Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. [PERSON] звернувся до суду з названим позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з останньої на його користь 25 323 грн 48 коп боргу за договором позики від 09.10.2017 року. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 09.10.2017 року [PERSON] позичила у нього грошові кошти у розмірі 25 323 грн 48 коп, на підтвердження укладення договору позики відповідачка написала боргову розписку, в якій зазначила, що зобов`язується повернути зазначену суму позивачу до 16.10.2017 року. Проте, відповідачка грошові кошти не повернула до вказаної дати, що має правовим наслідком стягнення з останньої суми основного боргу. В судовому засіданні, яке відбулось 28.11.2019 р.: - позивач [PERSON] позов підтримав, з підстав вказаних в ньому. Додатково заперечив проти того, що 25 323 грн 48 коп це не позикові кошти, а сума нестачі товарно-матеріальних цінностей, яку йому, як ФОП, винна [PERSON] , як найманий працівник; - [PERSON] заперечила проти позову, посилаючись на те, що вона працювала у ФОП [PERSON] та перед останнім у неї мається нестача товарно-матеріальних цінностей на суму 25 323 грн 48 коп. Вказує, що 25 323 грн 48 коп нею не позичались у [PERSON] , а розписку вона написала в рахунок нестачі. В подальші судові засідання на 29 січня 2020 р. та на 11 лютого 2020 р. відповідачка не з`являлась, докази про неможливість з`явитись в судове засідання на 29.01.2020 р. за станом здоров`я не надала, про причини неявки на судове засідання на 11 лютого 2020 р. суд не повідомила. В той же час, з огляду на те, що Європейський суд з прав людини в рішенні в справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 7 липня 1989 року висловив правову позицію, відповідно до якої: заінтересована особа зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи за відсутності [PERSON] .. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що: - [PERSON] позичила у [PERSON] грошові кошти у розмірі 25 323 грн 48 коп та зобов`язались повернути кошти в такому ж розмірі до 16.10.2017 р., що вбачається з боргової розписки від 09.10.2017 року; - [PERSON] не повернула [PERSON] грошові кошти у розмірі 25 323 грн 48 коп, ні до 16.10.2017 р., ні на даний час. Джерела права застосовані (не застосовані) судом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Поняття позикових відносин і договору позики визначаються положеннями гл.71 ЦК України. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п.2 ч.1 ст.1046 ЦК України). Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій ст.640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч.1 ст.207 ЦК України). Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України в Постанові від 24 лютого 2016 року за №6-50цс16. Оцінка суду. Враховуючи те, що [PERSON] належним чином не виконала обов`язки щодо сплати до 16.10.2017 р. грошових коштів в сумі 25 323 грн 48 коп за договором позики від 09.10.2017 року, з огляду на те, що відповідачка не надала жодного доказу на спростування вказаної заборгованості та на підтвердження наявності у неї перед позивачем нестачі товарно-матеріальних цінностей, при тому, що суд, з метою виявити справжню правову природу укладеного договору, викликав в судові засідання свідків [PERSON] та [PERSON] та витребовував у позивача [PERSON] докази на підтвердження/спростування наявності у [PERSON] перед останнім нестачі товарно-матеріальних цінностей на суму 25 323 грн 48 коп, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 25 323 грн 48 коп боргу за договором позики від 09.10.2017 року. Розподіл судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved