Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за Кредитним договором № 11117363000 від 14.02.2007 року, в якому після подання заяви про уточнення позовних вимог, просив суд: стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за Кредитним договором № 11117363000 (11117363001) від 14.02.2007 року в розмірі 71 741, 98 шв. фр. та 139 421, 50 грн. пені., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 55 468, 68 шв. фр, заборгованість по відсотках - 16 273, 30 шв.фр., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 45 570, 58 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах - 93 850, 92 грн.; стягнути солідарно на користь АТ «УкрСиббанк» з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 11117363000 (11117363001) від 14.02.2007 року в розмірі 71 741, 98 шв. фр. та 139 421, 50 грн. пені., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 55 468, 68 шв. фр, заборгованість по відсотках - 16 273, 30 шв.фр., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 45 570, 58 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах - 93 850, 92 грн. та стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] судовий збір у розмірі 3 654,00 грн. в рівних частках по 1218, 00 грн. з кожного. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.02.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (на даний час змінено організаційно правову форму з АКІБ на АТ) та укладено Кредитний договір № 11117363000 згідно з яким Позивач надав у кредит кошти у сумі 67 990 шв. фр. Згідно Кредитного договору [PERSON] зобов'язувався повернути наданий кредит у повному обсязі, включаючи проценти за користування кредитом у розмірі 7, 99% річних не пізніше14 лютого 2022 року, згідно з графіком погашення кредиту. Додатковою угодою № 1 від 04.02.2009 року до Кредитного договору № 11117363000 від 14.02.2007 року було змінено схему погашення кредиту та погоджено, що для ідентифікації договору в системі обліку банку може використовуватися як номер, зазначений при його укладенні так і № 11117363001. Додатковою угодою № 2 від 04.02.2009 року до Кредитного договору № 11117363000 від 14.02.2007 року було змінено кінцевий термін погашення кредиту, а саме - 15.02.2027 року та перенесено строки виконання зобов'язання по сплаті відсотків, які було нараховано в період з 01.12.2008 року по 31.12.2008 року, сплачуються в період з 01.01.2014 року по 23.01.2014 року. Для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором № 11117363000 від 14.02.2007 року було укладено Договір поруки № 95879 від 14.02.2007 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] та Договір поруки № 95880 від 14.02.2007 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON]. 04.02.2009 року між Банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору поруки № 95879 від 14.02.2007. 04.02.2009 року між Банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору поруки № 95880 від 14.02.2007 року. Всупереч умовам договору [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. Представник позивача позов підтримала повністю, дала пояснення аналогічні викладених у позові. Додатково пояснила, що відповідачі не здійснюють жодних платежів в рахунок погашення боргу. Просить уточнений позов задоволити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомленні належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Згідно ст.ст.169, 224 ЦПК України суд вважає, що справу слід слухати у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, проводити заочний розгляд справи, про що не заперечив представник позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності на підставі наявних у матеріалах справи доказів та доводів, суд приходить до висновку, що уточнений позов АТ «УкрСиббанк» слід задовольнити, з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Судом встановлено, що 14.02.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (на даний час змінено організаційно правову форму з АКІБ на АТ) та укладено Кредитний договір № 11117363000 згідно з яким Позивач надав у кредит кошти у сумі 67 990 шв. фр. Згідно Кредитного договору [PERSON] зобов'язувався повернути наданий кредит у повному обсязі, включаючи проценти за користування кредитом у розмірі 7, 99% річних не пізніше 14 лютого 2022 року, згідно з графіком погашення кредиту. Додатковою угодою № 1 від 04.02.2009 року до Кредитного договору № 11117363000 від 14.02.2007 року було змінено схему погашення кредиту та погоджено, що для ідентифікації договору в системі обліку банку може використовуватися як номер, зазначений при його укладенні так і № 11117363001. Додатковою угодою № 2 від 04.02.2009 року до Кредитного договору № 11117363000 від 14.02.2007 року було змінено кінцевий термін погашення кредиту, а саме - 15.02.2027 року та перенесено строки виконання зобов'язання по сплаті відсотків, які було нараховано в період з 01.12.2008 року по 31.12.2008 року, сплачуються в період з 01.01.2014 року по 23.01.2014 року. Відповідно до ст. 553 ч.1 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором № 11117363000 від 14.02.2007 року було укладено Договір поруки № 95879 від 14.02.2007 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] та Договір поруки № 95880 від 14.02.2007 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON]. 04.02.2009 року між Банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору поруки № 95879 від 14.02.2007. 04.02.2009 року між Банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору поруки № 95880 від 14.02.2007 року. Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлену додаткову(субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. П. 1.4 Договорів поруки № 95879 від 14.02.2007 року та № 95880 від 14.02.2007 року передбачено, що Поручителі несуть солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за порушення виконання зобов'язань по Кредитному договору. П. 1.3 вищеназваних Договорів поруки передбачено, що Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і Позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань - в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.525,526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням проведеним належним чином. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором (ст.536 ЦК України). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до умов Кредитного договору № 11117363000 від 14.02.2007 року (п. 1.2.1, п. 1.2.2 Договору) кінцевий термін повернення кредиту -не пізніше 14.02.2022 року (Додатковою угодою № 2 від 04.02.2009 року до Кредитного договору № 11117363000 від 14.02.2007 року було змінено кінцевий термін погашення кредиту, а саме - 15.02.2027 року), якщо не застосовується інший термін погашення, встановлений відповідно до умов розділу 11 Кредитного договору. Відповідно до умов Кредитного договору погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше 14 числа кожного місяця. Погашення нарахованих відсотків відбувається з 01 по 14 число кожного місяця, наступного за тим, за які були нараховані проценти. Судом встановлено, що позичальник не виконує своїх зобов'язань з 14.11.2011 року. Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У випадку порушення Позичальником/Поручителем будь-яких основних зобов'язань за Кредитним договором Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит, змінивши при цьому термін повернення кредиту в сторону зменшення в порядку, визначеному в розділі 11 Кредитного договору. Так, судом встановлено, що відповідно до Розділу 11 Кредитного договору банком було направлено на адресу Позичальника та Поручителів вимоги № 30-11/3786 від 23 вересня 2013 року, № 30-11/3785 від 23 вересня 2013 року, № 30-11/3784 від 23 вересня 2013 року про усунення порушень. У зв'язку з невиконанням Позичальником та Поручителями вимоги у термін, встановлений останньою (протягом 40календарних днів з дати направлення вимоги Банком), на 41 день з моменту направлення вимог у Банку настало право дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором. У відповідності до п. 7.1. Кредитного договору, за порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених Кредитним договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Судом встановлено, що станом на 02.03.2015 року заборгованість відповідачів по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 71 741, 98 шв.фр. та пені у сумі 139 421, 50грн., з яких: 55 468, 68шв. фр. - кредитна заборгованість; 16 273, 30шв. фр. - заборгованість по процентам; 45 570, 58 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 93 850, 92 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. Відповідно до норм ст. 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до п. 12 ПП ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Банком було надано Банківську ліцензію з додатком № 75 та Дозволи № 75-1, 75-2, 75-3 з додатками, а отже суд приходить до висновку про правомірність видачі кредиту у іноземній валюті. Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] та між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договори поруки, умови кредитного договору належним чином не виконались з боку позичальника, Банком набуто право на дострокове стягнення боргу, суд вважає за необхідне задовольнити уточнені позовні вимоги позивача АТ «УкрСиббанк». У відповідності ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові ви трати у вигляді судового збору, сплачені останнім при пред'явленні позову до суду.

Outcome: approved