Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Своїм позовом до суду позивач просила винести рішення, яким змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON], [INFO], на його утримання в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.03.2015 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23-х річного віку, на розмір в твердій грошовій сумі, що становить 800 гривень щомісячно на утримання [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідача на користь [PERSON] 1/2 частини понесених нею додаткових витрат в сумі 8550 гривень. Вказала, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім і навчається у Барському коледжі транспорту та будівництва Національного транспортного університету, що підтверджується довідкою від 15.10.2015 року № 99. Рішенням Крижопільського районного суду від 12 травня 2015 року з відповідача щомісячно стягуються аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.03.2015 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23-х річного віку. На час ухвалення рішення суду відповідач працював і отримував заробітну плату, однак, на даний час відповідач ніде не працює, має нерегулярний мінливий дохід від підсобного селянського господарства, де займається вирощуванням свиней, аліменти сплачує у мінімальному розмірі, хоча має дохід і може надавати матеріальну допомогу на утримання сина у більшому розмірі. У зв'язку з цим вважає, що стягнення аліментів відповідно до закону повинно бути визначено у твердій грошовій сумі, а не в частці від доходу відповідача, оскільки отримуваний дохід відповідачем будь-де не декларується. Крім того, на даний час позивач не працює, також на її утриманні, крім сина, знаходиться малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач сплачує аліменти у мінімальному розмірі, не більше 30% прожиткового мінімуму, їх не вистачає на оплату за навчання та покриття витрат на проживання їхнього сина. На даний час позивачем понесені додаткові витрати на оплату за навчання за перший рік навчання 2014-2015 рр. в сумі 5700 гривень, що підтверджується довідкою від 23.10.2015 року № 607, та за перший семестр другого року навчання - 2850 гривень, що підтверджується квитанцією Барського відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» № 0825751653 від 01 вересня 2015 року та довідкою від 23.10.2015 року № 607, в лютому 2016 року 2850 грн. Тому фактично понесені витрати за навчання сина складають 11400 гривень. Крім того, оскільки згідно з договором про навчання від 29.08.2014 року тривалість навчання визначена у два роки десять місяців (три курси), то у майбутньому витрати за навчання складуть: за другий семестр другого року навчання (2016 р.) - 2850 гривень, за третій рік навчання (2016-2017рр.) - 5700 гривень, і у сукупності - 8550 гривень. Таким чином, в цілому вартість навчання складає 17100 гривень, тому позивач вважає, що половину - 8550 гривень, повинен понести відповідач. Представник позивача в судовому засіданні просив залишити без розгляду вимоги про зміну розміру аліментів, позовні вимоги про стягнення додаткових витрат просив задовольнити повністю. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. В своєму письмовому запереченні до суду відповідач вказав, що в період із 01.08.2014 року по липень 2015 року перебував в зоні АТО та приймав участь у бойових діях. За цей період з нього стягувались аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] Заочним рішенням Крижопільського районного суду від 12 травня 2015 року із нього на утримання сина [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку і доходів. Після повернення із зони АТО він зареєстрований, як безробітний, в Крижопільському центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю. Відповідно до довідки Крижопільського районного центру зайнятості № 015/3276 від 25.11.2015 року із суми матеріальної допомоги по безробіттю, щомісячно, відраховуються аліменти в сумі 978,93 гривні, що перевищує суму, які вимагає встановити позивачка. Також вказав, що перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], котра тимчасово, через відсутність роботи в селі, не працює. На їхньому утриманні перебуває спільна донька [PERSON], 2008 року народження та донька [PERSON] від першого шлюбу [PERSON], котрі навчаються і також потребують матеріального утримання. Посилання позивачки на те, що він отримує доходи від селянського господарства неправдиві, оскільки селянським господарством він не займається і не зареєстрований, як особа, що веде селянське господарство. Щодо додаткових витрат у вигляді оплати за навчання, то вважає, що чинним законодавством не передбачено їх стягнення із платника утримання (аліментів) на дитину, яка продовжує навчання після досягнення повноліття. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони та враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що згідно рішення Крижопільського районного суду від 12 травня 2015 року з відповідача на користь його сина [PERSON] щомісячно стягуються аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.03.2015 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23-х річного віку. Відповідач на час розгляду справи не працює, зареєстрований, як безробітний, в Крижопільському центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю, що підтверджується довідкою Крижопільського РЦЗ № 01-5/3539 від 28.12.2015 року, аліменти сплачує з коштів, отриманих із допомоги по безробіттю. Крім того, відповідно довідки КП «Ринок Привоз» м. Одеса № 53 від 10.12.2015 року [PERSON] в 2015 році не перебував в договірних відносинах з даним підприємством, інших доказів, що він займається селянським господарством, чи будь-якою іншою діяльністю, з якої отримує дохід, позивач не навела. Відповідно до витребуваних судом довідок, відповідач як безробітний з вересня 2015 року по січень 2016 року включно отримав 16426 грн. 23 коп. допомоги, із яких утримано на повнолітнього сина аліментів 3543 грн. 98 коп. Крім того суд враховує, що на утриманні відповідача знаходиться дружина [PERSON], котра тимчасово, через відсутність роботи в селі, не працює, їхня спільна донька [PERSON], 2008 року народження та донька [PERSON] від першого шлюбу [PERSON], котрі навчаються і також потребують матеріального утримання, і стягнення додаткових витрат може поставити його та членів його сім'ї в важке матеріальне становище. Також суд не вважає навчання сина, який продовжує навчання особливою обставиною. Разом з тим, суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 всіх видів доходу (які, на думку суду, той може сплачувати), що становить близько 708 грн. на місяць, тобто більше половини прожиткового мінімуму на людину, забезпечить мінімальні потреби [PERSON], який продовжує навчатись, а тому відмовляє в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed