Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа - КУТОР «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини», про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Органом опіки і піклування розглянуто матеріали про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2011 року у відповідача відібрано малолітніх дітей і тимчасового влаштовано у КУТОР «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини». Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2013 року у позові Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відмовлено, мати [PERSON] попереджено про необхідність змінення ставлення до виховання дітей та виконання батьківських обов'язків. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 червня 2012 року виключено [PERSON] як батька дитини з актового запису про народження №2734 від 18 листопада 2009 року, зроблений відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції про народження дитини [PERSON], [INFO], та виключено [PERSON] як батька дитини з актового запису про народження №2735 від 18 листопада 2009 року, зроблений відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції про народження дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 29 лютого 2012 року №345 малолітнім дітям [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], надано соціальний статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідач перебуває на обліку в Тернопільському обласному наркологічному диспансері. Згідно інформації КУТОР «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини» від 13 травня 2014 року щодо відвідування дітей [PERSON] та [PERSON], матір дітей протягом 2014 року навідувалася до них 4 рази. Станом на 13 травня 2014 року відповідач не зверталася до суду із позовом про повернення їй на виховання дітей - [PERSON] та [PERSON], що говорить про її байдужість та безвідповідальність, свідчить про невиконання [PERSON] батьківських обов'язків щодо виховання та утримання синів. За вказаних обставин Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та стягнути аліменти на їх користь, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей в твердій грошовій сумі не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму. У судовому засіданні представник Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради позов підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], стягнувши з відповідача в їх користь аліменти. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, зазначивши, що вона не працює, з позовом про повернення дітей до суду не зверталася та продовжує перебувати на обліку в Тернопільському обласному наркологічному диспансері. Представник третьої особи КУТОР «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини» в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Будь-які відомості про неможливість останнього прибути в судове засідання в матеріалах справи відсутні, а тому суд вважає, що його чергова неявка не перешкоджає розгляду справи, про що не заперечили сторони. Прокурор в судовому засіданні заявлені Службою у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради позовні вимоги до [PERSON] про позбавлення батьківських прав підтримала, вважає за доцільне позбавити її батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], стягнувши з відповідача в їх користь аліменти. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є матір'ю [PERSON], проживає в [ADDRESS]. Її дочка вдома буває рідко, де вона в той час перебуває їй невідомо, остання не працює та не отримує будь-якого доходу. Відповідач дітками не цікавиться, дуже рідко їх провідує, частіше їх провідує свідок. З часу відібрання дітей у матері, з 1 року 8 місяців, ставлення [PERSON] до синів не змінилося, вона є байдужою до своїх батьківських обов'язків. Суд, заслухавши доводи представника позивача, пояснення відповідача, думку прокурора, покази свідка, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 листопада 2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 листопада 2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. За рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2011 року від матері [PERSON] відібрано малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], і тимчасового влаштовано у КУТОР «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини». Як вбачається із рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 червня 2012 року, [PERSON] виключено як батька дитини з актового запису про народження №2734 від 18 листопада 2009 року, зроблений відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції про народження дитини [PERSON], [INFO], та з актового запису про народження №2735 від 18 листопада 2009 року, зроблений відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції про народження дитини [PERSON], [INFO]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2013 року у позові Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відмовлено. Мати [PERSON] попереджено про необхідність змінення ставлення до виховання дітей та виконання батьківських обов'язків. Згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 29 лютого 2012 року №345 малолітнім дітям [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], надано соціальний статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно п.2 даного рішення дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], влаштовано у комунальну установу Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини». Як вбачається із акту, складеного комісією в складі працівників КУТОР «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини», [PERSON], мати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за 2013 рік цікавилася станом здоров'я та вихованням своїх дітей 13 разів, а саме відвідувала дітей: 09.01.2013 року; 26.01.2013 року; 06.02.2013 року; 09.03.2013 року; 24.03.2013 року; 06.05.2013 року; 15.06.2013 року; 29.06.2013 року; 31.08.2013 року; 28.09.2013 року; 08.10.2013 року; 03.11.2013 року; 23.11.2013 року. Протягом 2014 року [PERSON] відвідувала своїх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 4 рази, а саме: 08.01.2014 року; 25.01.2014 року; 29.03.2014 року; 11.05.2014 року, про що свідчить акт, складений комісією в складі працівників КУТОР «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини». Згідно актів обстеження житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS], за даною адресою проживають: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Зі слів [PERSON], дочка [PERSON] рідно появляється вдома, матеріально не допомагає і не виховує старшого сина [PERSON]. У будинок дитини до [PERSON] і [PERSON] [PERSON] їздить з онуком [PERSON]. Виховувати [PERSON] їй теж важко, так як вона пересувається на милицях. Працівниками КУТОР «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини» була проведена бесіда із [PERSON], про що свідчить акт, складений працівниками КУТОР «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини». Під час бесіди [PERSON] була ознайомлена із рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2013 року та їй були роз'яснені підстави для скасування рішення. Згідно довідки №785/1 від 11 березня 2014 року, виданої Тернопільським обласним наркологічним диспансером, [PERSON], [INFO] народження, жителька [ADDRESS], перебуває на «Д» обліку з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності». Рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №523 від 21 травня 2014 року затверджено висновок про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до висновку органу опіки та піклування, який є додатком до вказаного рішення, [PERSON] не виконує батьківських обов'язків щодо виховання та утримання синів [PERSON] та [PERSON], не вживає заходів щодо повернення їй малолітніх дітей на виховання, що свідчить про її байдужість та безвідповідальність. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8). У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК України однією з правових підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з подружжя, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років (ст.165 СК України). Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками. Судом встановлено, що [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, остання рідко відвідує своїх малолітніх дітей, які перебувають в КУТОР «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини», не цікавиться їх життям, не зверталася до суду із позовом про повернення дітей їй на виховання. Відповідач не виконує батьківських обов'язків щодо виховання та утримання синів, не створює умов для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім цього, як встановлено в судовому засіданні та визнається [PERSON], вона перебуває на обліку в Тернопільському обласному наркологічному диспансері з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності». За вказаних обставин, враховуючи інтереси малолітніх дітей, суд вважає позов Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради до [PERSON], третя особа - КУТОР «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини», про позбавлення батьківських прав підставним та таким, що підлягає до задоволення. [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в частині стягнення аліментів також підлягають задоволенню, виходячи з таких міркувань. Як слідує із ч.2 ст.166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Змістом ст.184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст.182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.3 ст.184 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатною, її стан здоров'я задовільний, аліментних обов'язків остання не має. Мати відповідача [PERSON] та її син [PERSON] проживають з [PERSON], однак на її утриманні не перебувають, що було з'ясовано в судовому засіданні. Таким чином, стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 20 травня 2014 року до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі наведеного,

Outcome: approved