overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Вимоги позивача\~обґрунтовані тим,\~що на\~підставі договору\~купівлі-продажу\~нерухомого майна\~від 19.10.2020\~позивач придбала\~у відповідача\~Ѕ частину\~житлового будинку,\~загальною площею\~60\~кв.м.,\~житловою площею\~21.6\~кв.м.,\~з господарськими\~та побутовими\~будівлями та\~спорудами:\~літня кухня\~«Б-1»,\~сарай «Г-1»,\~хлів «в»,\~який знаходиться\~в [ADDRESS] .\~Позивач повністю\~виконала зобов`язання\~за договором,\~сплативши за\~придбання нерухомого\~майна кошти\~в сумі\~50000\~грн.\~Незважаючи на\~це,\~відповідач ухилився\~від нотаріального\~посвідчення договору. Позивач просить визнати договір купівлі-продажу дійсним. Заперечення відповідача. Відповідач відзив на позов не подав. Мотивувальна частина рішення. Сторони уклали між собою договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19.10.2020, відповідно до умов якого відповідач передав у власність позивача Ѕ частину житлового будинку, загальною площею 60 кв.м., житловою площею 21.6 кв.м., з господарськими та побутовими будівлями та спорудами: літня кухня «Б-1», сарай «Г-1», хлів «в», який знаходиться в [ADDRESS] за ціною 50000 грн. Позивач повністю виконав зобов`язання за договором, сплативши за придбання майданчика 50000 грн., що підтверджується розпискою від 19.10.2020 та актом приймання-передачі нерухомого майна. Незважаючи на це, відповідач ухилився від нотаріального посвідчення договору, зокрема, не надав для такого посвідчення необхідні документи. Згідно ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України, набуття права власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав заперечень. Позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач вказує, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.02.2015 з вини відповідача [PERSON] , потерпілому [PERSON] заподіяні матеріальні збитки внаслідок пошкодження його транспортного засобу. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в сумі 12961,34 грн. З посиланням на норми ст. 1191 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресної вимоги на його користь кошти, виплачені потерпілій особі в сумі 12961,34 грн. та судові витрати у справі. В ході розгляду справи, позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, та з урахуванням того, що ПрАТ «УПСК» позивачу були виплачені кошти в сумі 11961,34 грн. (відшкодування зменшене на суму франшизи - 1000 грн.), просив стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 1000 грн., тобто суму франшизи та судові витрати у справі. Заперечення відповідача. Відповідач позов визнав та згідно поданої квитанції, відшкодував відповідачу 1000 грн. Щодо стягнення судового збору вказав, що згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач зменшив розмір заявлених позовних вимог, а тому судові витрати повинні стягуватись пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Мотивувальна частина рішення. Матеріалами справи встановлено та підтверджується копією квитанції від 18.04.2019, що відповідач [PERSON] сплатив в користь МТСБУ кошти в сумі 1000 гривень, як відшкодування франшизи. Відповідно до ч.3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з такого. При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 1762 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 127354119 від 17.07.2018. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 36 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснив, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Суд вважає доведеним позов на суму 1000 грн., отже позов задоволено на 7,72 %. При подачі позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 1762 грн. Таким чином з [PERSON] на користь позивача слід стягнути 130,03 грн. судового збору, виходячи із наступного розрахунку: (1762 грн. х 7,72 % = 136,03 грн.).

