Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості в солідарному порядку за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №263-22/341 від 03.07.2007 року за період з 05.03.2012 року по 10.06.2016 року в сумі 1 470 919,36 грн. з них: -заборгованість по відсотках - 865 873,72 грн., що в еквівалентні за офіційним курсом НБУ на день проведення розрахунку складає 34 631,85 дол. США, -пеня - 605 045,64 грн. Представником Позивача подано до суду заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника. Позовні вимоги представник Позивача підтримував в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про причини неявки суду не сповістили, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином шляхом поміщення оголошення в газеті Галичина. Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, виходячи зі змісту частини 4 статті 169 та частини1 статті 224 ЦПК України, а також того, що Відповідачі про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не подали, зважаючи на заяву Позивача, в якій він не заперечував проти винесення заочного рішення, з огляду на подання Позивачем достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно договору про надання відновлювальної кредитної лінії №263-22/341 від 03.07.2007 року АКБ УкрСоцбанк у звязку із зміною найменування юридичної особи ПАТ Укрсоцбанк відкрив [PERSON] кредитну лінію на суму 69 800 дол. США зі сплатою 14.00% річних, з графіком погашення суми основної заборгованості у відповідності до п.1.1.1. даного договору, кінцевим терміном погашення заборгованості до 02 липня 2022 року. Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків 30.05.2012 року позов ПАТ Укрсоцбанк задоволено, стягнено в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ Укрсоцбанк заборгованості по договору про надання відновлювальної кредитної лінії №263-22/341 від 03.07.2007 року станом на 05.03.2012 року в сумі 494 526,63 грн. з яких: -заборгованість по кредиту - 456 584,09 грн., що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день проведення розрахунку складає 57 158,75 дол. США, -заборгованість по відсотках 36 701,18 грн. що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день проведення розрахунку складає 4 594,54 дол. США, -пеня 1 241 ,36 грн. На виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 30.12.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчі листи. Так як зобовязання і надалі не виконується у Відповідачів виникла заборгованість за відсотками за інший період, а саме з 05.03.2012 року по 10.06.2016 року в 34 631,85 дол. США. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно 4.2 договору кредиту у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, визначених п.п. 2.6. цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.1.1.1., 2.12.3., 3.2.3., 4.4, 5.4 цього договору Позичальник сплачує кредит, пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, не більше подвійної облікової ставки НБУ, шо діє у цей період. У звязку з неповерненням кредиту нарахована пеня в сумі 185 725,62 грн. У звязку з неповерненням нарахованих відсотків по кредиту нарахована пеня в сумі 419 320,02 грн. Всього нараховано пені на суму 605 045,64 грн. Загальна сума заборгованості по Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №263-22/341 від 03.07.2007 року за період з 05.03.2012 року по 10.06.2016 року, що підлягає стягненню на користь ПАТ Укрсоцбанк становить 1 470 919,36 грн. з них: -заборгованість по відсотках 865 873,72 грн., що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день проведення розрахунку складає 34 631,85 дол. США, -пеня- 605 045,64 грн. Станом на 10.06.2016 року курс НБУ -1.00 дол. США= 25.002237 грн. Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено правові наслідки порушення зобов'язання,забезпеченого порукою. Так, відповідно до ч.1 вказаної статті у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а частиною 2 цієї ж статті визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника та поручителя в солідарному порядку. В забезпечення виконання Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №263-22/341 від 03.07.2007 року між АКБ Укрсоцбанк, [PERSON] та [PERSON]А.(поручитель) 03.07.2007 року укладено договір поруки №73-22/341. 18.06.2008 року укладено додаткову угоду №1 до договору поруки №73-22/341 від 03.07.2007 року. Відповідно до п. 1.1, 2.1 вищезазначеного договору поручитель зобовязувався солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобовязань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №263-22/341 від 03.07.2007 року зокрема щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом , а також можливої неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено правові наслідки порушення зобов'язання,забезпеченого порукою. Так, відповідно до ч.1 вказаної статті у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а частиною 2 цієї ж статті визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника та поручителя в солідарному порядку. Як встановлено Судом, Позичальник [PERSON] неналежно виконував взяті на себе за кредитним договором зобовязання. Вищевказана обставина підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №263-22/341 від 03.07.2007 року. (а.с. 11-22). Доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вищевказаним договором Відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання зобовязань за договором №263-22/341 від 03.07.2007 року належним чином та у встановлені строки. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобовязання, визначеного договором №263-22/341 від 03.07.2007 року. Враховуючи вищезазначене, Судом встановлено, що за період з 05.03.2012 року по 10.06.2016 року по кредиту позичальника [PERSON] існує заборгованість, що підлягає стягненню на користь ПАТ Укрсоцбанк становить в розмірі 1 470 919,36 грн. з яких: -заборгованість по відсотках 865 873,72 грн., що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день проведення розрахунку складає 34 631,85 дол. США, -пеня- 605 045,64 грн. Враховуючи вищевказані положення закону, а також факт неналежного виконання [PERSON] зобовязань за договором №263-22/341 від 03.07.2007 року Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення в солідарному порядку з громадян [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ Укрсоцбанк заборгованості за договором №263-22/341 від 03.07.2007 року в розмірі 1 470 919,36 грн. Проаналізувавши умови кредитного договору, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що вимога Позивача про стягнення з [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №263-22/341 від 03.07.2007 року за період з 05.03.2012 року по 10.06.2016 року в сумі 1 470 919,36 грн. з них: -заборгованість по відсотках - 865 873,72 грн., що в еквівалентні за офіційним курсом НБУ на день проведення розрахунку складає 34 631,85 дол. США, -пеня - 605 045,64 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки наявні в матеріалах справи докази підтверджують наявність заборгованості за договором про надання банківських послуг у зазначеному розмірі. Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищезазначене, Суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Відповідачів в солідарному порядку на користь ПАТ Укрсоцбанк» витрат по сплаті судового збору в розмірі 22 063,79 грн. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 16, 20, 526, 527 ч. 1, 530, 548 ч. 1, 549, 551 ч.3, 611, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved