Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. До Любашівського районного суду Одеської області 07 квітня 2021 року звернулась з позовом позивач до відповідача про стягнення страхового відшкодування в зв`язку із втратою годувальника. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона являється матір`ю [PERSON] . 24 листопада 2019 року приблизно о 17 годині 33 хвилини на 293 км автодороги Київ-Одеса, поблизу смт. Криве Озеро мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «RANGE ROVER», реєстраційний номерний знак [NUMBER] допустив наїзд на велосипедиста [PERSON] , внаслідок чого останній від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди. Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12019150000000616 по факту дорожньо-транспортної пригоди закрито в зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Внаслідок ДТП позивачу було заподіяно шкоду пов`язану з втратою годувальника, так як вона являється пенсіонером за віком та знаходилась на утриманні свого сина - [PERSON] . Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «RANGE ROVER», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу № АМ8443367 у ПрАТ «СК Універсальна». Після смерті [PERSON] позивача доглядає її донька [PERSON] . Позивач звернулась до відповідача із повідомленням про ДТП та із заявою про виплату страхового відшкодування шкоди, пов`язаного з втратою годувальника в розмірі 150228 грн. Однак, відповідачем відмовлено у виплаті страхового відшкодування шкоди, заподіяної позивачу внаслідок втрати годувальника, так як відсутні докази знаходження позивачки на утриманні [PERSON] . Вважає вказану відмову незаконною, а тому просила задовольнити позов в повному обсязі та стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування шкоди, заподіяної у зв`язку з втратою годувальника в сумі 150228 грн., що еквівалентно 36 мінімальним заробітним платам станом на дату загибелі [PERSON] . Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду відзив, згідно якого позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, так як позивачем не надано доказів перебування на утриманні [PERSON] , інформації про його доходи за попередній календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника. Крім того, відповідачем сплачено позивачці страхове відшкодування в сумі 58236 грн. згідно заяви позивача та рішення суду. Вважає, що позивачем не доведено факт перебування на утриманні [PERSON] , а тому вимоги задоволенню не підлягають. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Любашівського районного суду Одеської області Вужиловського О.В. провадження за позовною заявою відкрито та вирішено проводити розгляд справи в спрощеному порядку з повідомленням сторін (а.с. 25). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 24 листопада 2019 року приблизно о 17 годині 33 хвилини на 293 км автодороги Київ-Одеса, поблизу смт. Криве Озеро мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «RANGE ROVER», реєстраційний номерний знак [NUMBER] допустив наїзд на велосипедиста [PERSON] , внаслідок чого останній від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] виданим Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с. 6). Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12019150000000616 по факту дорожньо-транспортної пригоди закрито в зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 30.01.2020 року (а.с. 7-12). Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «RANGE ROVER», реєстраційний номерний знак [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «Універсальна», що підтверджується полісом № АМ8443367 від 24.11.2019 року (а.с. 21) Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] видно, що [PERSON] народився [INFO] , та його матір`ю є позивач по справі - [PERSON] (а.с. 13). З пенсійного посвідчення № [NUMBER] видно, що [PERSON] з 07 жовтня 2013 року є пенсіонером за вислугою років (а.с. 14). З довідки Новоселівської сільської ради Любашівського району Одеської області № 246/02-15 від 25.06.2020 року видно, що [PERSON] дійсно перебувала на утриманні сина [PERSON] , зареєстрована по [ADDRESS] з 19.06.2006 року по теперішній час. Проживала за даною адресою з 19.09.2006 року по 2014 рік (а.с. 15). Згідно довідки Новоселівської сільської ради Любашівського району Одеської області № 482/02-15 від 13.11.2020 року видно, що [PERSON] дійсно потребує стороннього догляду за станом здоровя зі сторони доньки [PERSON] . Раніше [PERSON] знаходилась на утриманні сина [PERSON] (а.с. 16). З акту про засвідчення факту перебування на утриманні від 25 червня 2020 року видно, що [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] перебувала утримання, оскільки її дохід був меншим ніж необхідні витрати та перебувала на утриманні свого сина - [PERSON] . Вказаний акт підписаний [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , адреса яких [ADDRESS] (а.с. 17). З листа позивача відповідачу видно, що [PERSON] звернулась в ПАТ «СК «Універсальна» з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в якій загинув її син [PERSON] та із заявою про отримання страхового відшкодування в зв`язку з втратою годувальника (а.с. 18-19). Листом відповідача від 10.08.2020 року позивачу відмовлено у виплату страхового відшкодування в зв`язку з втратою годувальника, так як позивачем не надано доказів перебування на утриманні [PERSON] (а.с. 20). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Відповідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 27.2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами; загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Згідно ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Згідно з п.2 абз. 2 ч. 1 ст. 1200 ЦК України шкода відшкодовується чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно. Відповідно до ч. 2 ст. 1200 ЦК України особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Тобто, до кола осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, належать: а) непрацездатні особи, які були на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання утримання; б) дитина потерпілого, народжена після його смерті. Зміст поняття «непрацездатні громадяни» надається у статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої непрацездатними вважаються особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Згідно п.п. 35.1, 35.2 ст. 35 Закону №1961-IV, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування, до якої, крім іншого, додаються документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника. Тобто, для отримання недоотриманого доходу в зв`язку зі смертю годувальника, позивачу необхідно надати до страховика наступні документи: оригінал довідки про стан сім`ї за життя загиблого; оригінал довідки про доходи загиблого за 12 місяців до ДТП; довідку про призначення утриманцю пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Факт перебування особи на утриманні померлого має значення для відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалася була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Непрацездатні члени сім`ї загиблого, які мали самостійний заробіток або одержували пенсію на час його смерті, можуть бути визнані утриманцями потерпілого, якщо частка заробітку останнього, що припадала на кожного з них, була основним і постійним джерелом їх існування. Розмір відшкодування у зв`язку з втратою годувальника у цих випадках визначається з його заробітку без врахування заробітку або пенсії, що одержували зазначені особи (підпункт «г» пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Оскільки предметом даного позову є відшкодування шкоди, завданою смертю потерпілого, доказуванню підлягає не лише факт родинних відносин, а й факт перебування на утриманні померлого та потреба у матеріальній допомозі. Під час встановлення того, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватись будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги (постанова об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц). Позивач є пенсіонером за вислугою років, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] , виданим 06.10.2013 року (а.с. ). До осіб, які втратили працездатність, відносяться особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, особи, які досягли пенсійного віку, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, та непрацюючі особи, визнані особами з інвалідністю в установленому порядку. З довідки Новоселівської сільської ради Любашівського району Одеської області № 246/02-15 від 25.06.2020 року видно, що [PERSON] дійсно перебувала на утриманні сина [PERSON] , зареєстрована по [ADDRESS] з 19.06.2006 року по теперішній час. Проживала за даною адресою з 19.09.2006 року по 2014 рік (а.с. 15). Згідно довідки Новоселівської сільської ради Любашівського району Одеської області № 482/02-15 від 13.11.2020 року видно, що [PERSON] дійсно потребує стороннього догляду за станом здоровя зі сторони доньки [PERSON] . Раніше [PERSON] знаходилась на утриманні сина [PERSON] (а.с. 16). З акту про засвідчення факту перебування на утриманні від 25 червня 2020 року видно, що [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] перебувала утримання, оскільки її дохід був меншим ніж необхідні витрати та перебувала на утриманні свого сина - [PERSON] . Вказаний акт підписаний [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , адреса яких [ADDRESS] (а.с. 17). Зазначені докази підтверджують те, що позивач, будучи пенсіонером, перебувала на утриманні свого сина [PERSON] , а тому, на думку суду, має право на отримання відшкодування шкоди, внаслідок втрати годувальника. Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що позивачем не надано відомостей про доходи загиблого [PERSON] , так як позивач просить стягнути розмір відшкодування - 36 мінімальних заробітних плат, що є мінімальним розміром, визначеним ЦК України, а тому навіть, якщо доходи [PERSON] були б меншими, то зазначена інформація не вплинула б на розмір страхового відшкодування. Відповідачем не спростовано факт перебування [PERSON] на утриманні сина [PERSON] , який підтверджено довідками органу місцевого самоврядування та актом обстеження житлово-побутових умов, що є процесуальним обов`язком відповідача відповідно до ст. 81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вони посилається як на підставу своїм вимог. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування шкоди, заподіяною втратою годувальника 150228 грн., що є еквівалентом 36 розмірів мінімальних заробітних плат (36х4173 грн.) Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України приймаючи до уваги, що позивач звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь держави в сумі 2270 грн.

Outcome: approved