Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] (позивач) подав до суду позов до Любинцівської сільської ради Стрийського району Львівської області (відповідач), в якому просить визнати для нього додатковий строк тривалістю у 3 місяці для подання до Стрийської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що у встановлений законом термін він не заявляв про прийняття спадщини вважаючи, що прийняв спадщину, оскільки по даний час він користується спадковим майном, отримуючи від нього прибуток. Крім цього, він тривалий час хворів і перебував на лікуванні, що стало причиною неподання вчасно заяви про прийняття спадщини. Представником відповідача відзив не подано. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просить суд його задовольнити. Представник відповідача позов визнав повністю, суду пояснив, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька. Любинцівська сільська рада не претендує на спадкове майно. Заяв чи клопотань від учасників справи не поступило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 01.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 06.11.2018 о 10 год 00 хв (а.с.34-35). Заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Батьками [PERSON], 20.07.1957р.н., є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.08.1957 (а.с.5). Батько позивача [PERSON] помер 29.09.2004 в с. Любинці Стрийського району Львівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-СГ №9346270 від 01.10.2004 (а.с.6). Відповідно до довідки ВК Любинцівської сільської ради Стрийського району від 11.03.2017 №545 [PERSON] до дня смерті 29.09.2004 постійно проживав в [INFO] разом із своїм сином [PERSON] Згідно з листом Стрийської ДНК від 24.10.2017 №2238/02-14 у видачі свідоцтва [PERSON] про право на спадщину відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та доказів спільного проживання із спадкодавцем (батьком [PERSON]П.) на час його смерті. Долучені до позовної заяви копії історії хвороби (а.с.14, 15, 19, 20, 21) та витягів (виписок) з медичної карти (а.с. 9-13, 16, 17, 18, 22, 23-25) підтверджують обґрунтованість аргументів позивача про його хвороби та перебування на лікуванні. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у звязку з пропуском позивачем строку подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України. Так, згідно з частиною 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Застосована судом вищенаведена норма права регулює спірні правовідносини та визначає обсяг субєктивних прав та юридичних обовязків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON] Обставини, на які покликається позивач як причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає поважними, оскільки такі повязані з обєктивними труднощами для нього на вчинення цих дій. Крім цього, суд враховує позицію відповідача, який визнав позов. З огляду на вищевикладене в своїй сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. На підставі статті 1272 ЦК України та

Outcome: approved