Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У грудні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») в особі свого представника Гребенюка Олександра Сергійовича звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] звернулась до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б / н від 18 липня 2016 року. Відповідач при підписанні заяви-анкети підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». У порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, чим порушила умови кредитного договору. Станом на 22 листопада 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 78 974, 31 грн, яка складається з наступного: 57 759, 56 грн - заборгованість за кредитом (простроченим тілом кредиту), 21 214, 74 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. З урахуванням зазначеного, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б / н від 18 липня 2016 року станом на 22 липня 2020 року у розмірі 57 759, 56 грн., а також судові витрати у справі. Участь сторін та інших учасників справи у розгляді справи У судове засідання представник позивача не з`явився, просив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явилась повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутністю не подала. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленої про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Рух справи. 18 лютого 2021 року судом, згідно положень частини шостої статті 187 ЦПК України, отримана інформація відповідно до якої зареєстроване місце проживання (перебування) у встановленому порядку відповідача відповідає територіальній юрисдикції (підсудності) Харківського районного суду Харківської області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 лютого 2021 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно анкети-заяви позичальника [PERSON] від 18 липня 2016 року було оформлено платіжну кредитну картку. Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» відповідач 18 липня 2016 року отримав кредитну картку № [NUMBER] зі строком дії до 10/18, в подальшому яка перевипускалась, остання 21 вересня 2018 року № [NUMBER] зі строком дії до 06/22. Згідно Довідки про зміну умов кредитування, [PERSON] неодноразово змінювався кредитний ліміт, остання зміна відбулась 30.06.2019 року. Факт користування [PERSON] кредитним рахунком підтверджується випискою по картковому рахунку. Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 18 липня 2016, укладеного між ПриватБанком та [PERSON] , станом на 22 листопада 2020 року, сума заборгованості, яку позивач просить стягнути становить 57 759, 56 грн, що є заборгованістю за кредитом (простроченим тілом кредиту). У анкеті-заяві позичальника зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладання і згоден з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту банку. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Мотиви суду. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, враховуючи, що анкета-заява була підписана відповідачем, згідно виписки по рахунку, [PERSON] користувався грошовими коштами, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладене, позов АТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 18 липня 2016 року станом на 22 листопада 2020 року у розмірі 57 759 (п`ятдесят сім тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 56 копійок підлягає задоволенню. Щодо судових витрат. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з положень, передбачених Законом України «Про судовий збір» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (який діяв станом на день подання позову), сума судового збору, яка підлягала сплаті при пред`явленні позову до суду, складає 2 102, 00 гривень. Оскільки позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 102, 00 гривень.

Outcome: approved