Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування звернулась в суд із позовом про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відповідача [PERSON] - відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Крім того, просить стягувати з відповідачів аліменти на утримання дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Крім того, просять дітей передати позивачу для влаштування їх під сімейну форму опіки. Обґрунтовують позов тим, що 31.01.2019 до відділу «Служба у справах дітей» Сихівського району надійшло повідомлення від Управління патрульної поліції у м. Львові про те, що у квартирі [ADDRESS] знаходяться малолітні діти без нагляду дорослих, у даному помешканні неналежні умови проживання, діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , сплять на підлозі, відсутні ліжка, меблі, антисанітарні умови, мати залишає дітей у нічний час одних або з підозрілими особами. Враховуючи важкий матеріальний стан, неналежні умови проживання мати [PERSON] написала заяву про влаштування дітей в дитячий заклад. За час перебування дітей в закладі матір і батько жодного разу не відвідали дітей, не цікавились станом здоров`я, наміру забирати дітей з дитячого будинку не мають. Оскільки відповідачі самоусунулись від виконання батьківських обов`язків, тому позивачем прийнято висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно дітей. Крім того, просить ухвалити рішення про стягнення аліментів на утримання дітей, що є прямою нормою ст. 166 СК України. Розмір аліментів стягувати у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Окрім цього, просить передати дітей позивачу для подальшого їх влаштування під сімейну форму опіки. Ухвалою судді 07.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначеного підготовче засідання. Відповідачі відзив на позовну заяву не надали. Від третьої особи КЗ ЛОР «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» до суду надійшло 13.11.2019 клопотання, з якого вбачається, що малолітні діти виховуються у закладі з 31.01.2019 і за час їх перебування батьки не відвідали дітей жодного разу, не цікавились станом їх здоров`я ні в усній, ні в письмовій формі. У вирішенні спору покладаються на розсуд суду і просять розглядати справу без участі представника закладу. Ухвалою від 28.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. Представник позивача [PERSON] , діючи згідно довіреності №2608-вих-1790 від 18.04.2019 позов підтримала, надала аналогічні пояснення, викладені у фабулі позовної заяви. Відповідачі у судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомили, не подали відзив на позовну заяву. Суд зі згоди представника позивача, вирішує справу при заочному розгляді згідно ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками зазначені [PERSON] , [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с.3). [PERSON] народився [INFO] , матір - [PERSON] , відомості про батька дитини зазначені згідно ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. (а.с.9) З копії повідомлення Управління патрульної поліції у м. Львові вбачається, що 31.01.2019 до поліції звернулись сусіди, під час патрулювання встановлено, що у квартирі [ADDRESS] знаходяться малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають у нелюдських умовах, сплять на підлозі, без нагляду дорослих. (а.с.6) З`ясовано, що мати [PERSON] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , 31.01.2019 написала заяву про тимчасове поміщення її дітей в дитячий будинок [ADDRESS] , оскільки немає змоги належно доглядати дітей. (а.с.7) З копії розпорядження Сихівської районної адміністрації №111 від 19.02.2019 вбачається, що надано дозвіл на влаштування дітей [PERSON] та [PERSON] в КЗ ЛОР «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням ЦНС та порушеням психіки» на повне державне забезпечення (а.с.8) З висновку органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації №37 від 24.07.2019 вбачається, що прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] (а.с.19) За змістом п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі зібраних по справі доказів судом встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, що полягає у відсутності будь-якого спілкування з дітьми, участі у їх вихованні, турботі про фізичний та духовний розвиток, не забезпечення їм необхідних умов для життя. Судом не встановлено наявність вагомих підстав вважати, що [PERSON] та [PERSON] змінять свою поведінку та відношення до дітей, не надано доказів про їх бажання спілкуватись з дітьми. З`ясовано, що діти проживали у помешканні в неналежних антисанітарних умовах, без належного догляду, що підтверджено актами обстежень умов проживання від 31.01.2019, 16.07.2019, 26.07.2019. (а.с. 11, 13, 14). З акту обстеження умов проживання за місцем реєстрації відповідача [PERSON] від 26.07.2019 вбачається, що відповідач не працює, вдома ночує нерегулярно, батьківську роль у житті дитини [PERSON] не усвідомлює (а.с.12) З листа КЗ ЛОР «Будинок дитини № 1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушення психіки» №534 від 14.11.2019 вбачається, що батьки, знаючи про свої батьківські обов`язки, не відвідували дітей жодного разу, не цікавились станом здоров`я дітей. Вказані обставини в сукупності дають підстави для висновку про повне самоусунення відповідачів від виховання дітей і свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, що знайшло свій прояв у тому, що матір і батько не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкуються з дітьми, не виявляють інтересу та не бажають змінити свою поведінку. Все це свідчить про необхідність застосування судом такого крайнього заходу впливу як позбавлення відповідачів батьківських прав, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення. Вирішуючи вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів аліментів на утримання дітей, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.2 і 3 ст. 166 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд вирішує питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 193 цього Кодексу за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні державного ощадного банку України. Встановлено, що відповідач [PERSON] рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 23.10.2015 позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, суд прийшов переконання, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи матеріальне становище дітей, котрі перебувають на повному державному утриманні, матеріальне становище відповідачів, суд ухвалює про стягнення щомісячного розміру аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із моменту подачі позовної заяви до суду - з 28 жовтня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Щодо стосується позовної вимоги про влаштування дітей під сімейну форму опіки, то в цій частині суд позов задовольняє. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органи опіки та піклування забезпечують вирішення питань щодо, зокрема надання опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, та застосування інших форм влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Аналогічне положення щодо діяльності таких органів передбачено у постанові Кабінету Міністрів України «Питання діяльності органів опіки і піклування» від 24 вересня 2008 року № 866. Враховуючи те, що батьки дітей позбавлені батьківських прав судовим рішенням, тому є необхідність передати дітей органу опіки і піклуванні Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради для влаштування їх під сімейну форму опіки. Отже, позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачів слід стягнути судовий збір по 768,40 грн. з кожного відповідача. На підставі ст.ст. 164, 166, 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved