Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Рішенням Центрально - Міського суду Донецької області від 04 грудня 2013 року у задоволені позовних вимог [PERSON], [PERSON], в інтересах яких діє [PERSON], відмовлено. З рішенням суду не погодились позивачі, подали апеляційну скаргу в якій зазначено наступне. На погляд позивачів рішення суду є незаконним, безпідставним і підлягає скасуванню . Суд не прийняв до уваги, що станом на 28 квітня 2009 року ніякого відключення електроенергії у квартирі [PERSON] не було і, відповідно, самовільного підключення не було. Суд не прийняв до уваги, що протягом десяти місяців відповідач з 28 квітня 2009 року по 22 січня 2010 року не приймав жодних заходів для перевірки. Зазначена обставина свідчить про те, що ніякого відключення 28 квітня 2009 року не було. Суд не надав належної оцінки незаконності відключення електроенергії, а обмежився висловлюванням « позивачка не змогла доказати». Зазначене рішення підлягає скасуванню через порушення п.1 ст. 309 ЦПК України у зв»язку з неповним з»ясуванням обставин, що мають значення для справи. Суд умисно не з»сував, хто є балансоутримувачем будинку, оскільки у матеріалах справи є три акти прийому-передачі будинку № 8 від КП « ЖЕК № 14 « з трьома різними датами при цьому два акти про передачу на баланс ОСМД « Гвардійський-8» ( т.1 а.с.232. т.2 а.с.49-50 ), а один акт про передачу на АССБ « Гвардійська» ( т. 2 а.с. 94 ). Відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згоду на обов»язковість яких дано Верховною Радою України є частиною національного законодавства України. Відповідно до частини 1 ст.17 ЗУ « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику суду, як джерело права. Так, Європейський суд ухвалював рішення про відшкодування моральної шкоди якщо вимоги щодо нього не конкретизовані та не підтверджені документами. Так було, зокрема, в рішенні суду від 27 липня 2004 року по справі « Ромашов проти України». Об»єктивно оцінюючи ситуацію, як вимагає ст.41 Конвенції, суд у відшкодування моральної шкоди присудив заявнику кошти у розмірі 3000 евро. При розгляді справи в Апеляційному суді суд другої інстанції відповідно до ст. 301 ЦПК України має усунути всі порушення, які були допущені суддею, витребувати докази, зазначені у клопотаннях, які будуть додатково надані безпосередньо в суді другої інстанції, а також дотримуватися принципу на справедливий розгляд, прав позивача та її представника. Просила скасувати рішення від 04 грудня 2013 року,ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги позивачів. Позивачі та їх представник повідомлені належним чином телефонограмою № 4047 від 15 січня 2014 року, яка зареєстрована у журналі телефонограм, про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилися. Асоціація співвласників багатоквартирних будинків «Гвардійська», Комунальне підприємство « ЖЕК « № 14», повідомлені належним чином в судове засідання не з»явилися. Від Асоціації співвласників багатоквартирних будинків «Гвардійська» надійшов лист № 25 від 22 січня 2014 року про розгляд справи у відсутність їх представника. Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Представник відповідача - ПАТ « ДТЕК Донецькобленерго» заперечувала проти доводів апеляційної скарги,просила її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вислухавши суддю-доповідача, учасника судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що позивачі- [PERSON] і [PERSON] звернулися в суд з позовом до ВАТ «Донецькобленерго» про визнання незаконним відключення електроенергії в квартирі [ADDRESS], де вони проживають, у зв'язку з тим, що відповідачем не надсилалося попередження про відключення електроенергії, і відключення відбулося перед вихідними днями; зобов'язати терміново провести підключення; визнання факту відсутності договору на постачання електроенергії відповідача, зобов'язання надати інформацію про параметри якості електричної енергії, які повинні відповідати державним стандартам; визнати факт невідповідності якісним характеристикам наданої відповідачем електроенергії енергії; зобов'язати зробити перерахунок електроенергії, тому що вона не відповідає якісним характеристикам, зазначеним державними стандартами; зобов'язати провести заміну електрообладнання в квартирі і будинку; стягнути з відповідача в двократному розмірі вартість недоотриманої електричної енергії і моральної шкоди в розмірі 100 000грн., а також зобов'язати відповідача терміново звільнити з займаної посади майстра, контролера [PERSON] і електромонтера [PERSON] у зв'язку з грубим порушенням прав споживачів, мотивуючи порушенням відповідачем п. 27 Правил щодо неналежного повідомлення відповідачем про дії, пов»язані з відключенням електроенергії. З огляду на те, що будинок у якому вони проживають 1967 року забудови, то на цей час сплили строки ефективної експлуатації електрообладнання в їх квартирі і також і в будинку, тому потребує проведення заміни електрообладнання. Оскільки незаконне відключення електроенергії було з вини, відповідача, тому вони просять стягнути недоотриману електроенергію в двохкратному розмірі. Незаконне відключення від електроенергії привело к тривалій стресовій ситуації, до дискомфорту і моральним стражданням, депресії, що порушило звичайний уклад життя, а також привело до негативних наслідків. Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що відключення позивачів від електропостачання було законним, оскільки відбулося у наслідок їх самовільного підключення до електромережі після відключення їх квартири енергопостачальною організацією 28 квітня 2009 року через наявну заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 1499 грн. Як передбачено пунктом 27 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999р. №1357 /з подальшими змінами і доповненнями/, що у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електроенергію на 30-й день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі Забороняється відключення споживачів перед вхідними та святковими днями. Відповідач, наполягаючи на тому, що споживачі, які мали перед енергопостачальною організацією заборгованість у розмірі 1499 грн. відповідно до положень п. 27 Правил направили попередження про наступне відключення у разі несплати заборгованості. В матеріалах справи ( т.1 а.с. 18 ) міститься копія повідомлення про вручення рекомендованого відправлення МОРЕС ( енергопостачальною організацією) споживачу [PERSON], яке датоване 28 липня 2008 року. Проте, відповідач - енергопостачальна організація не долучив копії листа - попередження з якого б вбачалось, що споживач дійсно має заборгованість і попереджається про можливе відключення. З огляду на положення п.27 Правил щодо строків надіслання попереджень, відсутності в матеріалах справи листа-попередження ( копію якого відповідач не зміг надати до матеріалів справи через її відсутність), тому вважати, що у липні 2008 року ( за 9 місяців ) енергопостачальна організація направляла саме попередження про відключення споживача - є тільки припущенням. Окрім того, в матеріалах справи ( т.1 а.с.19 ) міститься копія завдання від 29 квітня 2009 року на роботи по відключенню споживачів- боржників за спожиту електроенергію і по актам про порушення ППЕЕН, яке не завірено печаткою та підписом посадової особи енергопостачальної організації. У такому вигляді зазначений документ був прийнятий судом першої інстанції. Проте, представник відповідача не зміг надати оригінал цього документу для огляду в апеляційному суді через його відсутність. Відповідно до ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За таких обставин, суд з огляду відсутності акту про відключення споживача, не приймає вищезазначене завдання ( т.1 а.с.19 ) як належний доказ відключення споживача від електропостачання. Відповідно до п.42 Правил споживач електричної енергії зобов»язаний сплачувати за спожиту електроенергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. З огляду на наявність відповідної суми заборгованості, чого не спростовувала споживач [PERSON] станом на квітень 2009 року, наявність заборгованості є порушенням Правил, а відключення споживача через наявність заборгованості, за умови дотримання п. 27 Правил, є правом енергопостачальної організації. Як зазначено у п. 35 Правил енергопостачальник має право відключити споживача за порушеня строків оплати у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил. Як зазначено у загальних положеннях Інструкції ПАТ «Донецькобленерго» по складанню актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення,наявність порушень, згідно п. 35 ПКНЕЕН, є підставою для припинення споживачу постачання електричної енергії. Обов»язково необхідно відключати споживача при складанні Акту про порушення ПКЕЕН, що й передбачено п. 53 Правил. Проте, відомості про складання акту про відключення споживача [PERSON] саме 29 квітня 2009 року в матеріалах справи відсутні. В судовому засіданні представник ПАТ « Донецькобленерго» не заперечувала, що такий акт не складався ні 29 квітня 2009року, ні 22 січня 2010 року. Проте,споживач [PERSON] наполягала на тому, що 29 квітня 2009 року її квартира не була відключена від електропостачання, вона у звичайному режимі користувалася електроенергією, сплачувала за нею щомісяця. З огляду на копію особового рахунку 32-5-85 ( т.1а.с.37 ) у період з квітня 2009 року по грудень 2009 року наявні відомості про зміну показників електролічильника (01572-03511квт ), тобто про споживання електроенергії, нарахування та часткову сплату. Відомості про відключення споживача відсутні. 22 січня 2010 року, в п»ятницю, тобто перед вихідними днями, квартира споживачів [PERSON] та [PERSON] була відключена від електропостачання без попередження, з підстав, на яких наполягав відповідач : самовільне підключення споживача після його відключення. Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що 22 січня 2010 року квартира споживачів [PERSON] і [PERSON] була відключена від електропостачання безпідставно і неправомірно, в порушення порядку ст. 27 Правил, оскільки з огляду на вищевказані матеріали справи і твердження споживачів, 29 квітня 2009 року відключення як такого, не було і, відповідно, після 29 квітня 2009 року не було самовільного підключення споживача. З цього випливає, що відключення споживачів 22 січня 2010 року не є повторним, а тому енергопостачальна організація при відключенні 22 січня 2010 року мала дотримуватися порядку, визначеному в п. 27 Правил, чого не було зроблено. У заявленому позові Позивачі у зв»язку з безпідставним відключенням просили про стягнення з відповідача у двократному розмірі вартість недоотриманої електроенергії. Згідно приписів ст.119 ЦПК України кожна позовна вимога має бути сформульована конкретно. З огляду на суть вимоги про подвійне стягнення вартості недоотриманої енергії, позивачі не конкретизували період, розмір недоотриманої енергії, її вартість. Відповідно до положень ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається. як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача недоотриманої електроенергії у двократному розмірі задоволенню не підлягають у зв»язку із їх недоведеністю. Окрім вищевказаних позовних вимог позивачами були заявлені вимоги, а саме: про підключення електроенергії до їх квартири, щодо покладення зобов»язань на енергопостачальну організацію про надання інформації про якість електричної енергії та вчинення дій про перерахунок вартості спожитої електроенергії через невідповідність її якості та державним стандартам, заміни електрообладнання в будинку [ADDRESS], визнання факту відсутності укладеного договору на постачання електроенергії, звільнення співробітників енергопостачальної організації. У задоволенні цих вищезазначених позовних вимог судом було відмовлено з посиланням на фактичні обставини справи, наявні докази та чинне законодавство. У рішенні наведені відповідні мотиви та підстави з яких він відмовив у задоволені цих позовних вимог. Ці мотиви та підстави не суперечать закону та не спростовуються доводами скарги. З позовної заяви вбачається, що позивачі звернулися до суду за захистом порушеного права в рамках Закону України « Про захист прав споживачів». Серед низки позовних вимог позивачами були заявлені позовні вимоги про стягнення компенсації моральної шкоди у розмірі 100000 грн. Згідно п.5 ст.4 Закону України « Про захист прав споживачів» № 1023-Х11 від 12 травня 1991 року ( в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин між сторонами), Споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Окрім того, чинним законодавством, що регулює виниклі правовідносини між сторонами,стягнення компенсації моральної шкоди не передбачено. Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржуване рішення підлягає частковому скасуванню : в частині відмови визнання неправомірними дій щодо відключення від енергопостачання.

Outcome: partial