Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Стислий виклад позицій позивача та відповідача Виклад позиції позивача. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.07.1989 року сторони зареєстрували шлюб в у відділі РАЦС Нахімовського райвиконкому м. Севастополь АР Крим, актовий запис за № 517. За час перебування у шлюбі мають двоє спільних дітей, сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , батьком яких у їх свідоцтвах про його народження записаний відповідач. Подружні стосунки між сторонами не склалися. Головна причина розладу сімейних стосунків цілковита психологічна несумісність характерів подружжя, різні погляди на шлюб та сімю. За таких обставин [PERSON] вважає, що їх шлюб остаточно розпався і зберегти його неможливо, оскільки протягом останніх двох років сторони не підтримують стосунки та проживають окремо один від одного. Такі обставини й стали підставою для [PERSON] звернутися до суду з даним позовом. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду викладену в ухвалі суду від 21.02.2019 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача Від позивача [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавав. Процесуальні дії у справі Відповідно до ухвали судді від 21.02.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 11.04.2019 року. Ухвалу суду від 21.02.2019 року було направлено на адресу відповідача разом з копією позовної заяви, додатками до неї і повісткою про виклик до суду, однак позивач у судове засідання не з`явився. За таких обставин справа розглядом була відкладена на 14.05.2019 року з метою повторно виклику відповідача до суду. Ухвалою судді від 14.05.2019 року підготовче провадження було закрито, а справу призначено до судового розгляду на 14.05.2019 року на 09:30 год. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судові засідання 11.04.2019 року та 14.05.2019 року не з`являвся, про поважність своєї неявки суд не повідомляв. За таких обставин 14.05.2019 року судом після призначення справи до судового розгляду винесена ухвала про проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч.3ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Тому, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.07.1989 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу позивач та відповідач мають повнолітніх дітей, сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] . Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви (а.с.2-3).Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача, порушує його особисті немайнові права. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини щодо розірвання шлюбу що регулюються Конституцією України, СК України, ЦПК України. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предъявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з позовом, а тому оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved