Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Представник позивача [PERSON] - адвокат Маковійчук П.В., подав 23.04.2021 до Кіцманського районного суду Чернівецької області позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що позивачка із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі 28.12.2017 року, який розірвано заочним рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11.03.2021 року. Від цього шлюбу в колишнього подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Вказує на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість, оскільки інших непрацездатних утриманців у нього не має, а він є працездатним. На даний час відповідач офіційно не працевлаштований, працює за межами України по найму у фізичних осіб. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, просить стягувати з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі по 3000 грн. на дитину до досягнення ним повноліття,. Відповідачем [PERSON] 19.05.2021 подано відзив на позовну заяву, у якому він просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково. Вказуючи на те, що він не спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 3000 гривень щомісячно на дитину. Посилається на те, що на даний час син зареєстрований в його будинку по місцю проживання в [ADDRESS] , однак знаходиться за межами України разом з позивачкою. Будь якого зв`язку вони з ним не підтримують, спілкуватися не бажають, крім того, позивачка забороняє спілкування з сином. Вказує на те, що він бажає брати участь у вихованні сина, підтримувати з ним дружні стосунки та матеріально допомагати, однак позивачка ігнорує його. Крім того, зазначає, що він ніде не працює, постійних доходів не має, час від часу підзаробляє на різних сезонних роботах. Його нерегулярних заробітків вистачає лише на їжу, ліки та предмети першої необхідності, тому посиланням на відповідні норми закону просить суд стягувати з нього на користь позивачки аліменти у розмірі по 1100 грн. щомісячно до повноліття дитини, як передбачено чинним законодавством. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи. Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 квітня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 24 травня 2021 року (а.с. 13). 19.05.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнає частково та згідний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі по 1100 грн. щомісячно (а.с. 19-22) Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.05.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 14.06.2021 (а.с. 27) У судове засідання 14.06.2021 сторони не з`явилась. Представник позивача [PERSON] - адвокат Маковійчук П.В. 24.05.2021 року скерував на адресу суду письмову заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] . Просив розглянути справу у його відсутність та відсутність позивачки (а.с. 24). Відповідач [PERSON] надіслав до суду 09.06.2021 року заяву про часткове визнання позовних вимог у розмірі 1100 гривень, просив взяти до уваги його відзив та розглянути справу у його відсутність. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.12.2017 року, згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.12.2017 року (а.с. 9). Заочним рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11.03.2021 року шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] - розірвано (а.с. 10-11) Згідно копії свідоцтва серії [NUMBER] від 25.04.2018 року, виданого виконавчим комітетом Трацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 8) Відповідно до Акту виданого виконавчим комітетом с. Борівці Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 13.05.2021 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована у [ADDRESS] з 1998 року. З 21.11.2017 року вибула в [ADDRESS] , але фактично проживала на території [ADDRESS] . В даний час перебуває в Республіка Польща. (а.с.25). Норми права, які застосував суд. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11, ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»№3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розмір аліментів установлюється судом, виходячи з обставин кожної конкретної справи, та може бути визначений у частці від доходу або твердій грошовій сумі (ст.ст.183, 184 СК). Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 СК України, передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України). Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Враховуючи вищезазначене, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними тай чи є в них кошти, достатні для надання утримання, вказані обставини лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Поряд із цим, обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із розірванням шлюбу. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Так, при визначенні розміру аліментів,в даному випадку,суд враховує факт проживання дитини з матір`ю; її вік, матеріальний стан позивачки, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який є фізично здоровим, працездатним, має у власності будинок, в [ADDRESS] , в якому зареєстрований син [PERSON] та колишня дружина, а тому суд дійшов до висновку, позовні вимоги позивачки, з врахуванням їх часткового визнання відповідачем, підлягають частковому задоволенню, а з відповідача слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , в твердій грошовій сумі (беручи до уваги відсутність постійного місця роботи та стабільного заробітку відповідача) в розмірі по 1400 грн. щомісячно на дитину, до досягнення нею повноліття. Вказане відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача, так і відповідача та сприятиме забезпеченню кращих інтересів дитини. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить кожній дитині збереження належного матеріального рівня її утримання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 23.04.2021 року. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», - підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180-182, 184, 191Сімейного кодексу України,

Outcome: partial