Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з відповідачем 25.03.2014 р. було укладено Додаткову угоду відповідно до якої з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобовязань за договором № SAMDN500TC001765686 від 09.01.2009 р. була встановлена заборгованість у розмірі 8200,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, за умови належного виконання зобовязань. Відповідач підтвердив свою згоду що підписаний договір разом із запропонованими банком Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком кредитний договір. Свої зобовязання за угодою відповідач не виконав, станом на 18.10.2017 р. має заборгованість в сумі 15417,45 грн., яка складається із: 4684,44 грн. - заборгованість за кредитом; 228,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9250,32 грн. заборгованість по пені за користування кредитом; 1254,22 грн. штраф відповідно до п.1.6.4 Додаткової угоди. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь: заборгованість у розмірі 15417,45 грн. за кредитним договором від 25.03.2014 р.; 1762,00 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, направив суд заяву в якій просить справу розглянути без його участі, не заперечив щодо заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в заяві. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 23.03.2014 р. між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до договору про надання банківських послуг від 09.01.2009 р. № SAMDN500TC001765686 (5457082900488524) з метою створення сприятних умов для виконання позичальником (відповідачем) зобовязань по кредитному договору від 09.01.2009 р. № SAMDN500TC001765686. Згідно умов зазначеної угоди сторони узгодили зменшити розмір заборгованості, що виникла з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї Додаткової угоди, а саме: відсотки на 815,15 грн., комісію на 200,00 грн., пеню на 239,05 грн. Згідно умов угоди сторони встановили, що на дату підписання цієї угоди розмір заборгованості за договором складає 8000,00 грн.(п.1.2). Дата остаточного погашення заборгованості за договором встановлено сторонами 30.03.2015 р.(п.1.3). Щомісячний платіж складає 752,75 грн. З моменту підписання угоди за умови належного виконання позичальником своїх зобовязань по сплаті платежів позичальник сплачує за користування кредитом відсотки в розмірі 18,00% річних, при цьому всі комісії та винагороди за договором не нараховуються. Погашення заборгованості здійснюється з 25 по 30 число кожного місяця у відповідності до Графіка погашення заборгованості(Додаток № 1) шляхом перерахування коштів на транзитний рахунок. П.1.6 Додаткової угоди передбачено, що у разі порушення позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених цією Додатковою угодою понад 30 днів: термін повернення кредиту, зазначений в п.1.3 є 31-й день з моменту такого порушення; вся заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення вважається простроченою; починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту(32-й) день позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за кожен день прострочення. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1254,22 грн. Ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Банком умови договору виконані. Свої ж зобовязання по кредитному договору відповідач належним чином не виконував. Його заборгованість по кредитному договору згідно розрахунку позивача станом на 18.10.2017 р. складає 15417,45 грн., в т.ч.: 4684,44 грн. - заборгованість за кредитом; 228,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9250,32 грн. заборгованість по пені за користування кредитом; 1254,22 грн. штраф відповідно до п.1.6.4, що підтверджується розрахунком заборгованості. Як вбачається із розрахунку позивача відповідач останній платіж в рахунок погашення заборгованості сплатив 20.01.2015 р. На думку суду, вимоги позивача стягнути з відповідача 4684,44 грн. - заборгованість за кредитом та 228,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом є обґрунтованими і доведеними належними доказами, а тому в цій частині підлягають до задоволення. Виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Як передбачено ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Вимоги позивача стягнути з відповідача 9250,32 грн.. заборгованість по пені за користування кредитом, на думку суду, підлягають частковому задоволенню оскільки її розмір значно перевищує розмір заподіяних банку позивачу збитків у вигляді заборгованості по кредиту та відсоткам за користування кредитом, а тому враховуючи обставини справи, правову позицію висловлену в постанові Верховного Суду України у справі за N 6-1120цс15 від 04.11.2015 р., суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки які підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача до 1000,00 грн. \~\~\~\~Що ж стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача штрафу відповідно до п.1.6.4 Додаткової угоди, то зазначені вимоги, на думку суду, задоволенню не підлягають. При цьому суд враховує, що відповідно до\~ст. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами Додаткової угоди (п.1.6.3) передбачено застосування до відповідача пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобовязання. Одночасно, пунктом 1.6.4 цієї Додаткової угоди передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по договору. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором не допускається. \~\~\~\~На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором № 5457082900488524 від 25.03.2014 р. в сумі 5912,91 грн., в т.ч.: заборгованість за кредитом 4684,44 грн., заборгованість по процентам 228,47 грн., пеня 1000,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved