Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2020 року в цивільній справі № 303/2747/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя у задоволенні позову відмовлено. 15.01.2021 року справа надійшла з Закарпатського апеляційного суду для усунення недоліків, а саме винесення додаткового рішення, оскільки при ухваленні рішення від 28 жовтня 2020 року судом не було вирішено питання про судові витрати. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Позивач при зверненні до суду з вказаним позовом просила відстрочити судовий збір у зв`язку з важким матеріальним становищем до вирішення справи по суті, посилаючись при цьому на ст.8 Закону України «Про судовий збір» ч.1 ст.136 ЦПК України. Однак, як вбачається з матеріалів справи при відкритті провадження у справі 15.06.2020 року судом (головуючий Довжанин В.М.) не вирішувалось питання про відстрочення сплати судового збору. Відтак, судом при ухваленні 28 жовтня 2020 року рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат. У той же час, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З приписів ч. 1 ст. 133 ЦПК України вбачається, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Частинами першою та другою статті 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. З підстав, зазначених у частині другій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може стягнути судові витрати за судовим рішенням. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9605,00 грн.) на 01 січня 2020 року. Як вбачається з матеріалів справи, ціна позову вказана 69 555 грн., відтак позивачу необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 840,80 грн. Частиною другою статті 141 ЦПК України зазначено, що у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. Ураховуючи, що рішенням суду, ухваленим 08 жовтня 2020 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено повністю, то судовий збір з підлягає стягненню з позивача.

Outcome: approved