Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Своїм позовом до суду позивач просила визнати за нею право на спадщину за законом на садибний житловий будинок по вул. Гаврилюка, 19 в смт. Крижопіль, Вінницької області. Вказала, що із дня народження вона проживає в будинку по вул. Гаврилюка, 19 (бувша вул. Чкалова, 19), смт. Крижополя, Вінницької області, який належав її дідові по лінії батька [PERSON] та бабі [PERSON]. В наведеному будинку, окрім баби [PERSON], також проживали батьки позивача [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою Крижопільської селищної ради. Дід [PERSON]Й помер в 1976 році ,а баба [PERSON] померла в 1997 році. Згідно довідки Тульчинського МБТІ від 03 березня 2016 року № 11, після смерті діда відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори 01.11.1977 року, № 716, за бабою зареєстровано право власності на 1/2 частину наведеного будинку, а відповідно до свідоцтва про право власності виданого державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори 05.09.1984 року, № 1681 за бабою зареєстровано іншу 1/2 частину будинку, про що зроблено запис в реєстровій книзі Тульчинського МБТІ № 6 під реєстровим номером 792. Таким чином, на день смерті, баба являлась власником цілого житлового будинку по вул. Гаврилюка, 19, смт. Крижополя, одначе в Тульчинському МБТІ своє право власності на цілий будинок не зареєструвала. Після смерті баби в будинку залишились проживати позивачка та її батьки. Відповідно до ст. 549 ЦК України, 1963 року, її батько, [PERSON], вважається таким,що прийняв спадщину. 07.05.2001 року батько помер і, відповідно до цієї ж норми ЦК України 1963 року [PERSON] та її мати [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину. 15 жовтня 2005 року померла мати [PERSON], а позивачка залишилась проживати в наведеному будинку. Оскільки бабою не зареєстровано право власності на цілий будинок, а батьками прийнято спадщину і не оформлено належним чином, вона не може оформити спадщину через нотаріальну контору, так як відсутній правовстановлюючий документ про належність даного будинку бабі та послідуючим спадкоємцям. Відповідно до абзацу 4-го пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої МЮ України 3 березня 2004 року № 20/5, якщо до спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає подання документа, який посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, тобто свідоцтва про право власності. Такий документ на імя померлої баби сільською радою їй видано бути не може на підставі ч. 2 ст. 30 ЦК України, а тому вона відповідно до ст. 16 ЦК України вимушена звернутись до суду, оскільки інакше не може реалізувати своє законне право на спадкове майно. Позивач в своїй заяві до суду просила позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, але надіслав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, так як він не заперечує проти задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права чи свободи інших осіб, а тому приймається судом. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню як такий, що доведений свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про народження, довідками сільської ради, технічним паспортом на садибний житловий будинок, довідкою Крижопільської ДНК, довідкою приватного нотаріуса Крижопільського районного нотаріального округу, обґрунтований ст.ст. 328, 1216-1218, 1220-1223, 1234, 1261, 1264, 1268, 1270, 1277 ЦК України. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Outcome: approved