Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 08.09.2007 року перебувала з відповідачем в шлюбі, в якому у них 30.10.2011 року народилася дочка [PERSON]. Подружнє життя з відповідачем не склалось, тому заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 14.08.2015 року шлюб між сторонами розірвано, місце проживання малолітньої дитини сторін визначено з позивачем. Після розірвання шлюбу відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання цієї дитини не надає. Дочка сторін повністю перебуває на вихованні та утриманні позивача. Відповідач офіційно непрацевлаштований, отримує нерегулярний мінливий дохід, оскільки надає послуги по перевезенню пасажирів автомобілем, а також неофіційно працює торговим агентом у фірмі «Діоніс», його стан здоров'я та матеріальне становище дають можливість утримувати дочку. Прожитковий мінімум для дитини у віці до 6 років встановлений в розмірі 1355 грн. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаної дочки в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення останньою повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 17.02.2017 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 17.02.2017 року він подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в його відсутності. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.7). Судом встановлено, що заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.08.2015 року шлюб між сторонами розірвано, місце проживання малолітньої дитини сторін визначено з позивачем. Вказане рішення набрало законної сили 31.08.2015 року (а.с.6). Факт проживання вказаної дитини з позивачем стверджується довідкою №000000538, виданою ОСББ «АДАМАС» 06.01.2017 року (а.с.8). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Згідно з вимогами ч.1 ст. 182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.184 цього Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, вік дочки сторін та повязані з цим витрати на її харчування, лікування, забезпечення найбільш необхідними речами, непрацевлаштованість відповідача на час розгляду даної справи, майновий стан платника і одержувача аліментів, суд вважає за можливе визначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі, з яким погодилися сторони. Згідно з положеннями ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved