Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] - про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач при зверненні до суду мотивував свої вимоги тим, що відповідачі не виконують умови кредитного договору № ML-0190152008 від 25. 04. 2008 року, внаслідок чого станом на 05. 02. 2013 року утворилась заборгованість в сумі 215 581,10 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05. 02. 2013 року становить 1 723 139,73 грн. та 53 778,98 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, своїх представників до суду не направили, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомили, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25. 04. 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ML-0190152008, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 181 782,00 дол. США, зі встановленням плаваючої процентної ставки у розмірі 5,99 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах осіб у валюті, тотожній кредиту, що розміщені у банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору), відповідно до п. 3 ч. № 1 кредитного договору. Вбачається, що [PERSON] не виконує належним чином свої зобов'язання по укладеному кредитному договору, а саме відповідачем не здійснюється в строк погашення відповідних сум кредиту, не сплачені відсотки, інші обов'язкові платежі за кредитним договором. Таким чином, станом на 05. 02. 2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором № ML-0190152008 від 25. 04. 2008 року, яка складається із: заборгованості за кредитним договором в сумі 179 851, 49 дол. США, заборгованості по відсоткам в сумі 35 729,61 дол. США, а всього 215 581,10 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05. 02. 2013 року становить 1 723 139,73 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в сумі 53 778,98 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Судом встановлено, що для забезпечення виконання позичальником його боргових зобов'язань за кредитним договором № ML-0190152008 від 25. 04. 2008 року, 25. 04. 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-019-015-2008, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі. Згідно п. 3.4 договору поруки, обов'язок поручителя виконати боргові зобов'язання виникає при отриманні від кредитора відповідної вимоги. Вбачається, що вказана вимога була направлена [PERSON], однак була залишена відповідачем без реагування. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно зі ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що i боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, в зв'язку з неналежним виконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань, станом на 05. 02. 2013 року, утворилась заборгованість за кредитним договором № ML-0190152008 від 25. 04. 2008 року в сумі 215 581,10 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05. 02. 2013 року становить 1 723 139,73 грн. та пеня в сумі 53 778,98 грн., що не погашено відповідачами. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що боржник та поручитель не виконали свої зобов'язання перед позивачем, суд приходить до висновку про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості за кредитним договором № ML-0190152008 від 25. 04. 2008 року в сумі 215 581,10 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05. 02. 2013 року становить 1 723 139,73 грн. та пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в сумі 53 778,98 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 3441 грн.

Outcome: approved