Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою, в якої просить суд зняти арешт з нерухомого майна належного їй на праві власності, накладеного Харківською філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 17 червня 2009 року з реєстраційним номером обтяження номер в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 8811356 на підставі заяви Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Куп`янського міського нотаріального округу Харківської області Черняєвої А.О. від 06 червня 2006 року №2889. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та прохала задовольнити. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в березні 2020 року з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень їй стало відомо, що відповідачем в 2009 року було накладено арешт на все належне їй майно. З відомостей даного реєстру арешт її майна зареєстровано 17 червня 2009 року, з реєстраційним номером обтяження 8811356 на підставі виконавчого напису нотаріуса Куп`янського міськрайонного нотаріального округу Черняєвої А.О. від 06 червня 2006 року за заявою відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції. Звернувшись до виконавчої служби з заявою щодо зняття арешту з належного їй майна, листом було повідомлено про те, що на виконанні відкритих виконавчих проваджень у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Куп`янському Шевченківському районах та м.Куп`янськ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у відношенні неї не перебуває. Зазначили ,що згідно даних автоматизовано системи виконавчого провадження на виконанні перебувало виконавче провадження відносно неї , при примусовому виконанні якого накладено арешт на майно [PERSON] на користь [PERSON] в сумі 16493.00 грн. дане виконавче провадження закінчено 6 липня 2010 року. Отже у знятті арешту з її майна відповідачем було відмовлено та роз`яснено, що це компетенція суду, а тому позивач вимушена була звернутися до суду із даним позовом. Представник відповідача: міжрайонного ВДВС по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янську Харківської області до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, в якої вказує, що проти розгляду справи по суті не заперечує. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі. 13 квітня 2020 року по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами загального провадження, призначено підготовче судове засідання на 28 квітня 2020 року. Також відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовні вимоги. Представник відповідача: міжрайонного ВДВС по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янську Харківської області до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, в якої вказує, що проти розгляду справи по суті не заперечує. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта від 10 квітня 2020 року, слідує, що за №8811356 реєстратором: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (адреса: 61001 м.Харків, проспект Гагаріна, 20-А (2-й пов.) згідно виконавчого напису 2889 від 06 червня 2006 року приватного нотаріуса Черняєвої А.О., відділом ДВС Шевченківського РУЮ Харківської області накладено арешт на все нерухоме майно, що належить [PERSON] .. З відповіді №21571 Міжрайонного відділу ДВС по Куп`янському, Шевченківському районах м.Куп`янську Харківської області наданої 13 березня 3030 року вбачається, що згідно до даних автоматизованої системи виконавчого провадження за допомогою пошуку ВД/ВП (спец розділ) на виконанні перебувало виконавче провадження №20072255, при примусовому виконанні якого накладено арешт, про стягнення з [PERSON] боргу на користь [PERSON] в сумі 16 493.00 грн. Дане виконавче провадження завершено 06 липня 2010 року. Інформація про відкритті виконавчі провадження на час звернення до суду відносно позивача, відсутня. Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Цивільно-процесуального кодексу України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 Цивільного кодекс України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Частинами 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено ,що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Стаття 81 Цивільно-процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна. Оцінюючи надані докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, налдавши їм належну правову оцінку , суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими ,що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved