Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 04.11.2019 року позов [PERSON] до Донецького національного медичного університету про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди - задоволений частково. Скасований наказ №04/26/4-з від 26 квітня 2019 року Донецького національного медичного університету про звільнення [PERSON] першого проректора з науково-педагогічної роботи ректорату на ставку, через одноразове грубе порушення трудових обов`язків заступника керівника установи, згідно пункту 1 ст.41 КЗпП України. Позивач поновлений на посаді першого проректора з науково-педагогічної роботи в Донецькому національному медичному університеті. Стягнуто з Донецького національного медичного університету на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02 травня 2019 року по 04 листопада 2019 року у розмірі 198509 (сто дев`яносто вісім тисяч п`ятсот дев`ять) гривень 07 копійок. Стягнуто з Донецького національного медичного університету на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень. Стягнуто з Донецького національного медичного університету на користь позивача судові витрати у розмірі 2580,00 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят) гривень. 17.12.2019 року в суд надійшла апеляційна скарга на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 04.11.2019 року по вказаній справі. Ухвалою Донецького апеляційного суду від 11.01.2020 року справу повернуто до суду першої інстанції для винесення додаткового рішення в частині судових витрат, оскільки судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. Так, при зверненні в суд з позовом, позивач звільнений від сплати судового збору за подачу позову щодо вимог про скасування наказу № 04/26/4-з від 26.04.2019 року про припинення трудового договору, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Однак, під час ухвалення рішення суду від 04.11.2019 року, не вирішено питання про розподіл судових витрат щодо задоволення позову в зазначеній частині. Згідно ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються відомості про розподіл судових витрат. У відповідності зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В порядку ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд розглядає заяву про постановлення додаткового рішення без виклику сторін. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні в суд з даним позовом був звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.1 Закону України «Про судовий збір». Згідно ст.4 ч.1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно ст.4 ч.2 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою до суду позову немайнового характеру судовий збір справляється за ставкою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до суду позову майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, мінімальна ставка судового збору станом на дату подання позову становила 768,40 грн. Згідно ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Позивачем при зверненні в суд з позовом був сплачений у сумі 2 580,00 грн. Рішенням суду від 04.11.2019 року скасований наказ № 04/26/4-з від 26.04.2019 року про звільнення [PERSON] , поновлено позивача на посаді першого проректора з науково-педагогічної роботи в Донецькому національному медичному університеті, стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 198 509,07 грн., стягнуто моральну шкоду - 3000 грн. та понесені судові витрати в сумі 2 580 грн. (за вимогами про стягнення моральної шкоди). При цьому судом не вирішено питання про розподіл судових витрат за позовними вимогами щодо вимог, від яких він звільнений під час звернення до суду із даним позовом. Таким чином з Донецького національного медичного університету необхідно стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved