Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 липня 2017 року частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення орендної плати, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість з орендної плати в сумі 68284 (шістдесят вісім тисяч двісті вісімдесят чотири) грн. 68 коп. та пені в сумі 6627 (шість тисяч шістсот двадцять сім) грн. 02 коп., а всього в сумі 74911 (сімдесят чотири тисячі девятсо одинадцять ) грн. 70 коп. за договором оренди землі від 10 липня 2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого у відділі Держкомзему у Бобринецькому районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23.08.2012 року №352088404002274, а також судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 753 грн. (сімсот пятдесят три) грн. 04 коп. Однак при ухваленні рішення суд першої інстанції не вирішив питання розподілу судових витрат, а саме витрат позивача на правову допомогу в сумі 2000 грн., які за позовом позивач просив стягнути з відповідача. Отже вказане рішення суду має бути доповнено. Позивач та його представники в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідач та його представники в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, чи судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Відповідно до ч. 6 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.09 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у тому разі, коли питання про судові витрати не було вирішено при ухваленні рішення, суд, що його ухвалив, вирішує це питання відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухваленням додаткового рішення. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема витрати на правову допомогу. Згідно позовної заяви позивач просив стягнути з відповідача витрати позивача на правову допомогу в сумі 2000 грн. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема ордера серії КР №003081 від 09.12.2016 року, витягу з договору про надання правової допомоги від 09.12.2016 року, доповнення до договору про надання правової допомоги від 09.12.2016 року, квитанції до прибуткового касового ордера №331 від 29.12.2016 року, розрахунку витрат на надання правової допомоги, судом встановлено адвокатом [PERSON] надана позивачу [PERSON] правова допомога по справі №383/1041/16-ц на суму 2000 грн., яка була оплачена, та не перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у вказаній цивільній справі (а.с.41,42, 93-95). Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог понесені ним судові витрати у виді витрат на правову допомогу. А саме з матеріалів справи вбачається, що позов заявлено на загальну суму 107577,57 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на загальну суму 74911,70 грн., тобто позовні вимоги задоволено на 70 %. Приймаючи до уваги те, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не вирішив питання в частині розподілу документально підтверджених судових витрат на правову допомогу позивача в розмірі 2000 грн., суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1400 грн.

Outcome: approved