overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04.05.2018 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), який було зареєстровано 12.08.2016 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Луганської області під актовим записом № 466. [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №428/4037/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що під час прийняття рішення не було вирішено питання про відновлення [PERSON] дошлюбного прізвища «[PERSON]». Сторони в судове засідання не з'явилися, повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не відомі. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення з наступних підстав. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З матеріалів справи вбачається, що при ухваленні рішення від 04.05.2018 року дійсно не було вирішено питання про відновлення [PERSON] дошлюбного прізвища «[PERSON]». Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] про ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.08.2017 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), який було зареєстровано 10.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області під актовим записом № 646. [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі №428/5984/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що під час прийняття рішення не було вирішено питання про відновлення [PERSON] дошлюбного прізвища «[PERSON]». Сторони в судове засідання не з'явилися, повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не відомі. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення з наступних підстав.1, У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З матеріалів справи вбачається, що при ухваленні рішення від 22.08.2017 року дійсно не було вирішено питання про відновлення [PERSON] дошлюбного прізвища «[PERSON]». Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] про ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Рішенням Сєвєродонецького міського суду суду від 03.11.2015 року позов [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди в наслідок залиття квартири при гасінні пожежі було задоволено. Позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою про винесення додаткового рішення, оскільки у рішенні суду від 03.11.2015 року не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат з відповідачів на її користь понесені нею при подання заяви про забезпечення позову у розмірі 243,60 грн. Також позивачами [PERSON] та [PERSON] було подано до суду заяву про винесення додаткового рішення, оскільки у рішенні суду від 03.11.2015 року не було зазначено період за який було застосовано індекс інфляції. Позивач [PERSON], представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні підтримали заяви, просили ухвалити додаткове рішення по справі. Позивач [PERSON], відповідачі, представник відповідачів [PERSON], третя особа в судове засідання не зявились, про місце та час розгляду заяв повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою. На додаткове рішення може бути подано скаргу. Оскільки судом не було вирішено питання в частині судових витрат понесених позивачем [PERSON] при поданні заяви про забезпечення позову, що було задоволено ухвалою суду від 19.10.2015 року та підтверджується квитанціями № 194 від 23.09.215 року, № 117 від 23.09.2015 року та № 415 від 12.10.2015 року, необхідно в цій частині винести додаткове рішення, заяву задовольнити частково та стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] в дольовому порядку понесені судові витрати по справі. Також, оскільки судом не було зазначено в резолютивній частині конкретного періоду за який застосовано індекс інфляції, хоча про це зазначено у вступній та мотивувальній частинах, суд також вважає, що в цій частині необхідно винести додаткове рішення. Виходячи з викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року позовні вимоги [PERSON] , представник [PERSON] , до Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, представник [PERSON] , про визнання права на земельну частку (пай) задоволено у повному обсязі, визнано за [PERSON] , [INFO] , який народився в Лок-Джандар Дманиського району Грузія, ідентифікаційний номер: [NUMBER] , право на земельну частку (пай) із земель колективного сільськогосподарського підприємства ім.Калініна, розміром 6,78 умовних кадастрових гектарів. Однак в резолютивній частині рішення не вирішено питання щодо розподілу судових витрат по справі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позов задоволено у повному обсязі та позивач, за подання позовної заяви, сплатив судовий збір у розмірі 704,80 грн., тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року позовні вимоги [PERSON] , представник [PERSON] , до Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, представник [PERSON] , про визнання права на земельну частку (пай) задоволено у повному обсязі, визнано за [PERSON] , [INFO] , який народився в Лок-Джандар Дманиського району Грузія, ідентифікаційний номер: [NUMBER] , право на земельну частку (пай) із земель колективного сільськогосподарського підприємства ім.Калініна, розміром 6,78 умовних кадастрових гектарів. Однак в резолютивній частині рішення не вирішено питання щодо розподілу судових витрат по справі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позов задоволено у повному обсязі та позивач, за подання позовної заяви, сплатив судовий збір у розмірі 704,80 грн., тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2014 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини задоволено у повному обсязі. Однак Позивачем надано заяву про стягнення в відповідача [PERSON] на її користь витрати на проведення експертизи в розмірі 4427,79 грн., на підтвердження чого надала квитанцію Жовтневого відділення ПАТ КБ «Приватбанк» № 0.0.303556789.1 від 06.10.2014 року з призначенням : за генетичне дослідження спірного батьківства.. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд , що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.05.2014 року в позовних вимогах [PERSON] до Державного підприємства «Придніпровська залізниця», Відокремленого структурного підрозділу «Дніпропетровське моторвагонне депо» про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовлено. Проте у рішенні всупереч вимогам ст. 215 ЦПК України судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з положеннями, ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати, тому суд вважає за необхідне винести додаткове рішення у справі, вирішивши у ньому питання про розподіл судових витрат. Згідно із п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються: позивач- за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог позивача, за таких обставин є підстави ухвалити додаткове рішення про доповнення рішення та стягнути з позивача по справі, на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-23 00:00:00

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.12.2018 у справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу були задоволені позовні вимоги в повному обсязі та [PERSON] поновлено на роботі на посаді заступника начальника структурного підрозділу «Дніпровський загін воєнізованої охорони» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Стягнуто з Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», ідентифікаційний код: 40081237, на користь [PERSON], ідентифікаційний номер: [NUMBER], середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 березня 2018 року до 12 грудня 2018 року в розмірі 96003 (девяносто шість тисяч три) грн. 29 коп. Відповідач - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулися до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, зазначаючи, що в рішенні суду від 12.12.2018 не визначено чітко суму, яка підлягає стягненню. Просять ухвалити додаткове рішення, в якому зазначити, що сума стягнення визначена без утримання податків та інших обов`язкових платежів. В судове засідання сторони не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення та матеріали цивільної справи №191/1953/18, суд приходить до наступного. Відповідно\~до п.2\~ч.1\~ст.270\~ЦПК України\~суд,\~що ухвалив\~рішення,\~може за\~заявою учасників\~справи чи\~з власної\~ініціативи ухвалити\~додаткове рішення,\~якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати. Як було встановлено в судовому засіданні при розгляді цивільної справи середньомісячна заробітна плата [PERSON] складає 10233,85 грн. без утримання податків та інших обов`язкових платежів. Вказаний розмір середньомісячної заробітної плати був застосований судом при розрахунку загальної суми, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ В\~резолютивній частині\~рішення суд\~не зазначив\~вказану обставину,\~а тому\~суд \~вважає необхідним\~задовольнити заяву\~відповідача -Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про ухвалення додаткового рішення задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2015 року по цивільній справі за позовною заявою Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, позовні вимоги задоволено частково. Ухвалою судді судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області [PERSON] справу за апеляційною скаргою Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.08.2015 року було повернуто до Синельниківського міськрайонного суду для ухвалення додаткового рішення, оскільки при ухваленні рішення в резолютивній частині рішення не зазначено на яку дату (число, місяць, рік) утворилася сума заборгованості за спірним кредитним договором. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання належним чином повідомлений. Неявка сторін не перешкоджає розгляду питання та винесенню додаткового рішення. Згідно з заявою представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON]- заборгованість у розмірі 30740,76 грн. за кредитним договором № DN1RR140260634 від 10.03.2010 року, яка складається з наступного: 4376,00 грн. заборгованість за кредитом; 2,32 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 24422,40 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п.п.2.4.5.5 умов та правил надання банківських послуг; штрафи 500,00 грн.(фіксована частина); 1440,04 грн. штраф процентна складова, була нарахована позивачем за період з 10.03.2010 року по 30.03.2015 року. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від13 серпня 2019 року у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічної позовною заявою [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон» про визнання кредитного договору недійсним було відмовлено в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зустрічну позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон» про визнання кредитного договору недійсним було задоволено в повному обсязі та визнано недійсним кредитний договір від 27 серпня 2015 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк «Юнісон» та [PERSON] . При ухваленні рішення судом не було вирішено питання стосовно судових витрат у справі, у зв`язку з чим справу було повернуто з Дніпровського апеляційного суду до Синельниківського міськрайонного суду для виконання вимог ст.270 ЦПК України. Сторони в судове засідання не з`явилися по невідомій суду причині. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі з наступних підстав. Відповідно до п.3 ч.1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч.1,2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем - Публічним акціонерним товариством «Банк «Юнісон» було сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Але, враховуючи, що у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон» було відмовлено, судові витрати не відшкодовуються та залишаються за позивачем. Відповідач [PERSON] від сплати судового збору звільнена на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» , при зверненні до суду із зустрічною позовною заявою судовий збір не сплачувала , її зустрічні позовні вимоги задоволені судом в повному обсязі, а тому витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, підлягають стягненню з відповідача за зустрічним позовом - Публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон» на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2016 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі. Представником позивача [PERSON] подано заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не вирішене питання щодо стягнення з відповідача витрат на проведення почеркознавчої експертизи в розмірі 3137,72 грн., які складаються з вартості експертизи 3072,00 грн., комісійного збору 30,72 грн., витрат на доставку документів для експертного дослідження 35,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилася, надавши письмову заяву про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням за межами України. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення вимог представника позивача заперечував. У відповідності до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.3 ст.220 ЦПК України присутність осіб, які беруть участь у справі не є обовязковою. Отже, суд вважає можливим розглянути справу без участі представника позивача. Як вбачається з рахунку від 18 січня 2016 року (а.с.163), вартість почеркозначої експертизи складає 3072,00 грн. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До таких витрат згідно п.4 ч.3 ст.79 ЦПК України відносяться і витрати, повязані з проведенням судових експертиз. Отже, витрати на проведення почеркознавчої експерти 3072,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Докази щодо понесення позивачем витрат на комісійний збір в розмірі 30,72 грн. та на доставку документів для експертного дослідження в розмірі 35,00 грн. під час судового розгляду справи суду не надавалися, тому в цій частині у задоволенні заяви слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та дружину вимоги задоволено частково, в тому числі стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп. Беручи до уваги те, що позивачем [PERSON] заявлено дві вимоги майнового характеру і вона є звільненою від сплати судового збору за подання до суду заяви про стягнення аліментів, судом під час ухвалення рішення не вирішено питання про стягнення з відповідача на користь держави ставки судового збору за вимогою позивача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Тому, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи за власною ініціативою може ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони у судове засідання не зявились, але їх присутність не є обовязковою, що узгоджується із вимогою ч. 3 ст. 220 ЦПК України. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для винесення додаткового рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави судового збору у сумі 487 грн. 20 коп., так як згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи наведене,

Outcome: approved