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 03 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики від 20.11.2015 року в сумі 25 000 доларів США строком до 20 листопада 2018 року. Після спливу строку повернення позики 20 листопада 2018 року [PERSON] обумовлену суму позики не повернула, у зв`язку із чим позивач просить її вимоги задовольнити. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у випадку не явки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Із згоди представника позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України. Фактичні обставини встановлені судом за зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що 20.11.2015 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] отримала грошові кошти в сумі 25000 дол. США строком до 20 листопада 2018 року. Відповідні обставини підтверджується договором позики від 20 листопада 2015 року. У визначений договором строк позичальник коштів не повернув. Сума боргу згідно розрахунку становить 25000 дол. США. Мотивована оцінка кожного аргументу наведеного учасниками справи, порушення права. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що відповідач взяті на себе зобов`язання із повернення суми позики не виконав, у визначений позикодавцем строк кошти не повернув, а тому наявну заборгованість в сумі 25000 дол. США, що еквівалентно 686750 грн просить стягнути на його користь із позичальника. Норми права які застосував суд, мотиви їх застосування. Згідно ст.1046 ч.1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору може бути представлена розписка позичальника, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судові витрати. Судові витрати по справі становлять 6 867 грн 50 коп., які відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 06 жовтня 2021 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка з відповідачем люди різних характерів та поглядів на життя, втратили почуття та повагу один до одного, через постійні конфлікти та суперечки спільне життя стало неможливим. Збереження сім`ї вважає неможливим, так як це суперечить їхнім інтересам, строк для примирення просить не надавати. Виходячи з викладеного позивачка просила розірвати шлюб, укладений 24.10.2002 року між нею та відповідачем, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №722. Відповідач відзиву на позов не надав. Пояснення сторін в судовому засіданні Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Сідун О.С. через канцелярію суду 08.11.2021 подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у відсутності сторони позивача. Відповідачка [PERSON] також 08.11.2021 через канцелярію суду подала заяву, в якій позов визнала, справу просила розглянути у її відсутності. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.10.2021 року відкрито провадженні по справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Фактичні обставини, встановлені судом 24.10.2002 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено актовий запис №722, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 24.10.2002 року. На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо. Дитина, що народилася від даного шлюбу [PERSON] , [INFO] , , є повнолітньою. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Оцінка Суду Згідно із частиною першою\~статті 110 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. А частиною другою\~статті 112 СК\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до\~статті 51 Конституції України, частини першої\~статті 24 СК\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 16 липня 2021 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя між ним та відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та народження дітей. Від постійних суперечок та скандалів погіршується самопочуття позивача, останній перебуває в стресовому стані. Спільного господарства не ведуть. Фактичні шлюбні відносини припиненні з вересня 2020 року. Втрачені всі духовні та фізичні зв`язки між ним та відповідачкою. Збереження сім`ї вважає неможливим, так як це суперечить їхнім інтересам. Виходячи з викладеного позивач просив розірвати шлюб, укладений 14.08.2004 року між ним та відповідачкою, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №397. Відповідач відзиву на позов не надав. Пояснення сторін в судовому засіданні Сторони в судове засідання не з`явилися, кожна з сторін окремо подала заяву, в якій справу просили розглянути у їх відсутності. Позивач також зазначив, що позовні вимоги підтримує. Відповідачка проти задоволення позовних вимог не заперечила. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.07.2021 року постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Фактичні обставини встановлені судом. 14.08.2004 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №397, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 14.08.2004 року. На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Оцінка Суду Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. А частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 17 травня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу по договору позики від 10.02.2021 року в сумі 30 000 доларів США строком до 10.03.2021 року. Після спливу строку повернення позики - 10 березня 2021 року [PERSON] обумовлену суму позики не повернув, у зв`язку із чим позивач просить його вимоги задовольнити. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у випадку не явки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Із згоди представника позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України. Фактичні обставини встановлені судом за зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що 10.02.2021 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 30 000 дол. США строком до 10 березня 2021 року. Відповідні обставини підтверджується договором позики від 10 лютого 2021 року. У визначений договором строк позичальник коштів не повернув. Сума боргу згідно розрахунку становить 30 000 дол. США. Зазначені обставини підтверджується розпискою від 10 лютого 2021 року. Мотивована оцінка кожного аргументу наведеного учасниками справи, порушення права. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що відповідач взяті на себе зобов`язання із повернення суми позики не виконав, у визначений позикодавцем строк кошти не повернув, а тому наявну заборгованість в сумі 30 000 дол. США, просить стягнути на його користь із позичальника. Норми права які застосував суд, мотиви їх застосування. Згідно ст.1046 ч.1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору може бути представлена розписка позичальника, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судові витрати. Судові витрати по справі становлять 8 302 грн., які відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 27 липня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що шлюбні відносини з відповідачем протягом останнього року погіршились, в їхніх відносинах взагалі відсутні порозуміння та повага. Сімейне життя не склалося, постійні суперечки, різні погляди на життя та різні характери, призвели до втрати любові та взаємоповаги. Спільного господарства між ними не ведеться протягом року. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхньої сім`ї. Питання щодо місця проживання малолітнього сина та аліментів між ними врегульовано в добровільному порядку. Виходячи з викладеного позивачка просила шлюб, укладений 26.09.2016 року між нею та відповідачем, зареєстрований виконавчим комітетом Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області розірвати. Відповідач позов визнав. Пояснення сторін в судовому засіданні. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позив визнав, просив суд розірвати шлюб. Сторони пояснили, що примирення між ними неможливе, питання утримання та виховання малолітньої дитини вирішено між ними добровільно. Фактичні обставини, встановлені судом. 23.09.2016 року сторони по справі [PERSON] та [PERSON] /після укладення шлюбу прізвище [PERSON] / уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, про що був зроблений актовий запис №10, що стверджується долученим до справи оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 12.06.2019 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, серії [NUMBER] . Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Оцінка Суду Згідно із частиною першою\~статті 110 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. А частиною другою\~статті 112 СК\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до\~статті 51 Конституції України, частини першої\~статті 24 СК\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved