Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 02.05.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, яким просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] , для вільного розпорядження своїм майном. Вказує, що квартира [ADDRESS] є квартирою державного житлового фонду, наймачем якої є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яку їм було надано для проживання. [PERSON] з березня 2011 забрав свої речі та виїхав з квартири, [PERSON] одружився та проживає окремо з сім`єю, місце проживання відповідачів [PERSON] не відоме. Комунальні платежі, які нараховуються на відповідачів сплачує позивач, реєстрація відповідачів перешкоджає позивачу у здійсненні ними права користування житлом та він несе додаткові витрати. В зв`язку із даними обставинами позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно повернутих за закінченням терміну зберігання поштових повідомлень, а.с. 26-29, 36-39, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутності до суду не надходили, відзив на позов до суду не надавали. Представник третьої особи, територіальна громада в особі Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради в судове засідання не з`явився про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, та відсутність заперечень, щодо задоволення позову [PERSON] . Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 12-30 год. 19.06.2019, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 19.06.2019 ухвалою суду відкладено розгляд справи на 09-00 год. 08.08.2019, у зв`язку з неявкою відповідачів, які про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, 08.08.2019 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, оскільки існує сукупність умов, передбачених нормами ч.1 ст. 280 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що згідно Ордеру на жиле приміщення № 475 від 24.09.2007, квартиру [ADDRESS] було надано [PERSON] з родиною [PERSON] , [PERSON] , який є його сином, [PERSON] є основним квартиронаймачем (а.с.8). Згідно довідки № 22 Криворізької об`єднана міська довідково-інформаційна служба від 19.04.219, відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в спірній квартирі по теперішній час (а.с. 6). Згідно акту від 22.04.2019, який підписаний мешканцями будинку [ADDRESS] , та завірений майстром та директором ТОВ «УЮТ-2011», відповідачі [PERSON] , [PERSON] не мешкають у спірній в квартирі з 2011 року ( а.с.7). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється, як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.). Пункт 2 ст. 8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоров`я чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції. Статті 61-70 ЖК України передбачають і встановлюють порядок користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. Нормами глави 59 ЦК України, встановлюється порядок користування житлом за договором найму (оренди). У ст. 71 ЖК України, визначено порядок збереження житла за тимчасово відсутніми членами сім`ї наймача житла державного, комунального житлового фонду визначено, а їхні права та обов`язки - ст. 78 ЖК України, які встановлюють випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно із ст. 72 ЖК України, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] не проживають у спірній квартирі з 2011 року та по теперішній час без поважних причин, тобто понад шість місяців, що підтверджується актом від 22.04.2019, в квартирі відсутні їх особисті речі, відповідачі не сплачують за комунальні послуги, які на них нараховуються, комунальні послуги оплачує сам позивач, що підтверджується копіями квитанцій про сплату комунальних послу (а.с. 42-46), що є обставинами для застосування до спірних правовідносин положення ст. 72 ЖК України, тому суд вважає, що існують правові підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved