Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 23.01.2020 [PERSON] (далі позивач) звернувся з позовною заявою у порядку цивільного судочинства і просить суд: 1) визнати протиправними рішення, бездіяльність, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі відповідач) за безпідставним виконанням незаконних вимог державного виконавця та невиконанням своїх обов`язків, встановлених імперативними вимогами ст. 46, 49, 107, 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», щодо своєчасної виплати нарахованої пенсії та неповернення у встановлені строки безпідставно стягнутих коштів з пенсії, що свідчить про невиконання імперативних вимог норм прямої дії ст. 19, 68 Конституції України; 2) забезпечити виконання норм прямої дії ст. 3 Конституції України щодо головного обов`язку держави - захистити права та інтереси пенсіонера Збройних Сил України від порушень з боку відповідача - органу державної влади, його посадових і службових осіб шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду у судовому засіданні заявленого позову та визнати невчинення відповідачем імперативно встановлених вимог з повернення безпідставно стягнутих коштів - встановленою, а також що заборонена законодавством непряма дискримінація громадянина похилого віку в соціальному забезпеченні, належним володінням відповідного майна - пенсійних коштів мала місце, а доказ про їх відсутність покласти на відповідача; 3) стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на його користь на відшкодування завданої шкоди відповідно до вимог ст. 22, 1166, 1173, 1174 ЦК України завдану матеріальну шкоду згідно розрахунку ціни позову 88763,19 гривень, відповідно до вимог ст. 23, 1167, 1173, 1174 ЦК України завдану моральну шкоду згідно належного обґрунтування зазначеного в позові 500 000,00 гривень (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог станом на 23.06.2020)(а.с. 208-211), перерахувавши кошти на рахунок позивача; 4) застосувати в рішенні вимоги ст. 614 ЦК України за якою обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії та бездіяльності покласти на відповідача, встановити відповідачу згідно ч. 3 ст.107 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на виконання рішення суду триденний строк, наведені Рішення ЄСПЛ, КСУ, ВС, вимоги ст. 129-1 Конституції України щодо судового контролю за виконанням рішення суду та зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення і визначити строк його подання. Свої вимоги мотивує тим, що постановою від 12.07.2019 Верховний Суд закрив провадження у справі у справі № 592/4622/17 за підстав того, що справу належить розглядати за правилами цивільного судочинства. Ухвалою Господарського суду Сумської області від 21.08.2014 по справі № 14/196-09 визнано незаконними дії державного виконавця та скасовано постанову ВП № 28112928 від 05.02.2013 з виконання наказу № 14/196-09 від 12.07.2012, оскільки відділ державної виконавчої служби Сумського управління юстиції усупереч п. 7 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» прийняв постанову ВП № 28112928 від 05.02.2013 про звернення стягнення боргу підприємця на пенсію [PERSON] , що є грубим порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень. Судовим рішенням, яке набрало законної сили встановлено незаконні дії державного виконавця, визнано безпідставним виконання постанови та безпідставність стягнення коштів з його пенсії. Скасована постанова визнана незаконною з 05.02.2013. Листом державного виконавця від 26.08.2014 повідомлено УПФУ м. Суми про скасування постанови та заявлено вимогу повернути її без виконання. УПФУ м. Суми повернуло скасовану постанову, але не виконавши закону вимогу державного виконавця частково здійснивши стягнення з пенсії на суму 7712 грн. Вважає, що УПФУ м. Суми було достовірно відомо, що борги фізичної особи - підприємця не можуть бути стягнуті за рахунок його пенсії, отримавши його листи, останнє не звернулося за роз`ясненнями до державного виконавця з приводу законності цієї постанови та не повернуло без виконання, оскільки Управлінню достовірно відомо про незаконність вимог державного виконавця щодо стягнення боргу, яке в даному випадку не може відбуватися за рахунок пенсії. Відповідач протягом 17 місяців з квітня 2013 до серпня 2014 безпідставно та протиправно вчиняв стягнення коштів з пенсії у загальній сумі 7712 грн., які не повернув, чим не виконав вимоги ст. 107 Закону імперативну вимогу щодо обов`язку повернути безпідставно стягнуті кошти та заподіяло йому, як пенсіонеру внаслідок несвоєчасної та неповної виплати протягом 17 місяців належної пенсії у порядку, передбаченому ст. 46, 107, 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Він листами заявами від 2.3 та 21.3.2013 повідомляв УПФУ м. Суми про відсутність правових підстав для виконання постанови від 05.02.2013, його попередження не прийняті, внаслідок чого за період з квітня 2013 по вересень 2014 незаконним стягненням коштів завдано майнової шкоди. З 4.09.2019 без будь-якого обґрунтування та повідомлення відповідач перерахував меншу суму пенсії - на 365,76 грн., меншу суму отримав і у жовтні, внаслідок чого у відповідача виникла відносно нього додаткова заборгованість на суму 1085 грн. Згідно уточненого розрахунку ціни позову (а.с. 211) просив стягнути безпідставно стягнуті кошти 7712 грн., пеню виходячи з розміру 120 відсотків річних від простроченої суми облікової ставки НБУ - 59326, грн., розмір інфляційних 20567,79 грн., розмір 3 % річних за 2015 - 2019 -1156,8 грн., а всього 88763,19 грн. Вказував, що позивач має довести суду, що відповідачем порушені його права. У зв`язку з порушенням прав і свобод відповідачем посилаючись на постанови Верховного Суду та практику ЄСПЛ у відшкодування моральної шкоди просив стягнути 500 000 грн. Вимогу обґрунтовував умисністю на цинізм дій та бездіяльність відповідача більш ніж 7 річного порушення його прав за невиконання обов`язків. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив задовольнити. Вказував на те, що він не порушує питання у позові чи законне було стягнення з його пенсії коштів, а предметом позову є повернення відповідачем безпідставно стягнутих коштів, утриманих з його пенсії у сумі 7712 грн. Стягнення відбулось за неіснуючим документом, який був скасований судом. Вказував, що відповідач продовжує практику не перевіряти законність вимог постанов державного виконавця, у 2019 році утримував кошт з його пенсії на виконання постанови патрульної поліції. За цією постановою вимог про відшкодування моральної і матеріальної шкоди не заявляє. Категорично заперечував проти залучення до участі у справі співвідповідачем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області. 31.03.2020 від Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області за підписом [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтовується нормами Кодексу адміністративного судочинства України, містить посилання на відкриття провадження у справі Сумським окружним адміністративним судом. На виконання ухвали суду від 04.06.2020 від відповідача відзив не надходив. У судовому засіданні представник Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області [PERSON] позов не визнала. Просила закрити провадження у справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України, оскільки існує постанова Зарічного районного суду м. Суми від 22.06.2016, де позивач заявляв аналогічні вимоги до УПФУ м. Суми, зокрема щодо стягнення коштів та відшкодування збитків і моральної шкоди. Вказувала, що надійшла постанова державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію інші доходи боржника, на її виконання з пенсії [PERSON] утримано кошти у загальному розмірі 7712 грн. відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 2 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Утримані кошти відразу перераховані на депозитний рахунок виконавчої служби. Щодо повернення 7712 грн. ГУПФУ в Сумській області є неналежним відповідачем, зазначені вимоги повинні бути адресовані до виконавчої служби. ГУПФУ в Сумській області не є стороною виконавчого провадження. Суд вже розглядав аналогічні вимоги і установив законність проведення утримань. У 2019 році кошти з пенсії позивача стягувались на виконання постанови державного виконавця. ГУПФУ в Сумській області діяв відповідно до чинного законодавства. Позивач не довів заподіяння йому моральної шкоди відповідачем. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області надало письмові пояснення у яких зазначило що до позивача не допускало жодних протиправних дій та не допускало протиправної бездіяльності. До спірних відносин між позивачем та відповідачем з приводу відрахування з пенсії позивача коштів на підставі постанови державного виконавця не має відношення. У судовому засіданні представника третьої особи [PERSON] вказала про відсутність рахунків Пенсійного фонду України в Державній казначейській службі України, при вирішенні справи покладалася на розсуду суду. Заяви, клопотання. 17.03.2020, 18.03.2020 позивач направляв суду докази (а.с 61, 88). 31.03.2020 представником відповідача подане клопотання про відкладення розгляду справи на підставі ПКМУ від 11.03.2020 № 211. 06.04.2020 позивач подав клопотання про долучення скриншоту надіслання матеріалів відповідачу (а.с. 117). 06.06.2020 позивач направив суду заяву про збільшення позовних вимог (а.с. 186 - 189). 23.06.2020 представником відповідача подане клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на ПКМУ від 11.03.2020 № 211. 23.06.2020 позивач подав заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 208 -211). Інші процесуальні\~дії у\~справі. 25.02.2020 ухвалою суду у справі відкрито загальне позовне провадження. 06.04.2020 для витребування доказів оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 28.04.2020. 28.04.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області, встановлено строк для подачі пояснення з дотриманням вимог статті 181 ЦПК України. 04.06.2020 ухвалою суду зобов`язано подати суду у строк до 22.06.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області відзив на позовну заяву, Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області - пояснення третьої особи щодо позову, відзиву. Розгляд справи відкладено на 23.06.2020 року. 23.06.2020 оголошено перерву до 10.07.2020 року. Фактичні обставини, встановлені судом. З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. У провадженні Ковпаківського районного суду міста Суми перебувала адміністративна справа за позовом [PERSON] до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії (№592/4622/17, провадження 2-а/592/301/17). У вказаній справі постановою Верховного Суду від 12.07.2019 задоволено частково касаційну скаргу [PERSON] , постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.05.2017 та Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2017 скасовано, а провадження у справі закрито, оскільки заявлений позивачем позов про стягнення з управління завданої йому матеріальної та моральної шкоди не належить до юрисдикції адміністративних судів, а повинен вирішуватися в порядку цивільного судочинства. Докази у вказаній справі за клопотанням позивача досліджені при розгляді цивільної справи. Позивач [PERSON] є пенсіонером, отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплату якої здійснює відповідач (а.с. 8). Рішенням Господарського суду Сумської з фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь КУ Сумська міська клінічна лікарня № 1 стягнуто кошти у розмірі 57 984,08 грн. На виконання рішення суду, яке набрало законної сили, 12.07.2011 Господарським судом Сумської області видано Наказ №14/196-09 про стягнення вказаної суми коштів, який направлений для виконання до відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції. 05.02.2013 у виконавчому провадженні ВП № 28112928 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Ліфер О.М. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію інші доходи боржника, відповідно до якої стягнуто з [PERSON] на користь стягувача (КУ «Сумська міська клінічна лікарня №1») 57984 грн. 08 коп., виконавчий збір у розмірі 581 грн. 32 коп., всього 63785 грн. 40 коп.; стягнення зі пенсії проводити в розмірі 20%:, що належить до виплати боржнику щомісячно після відрахувань податків. При утриманні коштів із пенсії дотримуватися порядку розподілу грошових сум на підставі ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження». Утримані кошти заборгованості, виконавчому збору та витратам на проведення виконавчих дій перераховувати за банківськими реквізитами Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції (а.с. 50). Зазначена постанова направлена для виконання до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах і у період з квітня 2013 року по серпень 2014 року включно стягнуто з пенсії [PERSON] грошові кошти у загальному розмірі 7712,01 грн. (а.с. 47). 03.03.2013 [PERSON] звернувся з письмовою заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах з приводу не виконання вимог постанови щодо проведення утримань з його пенсії (а.с. 44). На звернення позивача, листом від 19.03.2013 Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах повідомило Станкевича К.В. про законність своїх дій щодо стягнення суми боргу з його пенсії, оскільки на момент його звернення в управлінні відсутні відомості про визнання постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 05.02.2013 ВП №28112928 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника неправомірною чи її скасування, відсутні законні підстави для невиконання (а.с. 51). Ухвалою Господарського суду Сумської області від 21.08.2014 по справі № 14/196-09 визнано незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції при винесенні постанови ВП № 28112928 від 05.02.2013 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію інші доходи боржника; скасовано постанову ВП № 28112928 від 05.02.2013, винесену державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію інші доходи боржника. Зобов`язано відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції закрити виконавче провадження за постановою ВП № 28112928 відносно [PERSON] . Ухвала мотивована тим, що державним виконавцем у порушення ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» було самостійно замінено боржника у виконавчому провадженні з фізичної особи-підприємця [PERSON] на [PERSON] (а.с. 49). 26.08.2014 начальником відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції П`ятницею С.М. у виконавчому провадженні ВП № 28112928 винесено постанову про скасування процесуального документу, якою скасовано постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію інші доходи боржника від 05.02.2013, що видав [PERSON] при примусовому виконанні наказу № 14/196-09, виданого 12.07.2011 Господарським судом Сумської області про стягнення заборгованості у розмірі 67729,37 грн. (а.с. 55). 26.08.2014 державний виконавець Патик А.Ф. головному бухгалтеру УПФУ в м. Сумах направила листа № 51 у якому зазначила, що ухвалою Господарського суду Сумської області №14/196-09 від 21.08.2014 скасовано постанову ВП 28112928 від 05.02.2013 винесену державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Просила повернути без виконання постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.03.2013 (а.с. 48,100). 25.03.2016 позивач звертався до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо повернення безпідставно стягнутих з його пенсії коштів у розмірі 7712,01 грн. Листом від 30.03.2016 № 143/С Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області повідомило Станкевича К.В., що починаючи з квітня 2013 по вересень 2014 з його пенсії проводилися стягнення відповідно до постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 05.02.2013р. ВП №28112928. Загальна сума, яка підлягала стягненню згідно з постановою, складає 63785,40 грн. З пенсії стягнено 7712,01 грн. Зазначена сума коштів була перерахована на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції. Позивача повідомлено, що з питання повернення сум, які були стягнені та зараховані на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби, йому необхідно звертатися виключно до відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції (а.с. 51). З матеріалів адміністративної справи № 592/4622/17, провадження 2-а/592/301/17 судом встановлено, що постановою Зарічного районного суду міста Суми від 04.03.2015 (справа №592/11282/14-а, провадження №2-а/591/61/15), яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2015 (а.с. 24-27) позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Сумах, про визнання дій рішень незаконними, відшкодування матеріальної і моральної шкоди, залишити без задоволення. У вказаній справі [PERSON] просив суд визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах [PERSON] при здійсненні ним своїх повноважень, стягнути з відповідача інфляційні збитки, 3% річних, а також за перенесений нервовий стрес, порушення життєвого устрою моральну шкоду - всього 56218 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що начальник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Сумах [PERSON] , всупереч вимогам Конституції України, Порядку здійснення нагляду за додержанням вимог законодавства під час призначення (перерахунку) та виплати пенсії органам Пенсійного фонду України, не перевірив законність постанови державного виконавця, допустив безпідставне стягнення з нього 7719,60 грн. Установлено, що відповідач правомірно здійснював відрахування з пенсії [PERSON] на підставі постанови ВП №28112928 від 05.02.2013, оскільки постанова державного виконавця на момент виконання була чинною та підлягала виконанню. Постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, інші доходи боржника від 05.02.2013 скасована лише 26.08.2014, отже Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сумах правомірно відраховувались стягнення по постанові. Постановою Зарічного районного суду міста Суми від 22.06.2016 (справа №592/2315/16-а, провадження №2-а/591/271/16), яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2016 (а.с. 32 35), задоволено частково позовні вимоги - зобов`язано Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області розглянути заяву [PERSON] від 02.05.2016 р. та 26.05.2016 р. В іншій частині - відмовлено. Звертаючись до суду [PERSON] вказував, що за невиконання вимог про повернення безпідставно стягнутих коштів йому завдана матеріальна шкода, просив стягнути з відповідача кошти з урахуванням інфляції та пені в сумі 63631,88 грн., стягнути моральну шкоду 31800, 00 грн., а усього 95 431,88 грн., так як на протязі тривалого часу йому не повернуті грошові кошти, зобов`язати відповідача в триденний термін перерахувати кошти на його рахунок, вважає, що доказів законності неповернення та розміру безпідставно стягнутих пенсійним фондом коштів з його пенсії відповідачем не надано. Судовим рішенням встановлено, що оскільки постанова державного виконавця на момент виконання була чинною та підлягала виконанню, а в подальшому постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, інші доходи боржника від 05.02.2013 року скасована 26.08.2014 року, Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сумах правомірно відраховувались стягнення по вищезазначеній постанові. Згідно постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, інші доходи боржника слідує, що Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області та раніше до реорганізації Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах не є стороною виконавчого провадження, стягувачем є КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 1», підстави, передбачені Законом про стягнення грошових коштів з відповідача відсутні. На підставі частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Листом від 23.09.2016 № 10449/05-20 Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області повідомило Станкевича К.В., що на виконання постанови Зарічного районного суду від 22.06.2016 його заяви від 02.05.2016 та 26.05.2016 повторно розглянуті. За результатами розгляду повідомлено позивача, що відрахування з його пенсії були проведені згідно з вимогами діючого законодавства на підставі постанови державного виконавця. Ніяких порушень при проведенні стягнень управлінням не було допущено. Повторно повідомлено, що з питання повернення сум, які були стягнені та зараховані на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби, позивачу необхідно звертатися виключно до відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції (а.с. 49, 50). Пенсійний орган повідомив позивача, що з питання повернення сум, які були стягнені та зараховані на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби, йому необхідно звертатися виключно до відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції. 05.09.2019, 11.09.2019 позивач звертався зі скаргами до відповідача щодо виплати пенсій у неповному розмірі та просив негайно повернути незаконно стягнуті кошти (а.с. 72 75). Відповідач листом від 09.10.2019 звернувся до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області щодо надання інформації чи визнавались постанова державного виконавця від 01.07.2019 такою, що не відповідає закону (а.с. 130). 11.10.2019 начальником Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області винесено постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження АСВП № 58251361 (а.с. 84 86). Дії старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Трегубова О.В. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження АСВГ1 № 58251361 визнано такими, що не відповідають вимогам пункту 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»; скасовано постанову старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Трегубова О.В. про відкриття виконавчого провадження АСВП № 58251361 від 01.02.2019; скасовано постанову старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Трегубова О.В. про стягнення виконавчого збору АСВП № 58251361 від 01.02.2019; скасовано постанову старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Трегубова О.В. про передачу виконавчого провадження АСВП № 58251361 від 25.02.2019; скасовано постанову старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Безверхої А.І. про прийняття виконавчого провадження АСВП № 58251361 від 05.03.2019; скасовано постанову старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Безверхої А.І, про звернення стягнення на пенсію боржника АСВП № 58251361 від 01.07.2019; скасовано постанову старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Безверхої А.І. про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження АСВП № 58251361 від 16.09.2019; зобов`язано старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Безверху А.І. винести повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Зазначена постанова мотивована тим, що при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.02.2019 державним виконавцем не дотримано вимог пункту 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», тобто про пропуск стягувачем трьох місячного строку пред`явленого виконавчого документа на виконання. Дії державного виконавця щодо винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01.07.2019 не суперечать вимогам законодавства, оскільки на момент винесення даної постанови постанова про відкриття виконавчого провадження була чинною, інформацією щодо пропуску стягувачем процесуального строку на пред`явлення виконавчого документа на виконання виконавець не володів та не міг володіти. Листом від 15.10.2019 № 71026 начальником Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області на звернення [PERSON] повідомив серед іншого, що у зв`язку із скасуванням постанови про відкриття виконавчого провадження вирішується питання щодо повернення на його користь помилково стягнутих коштів (а.с. 82 - 83). Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області листом від 10.10.2019 № 1668/С-11 повідомило позивача про розгляд його звернення, отримання від Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми постанови державного виконавця від 01.07.2019 ВП № 58251361 про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника та на виконання постанови відрахування з його пенсії 20% щомісячно (а.с. 66). 18.10.2019 [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з листом у якому зазначав, що судовим рішенням, яке набрало законної сили встановлено про безпідставність стягнення з його пенсії коштів. Вказував, що попередні відповіді що «стягнення проводилося відповідно до постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 05.02.2013 ВП № 28112928» не є поясненням по суті його вимог щодо повернення безпідставно стягнутих коштів, а не посиланням на законність стягнення за неіснуючим (в матеріалах ПФУ) документом скасовану судом постанову ВП № 28112928, як підставу неповернення коштів. Просив підготувати відповідь виключно з посиланням на вимоги чинного законодавства (а.с. 63 64). Листом від 23.10.2019 №1948/С-11 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повідомило про звернення до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції з питання повернення йому коштів, стягнутих згідно з постановами державних виконавців (а.с. 71). 05.12.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області на адресу позивача направив копію листа Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції від 22.10.2019 з питання повернення коштів, стягнутих згідно з постановами державних виконавців, зокрема і за постановою від 05.02.2013. Згідно вказаного листа постановою Зарічного районного суду м. Суми № 591/5495/16 від 16.11.2016 зобов`язано начальника Відділу надати до органу Казначейства подання про повернення коштів, які були стягнуті з [PERSON] та помилково зараховані до бюджету. На виконання рішення суду відділом підготовлено подання про повернення коштів з бюджету. Згідно листа Управління Державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області від 30.05.2017 № 07-14/1299 грошові кошти в розмірі 671,39 грн. перераховані [PERSON] відповідно до платіжного доручення від 22.05.2017 № 1655, кошти, які перераховані [PERSON] не повертались через відсутність правових підстав. На виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження ВП № 58251361 з примусового виконання постанови Управління патрульної поліції у Сумській області від 27.04.2018 № 042771 про стягнення штрафу 850 грн. з [PERSON] . Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області на виконання даної постанови утримано з пенсії 1085 грн., з яких: 521,13 грн. перераховані на користь стягувача Управлінням патрульної поліції в Сумській області; 52,11 грн. перераховані, як виконавчий збір; 150 грн. як витрати виконавчого провадження; 361,76 грн. надійшли на депозитний рахунок відділу та повернуті [PERSON] у зв`язку з скасуванням постанови, 150 грн. - повернуто як витрати виконавчого провадження (а.с. 68). Зазначені обставини сторонами не спростовуються. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно зі статтею 1 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження», чинного на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 606-XIV), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Частинами 1, 3 статті 5 Закону № 606-XIV передбачено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов`язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом. Відповідно до частини 1 статті 11 Закону № 606-XIV, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (частина 2 статті 11 Закону № 606-XIV). Відповідно до вимог статті 68 Закону № 606-XIV, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати. За іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти стягувачу у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а якщо такий строк не встановлено - до десятого числа кожного місяця, наступного за звітним. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці кожні шість місяців надсилають державному виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України (стаття 69 Закону № 606-XIV). Відрахування з\~пенсій урегульовано\~частиною 2\~статті 50\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» (у\~редакції,\~яка діяла\~на момент\~виникнення спірних\~правовідносин,\~далі Закон\~№ 1058-IV),\~відповідно до\~якої відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. Звертаючись до суду [PERSON] просить визнати протиправними рішення, бездіяльність, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області за безпідставним виконанням незаконних вимог державного виконавця та невиконанням своїх обов`язків, встановлених імперативними вимогами ст. 46, 49, 107, 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 2 статті 46 Закону № 1058-IV передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. За приписами\~статті 49\~Закону №\~1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом. Відповідальність Пенсійного фонду, його органів та посадових осіб за порушення у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування встановлена статтею 107 Закону № 1058-IV. Так, П енсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом. Суми коштів, безпідставно стягнені органами Пенсійного фонду з юридичних і фізичних осіб, підлягають поверненню в триденний строк із дня прийняття рішення виконавчим органом Пенсійного фонду або судом про безпідставність їх стягнення, з одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України. Згідно статті\~113\~Закону №\~1058-IV держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат та їх пенсійних активів, що обліковуються на накопичувальних пенсійних рахунках. Судом установлено, що правовідносини між позивачем та відповідачем, як правонаступником Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах, виникли з приводу виконання постанови державного виконавця від 05.02.2013 у виконавчому провадженні ВП № 28112928 і регулюються положеннями частини 2 статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», частинами 1, 3 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV На виконання постанови державного виконавця ВП № 28112928 від 05.02.2013 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, інші доходи боржника у період з квітня 2013 року по серпень 2014 року включно стягнуто з пенсії [PERSON] грошові кошти у загальному розмірі 7712,01 грн., які перераховувалися на депозитний рахунок виконавчої служби. При цьому, судовими рішеннями установлено, що Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах правомірно здійснював відрахування з пенсії [PERSON] на підставі постанови ВП № 28112928 від 05.02.2013 року. Постанова державного виконавця від 05.02.2013 ВП № 28112928 містила вказівку про перерахування утриманих коштів заборгованості, виконавчому збору та витратам на проведення виконавчих дій за банківськими реквізитами Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції. За наведених обставин, виплату пенсії [PERSON] у період з квітня 2013 року по серпень 2014 року з відрахуванням не слід розуміти як не виплату пенсії у повному розмірі з вини органу, що призначає і виплачує пенсію у розумінні частини 2 статті 46 Закону № 1058-IV. Аналіз наданих доказів спростовує доводи позивача, що кошти з його пенсії утримані безпідставно чи на безпідставне виконання незаконних вимог державного виконавця. Слід зазначити, що ні ухвала Господарського суду Сумської області від 21.08.2014 по справі № 14/196-09, ні Постанова начальника відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції П`ятниці С.М. від 26.08.2014 про скасування процесуального документу не вирішували питання повернення коштів, стягнутих за постановою ВП № 28112928 від 05.02.2013, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію інші доходи боржника. Лист державного виконавця № 51 від 26.08.2014 на адресу головного бухгалтера УПФУ в м. Сумах містить вказівку повернути без виконання постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.03.2013, але жодних відомостей щодо долі стягнутих на виконання скасованої постанови коштів не містить. Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України). Відповідно до\~частин 2\~-\~4\~статті 12\~та частини\~1\~статті 81\~ЦПК України\~учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. [PERSON] категорично заперечував проти залучення до участі у справі співвідповідачем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області. Проаналізувавши надані докази у їх сукупності в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав вважати, що утриманні з пенсії позивача 7712,01 грн. є сумою коштів, безпідставно стягнених саме органами Пенсійного фонду. А відтак не встановлено обставин, які б указували на можливість їх стягнення з відповідача на користь [PERSON] в триденний строк із дня прийняття рішення з одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, як передбачено частиною 3 статті 107 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 1058-IV), на яку посилається позивач. Отже, порушення прав позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області, як правонаступником Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах не встановлено, оскільки підставою для утримання з пенсії [PERSON] 7712,01 грн. був виконавчий документ виданий виконавчою службою. Не встановлено порушень прав позивача з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо утримання у вересні жовтні 2019 року з його пенсії суми 1085 грн., оскільки постанова начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про результати перевірки законності виконавчого провадження АСВП № 58251361 від 11.10.2019 мотивована тим, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01.07.2019 не суперечать вимогам законодавства, оскільки на момент винесення даної постанови постанова про відкриття виконавчого провадження була чинною. І саме виконавчою службою вирішувалося питання щодо повернення помилково стягнутих коштів. Заявляючи вимоги про визнання невчинення відповідачем імперативно встановлених вимог з повернення безпідставно стягнутих коштів - встановленою, а також що заборонена законодавством непряма дискримінація громадянина похилого віку в соціальному забезпеченні, належним володінням відповідного майна - пенсійних коштів мала місце, а доказ про їх відсутність покласти на відповідача, позивач усупереч частини 2 статті 81 ЦПК України не навів фактичних даних, які підтверджують, що мала місце дискримінація його, саме як пенсіонера Збройних Сил України. Зважаючи на викладене, доводи [PERSON] про протиправність рішення, бездіяльності, дій Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області за безпідставним виконанням незаконних вимог державного виконавця та невиконанням своїх обов`язків, встановлених імперативними вимогами ст. 46, 49, 107, 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», щодо своєчасної виплати нарахованої пенсії та неповернення у встановлені строки безпідставно стягнутих коштів з пенсії, що свідчить про невиконання імперативних вимог норм прямої дії ст. 19, 68 Конституції України не знайшли свого підтвердження, а тому задоволенню не підлягають. За встановлених обставин відсутні підстави для задоволення вимог в обраний позивачем спосіб - забезпечення виконання норм прямої дії ст. 3 Конституції України щодо головного обов`язку держави - захистити права та інтереси пенсіонера Збройних Сил України від порушень з боку органу державної влади, його посадових і службових осіб шляхом визнання невчинення імперативно встановлених вимог з повернення безпідставно стягнутих коштів - встановленою, а також що заборонена законодавством непряма дискримінація громадянина похилого віку в соціальному забезпеченні, належним володінням відповідного майна - пенсійних коштів мала місце, а доказ про їх відсутність покласти на відповідача. Оскільки судом не встановлено підстав для стягнення з відповідача коштів у сумі 7712 грн., не підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення пені виходячи з 120 відсотків річних від простроченої суми - 59326, грн., розміру інфляційних 20567,79 грн., 3 % річних за 2015 -2019 -1156,8 грн., а всього завданої матеріальної шкоди на суму 88763,19 гривень. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно 23 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода\~відшкодовується незалежно\~від вини\~органу державної\~влади,\~органу влади\~Автономної Республіки\~Крим,\~органу місцевого\~самоврядування,\~фізичної або\~юридичної особи,\~яка її\~завдала:\~1)\~якщо шкоди\~завдано каліцтвом,\~іншим ушкодженням\~здоров`я\~або смертю\~фізичної особи\~внаслідок дії\~джерела підвищеної\~небезпеки; 2)\~якщо шкоди\~завдано фізичній\~особі внаслідок\~її незаконного\~засудження,\~незаконного притягнення\~до кримінальної\~відповідальності,\~незаконного застосування\~запобіжного заходу,\~незаконного затримання,\~незаконного накладення\~адміністративного стягнення\~у вигляді\~арешту або\~виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи згаданих органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно. Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Таким чином ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як зазначені органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. При цьому, з урахуванням положень пункту 10 частини другої статті 16, статей 21, 1173 та 1174 ЦК України, шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами відшкодовується лише у випадках визнання зазначених рішень незаконними та їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними. Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області рахунків в Державній казначейській службі України не має. Вимоги позивача про стягнення з відповідача у відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 500 000,00 гривень є похідними від вимог про визнання протиправними рішень, бездіяльності, дій Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області у задоволенні яких відмовлено. За умов відсутності наявності шкоди, протиправності дій її завдавача та причинного зв`язку між його діями та шкодою, для виникнення зобов`язання відшкодування моральної шкоди відсутні. Таким чином, не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 500000 грн. Оскільки судом не встановлено підстав для задоволення позовних вимог та відшкодування матеріальної і моральної шкоди, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині перерахування коштів на рахунок позивача; встановлення відповідачу на виконання рішення суду триденного строку та зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення з визначенням строку його подання. Клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду постановленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд вважає таким, що задоволення не підлягає, з огляду на наступне. Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Так, постанова Зарічного районного суду міста Суми від 22.06.2016 винесена за наслідком розгляду позову [PERSON] до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про стягнення матеріальної шкоди, стягнення моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії у порядку адміністративного судочинства, позови не повністю збігаються за матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. З огляду на викладене, позовні вимоги не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому задоволенню не підлягають. Судові витрати. При зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір». Позов залишено без задоволення, позивач звільнений від сплати судових витрат, доказів понесення судових витрат відповідачем, не надано.

Outcome: dismissed