Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: Позивачка звернулася з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 04 січня 1991 року та зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану управління юстиції м. Макіївка Донецької області, актовий запис № 23 Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], який є повнолітнім. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. В них різні погляди на життя та сімейні обов'язки. Внаслідок втрати поваги, любові та дружби одне до одного їхня сім'я розпалася. Шлюбні відносини між ними припинені 13 років тому. Проживають окремо один від одного. В 2005 році позивачка переїхала на постійне проживання в [ADDRESS]. Позивачка вважає, що причини, які спонукали її наполягати на розірванні шлюбу є обгрунтованими і подальше спільне життя їх із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Відповідач ствоїм правом на подання відзиву на позов не скористалася. Заяви та клопотання учасників справи: В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує, так як з грудня 2005 року з чоловіком не проживає. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Судові витрати просить з позивача не стягувати. Прізвище після розірвання шлюбу їй не змінювати (а.с. 25). Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання на неодноразові виклики не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Процесуальні дії: 14.08.2018 р. судом постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 04.01.1991 р., який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану управління юстиції м. Макіївка Донецької області, актовий запис № 23 (а.с. 3). У сторін є спільний син [PERSON], [INFO], який є повнолітнім. Як зазначила позивачка, з 2005 року вона і [PERSON] проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Внаслідок втрати поваги, любові та дружби одне до одного їхня сім'я розпалася. Відповідач жодних доказів на спростування обгрунтувань позивачки не надав. Суд встановив, що між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу. Оцінка суду: Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Ч. 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, їх шлюб носить формальний характер. [PERSON] не бажає зберегти сім'ю, наполягає на розірванні шлюбу. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. Судові витрати суд залишає за позивачкою згідно з її заявою (а.с. 25) На підставі викладеного, ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved