Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

рішенням Городоцького районного суду Львівської обл. від 26.10.2015р. постановлено про стягнення з [PERSON] в користь позивачки [PERSON] аліментів на доньку - [PERSON], [INFO] в розмірі 436 грн. 50 коп. щомісячно і до повноліття дитини. [PERSON] 02.10.2017р. звернулась з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на доньку в розмірі 1 500 грн. щомісячно, мотивуючи тим, що з відповідачем спільно не проживають, коштів, що стягнуто із відповідача за рішенням суду на утримання доньки не достатньо, їй матеріально важко утримувати дитину. В суді 26.10.2017р. представник позивачки [PERSON] позов підтримала, пояснила, що позивачка із відповідачем проживають окремо, аліментів, що стягнуто із відповідача по рішенню суду на утримання дитини позивачці не достатньо, вона працює, але цих коштів їй на дитину не вистачає, їй матеріально важко, що відповідач здоровий, працездатний і в змозі надавати утримання дитині, просила про стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів на дитину [PERSON], [INFO] в розмірі 1 500 грн. щомісячно. В судове засідання 12.12.2017р. не з'явилась, 13.11.2017р. подала заяву у якій висловилась на підтримку позову, просила про розгляд справи у її відсутності (а.с.23). Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи, з огляду на положення ст. 74 ЦПК України, повідомлявся належно (а.с.16, 22, 30-32). Оскільки представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності, а відповідач в судове засідання не з'явився, суд відповідно до положень ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України розглядає справу за відсутності відповідача, на підставі зібраних в ній доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов частково. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За положеннями ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України»при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Яу убачається із змісту позову та пояснень в суді 26.10.2017р. представника позивачки, із долучених до справи копій свідоцтва про шлюб і народження (а.с.5, 6), сторони в шлюбі з 20.10.2007р., що вони мають доньку [PERSON], [INFO], відповідач батьківства не оспорює. Із пояснень представника позивачки, із довідки Муніципалітету Неаполя про склад сім'ї для субсидій також встановлено, що позивачка [PERSON] проживає і працює у м. Неаполь (Італія), що донька [PERSON], 2008р.н. проживає при ній і знаходиться на її утриманні, відповідач регулярного утримання доньці не дає. Рішенням Городоцького районного суду Львівської обл. від 26.10.2015р. постановлено про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на доньку - [PERSON], [INFO] в розмірі 436 грн. 50 коп. щомісячно і до повноліття дитини (а.с. 8). Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум на дитину від шести до вісімнадцяти років у розмірі: з 1 січня 2017р. 1 689 грн., з 1 травня - 1 777 грн., з 1 грудня - 1 860 грн. За наведеного, суд приходить висновку, що розмір аліментів на дитину в сумі 436 грн. 50 коп. є значно нижчим від встановленого мінімуму і недостатнім для утримання позивачкою доньки, що відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним і в змозі надавати утримання доньці у розмірі 1 000 грн. щомісячно. Підстав до стягнення з відповідача в користь позивачки 1 500 грн. на утримання доньки, суд не знаходить. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави 640 грн. судового збору.

Outcome: approved