Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У березні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила змінити визначений рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь сина [PERSON] , [INFO] , з 1500,00 грн на 2500,00 грн., а також стягнути 34074,06 грн додаткових витрат, які понесені позивачем на лікування сина, придбання одягу та засобів зв`язку. Позовні вимоги мотивовано погіршенням матеріального стану позивача, що не дозволяє забезпечувати гармонійний розвиток сина та відсутність іншої допомоги зі сторони відповідача окрім аліментів. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач [PERSON] у відзиві на позов зазначив про можливість сплачувати аліменти в розмірі 2 250 грн., а також визнав позов в частині сплати додаткових витрат в межах витрат на лікування сина. Рух справи в суді. Позов подано до суду 04 березня 2020 року. Провадження у справі відкрито 05 березня 2020 року. Визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 02 квітня 2020 року відповідачу повторно скеровані матеріали позову та надано строк до 06 травня 2020 року для подання відзиву на позов. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконкомом Черченської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області сторони є батьками неповнолітнього[PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14.09.2017 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі по 1500 грн щомісяця, починаючи з 12.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час дитина продовжує проживати разом із позивачем, що підтверджено довідками про реєстрацію місця проживання. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов підлягає частковому задоволенню. Частиною другою статті 51 Конституції України визначено обов`язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, незалежно від того чи перебувають вони в шлюбі. За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч.2 ст.182 СК). Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів або погіршення матеріального стану одержувача аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідач, як платник аліментів, погодився на збільшення розміру аліментів до 2250 гривень. За вказаних умов перешкод для зміни розміру аліментів в сторону збільшення немає. Вимоги позивача про збільшення розміру аліментів до 2500,00 грн є недоведеними. Що стосується додаткових витрат на утримання дитини, то в цій частині позов також підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Позивачем надано докази понесених витрат на лікування сина в розмірі 7504,00 грн. Відповідач визнав позов в частині витрат на лікування сина. Решта витрат: одяг, мобільний телефон, зошити - не є додатковими витратами в розумінні ст.185 СК України, а тому в цій частині позов є безпідставним. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача в доход держави необхідно стягнути 840,80 грн.

Outcome: partial