Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.02.2021р. змінено спосіб стягнення аліментів, що визначений постановою Черкаського апеляційного суду від 20.02.2020р., а саме, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з твердої грошової суми в розмірі 1500грн. 00коп. щомісяця та встановлено стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати набрання законної сили судового рішення. Відізвано виконавчий лист, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1500,00грн. щомісячно на утримання дитини [PERSON] , [INFO] до досягнення повноліття. Стягнуто з [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 840 грн. 80 коп. 08.02.2021р. від представника позивача [PERSON] адвоката Яцюка М.В. подано заяву про постановлення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати, а саме просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу адвоката щодо написання позову до Придніпровського райсуду м. Черкаси. Крім того, зазначено, що відповідачем не подано клопотання про зменшення судових витрат; акт наданої правової допомоги або розпис виконаних робіт неможливо було надати до винесення рішення, адже за умовами договору та додатку №1 відповідач оплачує почасово за надану правничу допомогу адвоката. Отже, акт наданих робіт було складено та підписано в день винесення рішення, але після його проголошення. Представник позивача не прийняв участь в судовому засіданні, акт наданої правничої допомоги або розпис правничої допомоги не надається, то єдиними процесуальними витратами позивача є оплата правничої допомоги за написання позову у розмірі 1000грн., відповідно до умов договору та додатку №1 №1/15-10-20. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Надано клопотання про вирішення заяви за відсутності сторони. В судовому засіданні відповідач заперечував проти заяви про винесення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат. Зазначив, що він намагався із позивачем домовитися по сплаті аліментів, але вона не погодилась. Пояснив, що йому не надходила заява про додаткове рішення і квитанція, що приєднана до цієї заяви; відсутній зміст оплати адвокатських послуг; ставить під сумнів достовірність квитанції від 19.10.2020р., оскільки не надано оригінал. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити. Так, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.02.2021р. змінено спосіб стягнення аліментів, що визначений постановою Черкаського апеляційного суду від 20.02.2020р., а саме, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з твердої грошової суми в розмірі 1500грн. 00коп. щомісяця та встановити стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати набрання законної сили судового рішення. Відізвано виконавчий лист, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1500,00грн. щомісячно на утримання дитини [PERSON] , [INFO] до досягнення повноліття. Крім того, стягнуто з відповідача в дохід держави судовий збір. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. 08.02.2021р. до суду позивачем через представника адвоката Яцюка М.В. подано заяву про постановлення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат - витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Встановлено, що позовна заява 19.10.2020р. подана до суду і підписана через систему «Електронний суд» представником позивача адвокатом Яцюком М.В. Крім того, ним надано ордер адвоката серія СА №1004704, виданий на підставі договору №01/15-10-20 від 15.10.2020р., що укладений із [PERSON] , на участь у Придніпровському райсуді м. Черкаси, а також свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 02.10.2017р. Також до позову надано договір про надання правової допомоги від 15.10.2020р. і додаток №1 до цього договору від 15.10.2020р. Відповідно, разом із заявою про винесення додаткового рішення представником позивача надано до суду квитанцію б/н від 19.10.2020р. про те, що адвокат Яцюк М.В. отримав від [PERSON] 1000грн. за договором №01/15-10-20, додатком №1 до цього договору, і як зазначено, - за написання та подання позовної заяви до [PERSON] про зміну стягнення аліментів на дитину. Слід зазначити, що за нормами ч.9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. При цьому, ні позивачем, ні її представником не надано до суду підтверджуючих даних, які б свідчили про те, що відповідна процесуальна заява про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та докази оплати таких витрат були направлені (вручені) всім учасникам справи, зокрема, - відповідачу, хоча склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Крім того, не повідомлено та не надано відповідної заяви про поважність причин невиконання вимог закону і відсутня заява позивача/представника про поновлення (продовження) строку для вчинення процесуальної дії. Також, під час судового розгляду і відповідач зазначив про те, що він такі заяву та докази не отримував. Отже, на думку суду, недотримання позивачем способу та порядку надання доказів, який визначений ЦПК України, позбавило можливості відповідача надати свої заперечення, враховуючи норми статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (принцип рівності сторін). Відповідно, копія квитанції від 19.10.2020р. не може бути використана судом, як допустимий доказ. Крім того, як передбачено частинами 1 та 2 статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. З огляду на зміст позовної заяви та додатки, вбачається, що лише у позові позивачем через її представника зазначено про те, що попередній розрахунок судових витрат позивача складає, зокрема, 2000грн. - оплата правової допомоги адвоката. Між тим, безпосередньо попередній розрахунок не наведений та не наданий, як і не зазначено, що вказаний розмір є гонораром. Крім того, відповідно до договору від 15.10.2020р. у розділі «Гонорар» вказано, що факт наданої допомоги підтверджується актом наданої допомоги. Також передбачено, що гонорар оплачується за погодинну допомогу адвоката. При цьому, відповідний акт надано не було, в т.ч. і на час вирішення заяви про винесення додаткового рішення, враховуючи норми ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Отже, зазначені обставини дають підстави для відмови у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката у розмірі 1000грн. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed