Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» зверннулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення шкоди в регресному порядку у розмірі 10797,53грн. В обґрунтування вимог позову вказує, що 22.05.2018 року між ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс AM7094133 відповідно до якого було застраховано його цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Забезпеченим транспортним засобом за цим Договором є автомобіль МАЗ54328, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю (на одного потерпілого) встановлено в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) встановлено в сумі 100000 (сто тисяч) гривень, франшиза складає 0 (нуль)гривень. 13.06.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля МАЗ 54328, державний реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом марки MA3-938662 державний реєстраційний номер [NUMBER] в порушення вимог п.п.1.5, 2.3 (б) Правил дорожнього руху, неналежно закріплене колесо на борту транспортного засобу, що під час руху відірвалось, внаслідок чого було пошкоджено припаркований автомобіль марки «Opel Astra», державний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , що призвело до матеріальних збитків. У відповідності до постанови Оболонського районного суду м.Києва від 03.09.2018 року по адміністративній справі №756/9535/18 (провадження № 3/756/4778/18), водія автомобіля МАЗ54328, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. 14 червня 2018 року за реєстраційним №7474 до страховика надійшла заява про страхове відшкодування від [PERSON] , який на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди є власником автомобіля «Opel Astra», державний номер [NUMBER] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] . Відповідно до страхового акту ОЦВ-18-32-7474/1 від 20.09.2018 року та Розрахунку страхового відшкодування від 20 вересня 2018 року позивачем було визначено страхове відшкодування в розмірі 10797 (десять тисяч сімсот дев`яносто сім) гривень 53 копійки та відповідно до платіжного доручення № 47101 від 24.09.2018 року та реєстру безготівкових термінових переказів від суб`єктів господарювання реєстр №176 від 24.09.2018 року вказана сума виплачена заявнику. Враховуючи той факт, що відповідач виплату страхового відшкодування в порядку регресу за даним страховим випадком не здійснив, позивач був вимушений звернутися з позовом до суду. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 11.10.2021 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Про розгляд даної справи відповідач повідомлялася належним чином, у встановлений законом порядок. Відповідач у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала. Суд вивчивши матеріали справи, дослідив надані сторонами докази, встановив наступні обставини та відповідні їх правовідносини. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 13.06.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія автомобіля МАЗ 54328, державний реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом марки MA3-938662 державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , в порушення вимог п.п.1.5, 2.3 (б) Правил дорожнього руху, неналежно закріплене колесо на борту транспортного засобу, що під час руху відірвалось, внаслідок чого було пошкоджено припаркований автомобіль марки «Opel Astra», державний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , що призвело до матеріальних збитків. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/7094133 від 22.05.2018р. забезпеченим транспортним засобом за цим Договором є автомобіль МАЗ 54328, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 03.09.2018 року по адміністративній справі №756/9535/18 (провадження № 3/756/4778/18), водія автомобіля МАЗ54328, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Згідно ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.82 ЦПК України визначено, що докази це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до п. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної, події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За загальним правилом, згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. 14 червня 2018 року за реєстраційним №7474 до страховика надійшла заява про страхове відшкодування від [PERSON] , який на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди є власником автомобіля «Opel Astra», державний номер [NUMBER] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] . Згідно ремонтної калькуляції № [NUMBER] складеної 03.07.2018 року ТОВ «Гарант- АСІСТАНС» матеріальний збиток згідно умов страхування, завдані власникові «Opel Astra», державний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження п ДТП, складає 17075 (сімнадцять тисяч сімдесят п`ять) гривень 55 копійки. Відповідно до страхового акту ОЦВ-18-32-7474/1 від 20.09.2018 року та Розрахунку страхового відшкодування від 20 вересня 2018 року позивачем було визначено страхове відшкодування в розмірі 10797,53грн. Згідно платіжного доручення №47101 від 24 вересня 2018 року та реєстру безготівкових термінових переказів від суб`єктів господарювання реєстр №176 від 24 вересня 2018 року на підставі складеного страхового акту та заяви потерпілої особи, страхове відшкодування виплачено у повному обсязі у визначеному розмірі 10797,53грн. Згідно ст.1166 ЦК України, матеріальна шкода відшкодовується винною особою в повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно абз. «а» п. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Враховуючи, що відповідача визнано винним у скоєнні ДТП, страховик відшкодував заподіяні збитки то до нього перейшло право вимоги відшкодування заподіяних відповідачем збитків в порядку регресу, а тому позовні вимоги ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», є законними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами та підлягають до задоволення у повному обсязі. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України, а тому враховуючи з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплчений судовий збір у розмірі 2270грн.

Outcome: approved