25 від 20 квітня 2021 року. Зважаючи на викладені обставини, характер виконаної представником позивача роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критеріїв реальності адвокатських витрат, значення справи для сторони, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved