Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі за текстом - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з зазначеною позовною заявою в якій просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредиту, що складає загальну суму 161993,01грн., а також судовий збір в розмірі 1619,93 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ВАТ «Універсал Банк», яке змінило свое найменування на ПАТ «Універсал Банк» і [PERSON] 21.05.2008р. був укладений кредитний договір № CL 43291 про надання останньому кредиту на загальну суму 13500,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних з кінцевим терміном повернення 01.05.2015р. Крім того, між позивачем та відповідачем [PERSON] були укладені додаткові угоди до зазначеного кредитного договору про збільшення процентів та строку повернення кредиту. Позивач свої зобов'язання виконав повністю та надав обумовлену суму кредиту, а [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконував, внаслідок чого станом на листопад 2013 року за кредитним договором у нього виникла заборгованість перед позивачем на вищевказану суму. Також позивач посилається на те, що в порядку забезпечення виконання зобов'язань наданий [PERSON] кредит був забезпечений порукою [PERSON], що підтверджується договором, відповідно до якого [PERSON] зобов'язалася відповідати по зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов вищезазначеного договору. Заборгованість по кредитному договору позивач просить стягнути з відповідачів солідарно, оскільки боржник та поручитель мають нести перед кредитором солідарну відповідальність. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив суд про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. У разі неявки відповідачів в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання також не з'явилися, про дату час та місце розгляду справи двічі повідомлялися належним чином, про свідчать поштові повідомлення про вручення їм судових повісток про виклик до суду, однак до суду не з'являлися, клопотання про розгляд справи у їх відсутність не подавали, про причини неявки суд також не повідомляли. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, що викладена у його письмовій заяві, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та підлягаючою частковому задоволенню із наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов'язального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Між ПАТ «Універсал Банк» (а.с. 46-49, 52-53, 54-55, 56-57, 58-59, 60-61) та [PERSON] (а.с. 28-31) 21.05.2008р. був укладений кредитний договір № CL 43291 на підставі якого позивач передав кредит відповідачу в розмірі 13500,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних з кінцевим терміном повернення 01 травня 2015 року (а.с. 7-16) відповідно до якого Кредитор зобов'язався передати обумовлену договором суму та надав її Позичальнику, а Позичальник отримав обумовлену договором суму грошей та зобов'язався повернути одержану суму кредиту та своєчасно сплачувати відсотки за користування ним. 29.04.2009р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до кредитного договору № CL 43291 від 21.05.2008р. згідно якого Позичальник зобов'язався в період з 05.01.2009р. по 30.04.2010р., включно, сплачувати Кредитору проценти за користування кредитом в розмірі 24 % річних, а з 01.05.2010р. - 30 % річних. (а.с. 17-20). Також, 28.05.2010р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до кредитного договору № CL 43291 від 21.05.2008р. згідно якого Позичальник зобов'язався в період з 01.06.2010р. сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти в розмірі 25 % річних (а.с. 21-24). Як вбачається з заяви на видачу готівки № 116В501081420001 від 21 травня 2008 року, виписки з особового рахунку від 21 травня 2008 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 13500 дол. США (в грн. екв. 68175,00) (а.с. 50, 51). В порушення умов кредитного договору [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконував, внаслідок чого в нього згідно розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість перед ПАТ «Універсал Банк» станом на 21.11.2013р. на загальну суму 20266,86 доларів США (в грн. екв. 161993,01), в тому числі: прострочена заборгованість по кредиту - 5657,37 доларів США; сума дострокового стягнення кредиту - 5083,61 доларів США; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 7710,57 доларів США; підвищені відсотки - 1815,31 доларів США (а.с. 37-38). Згідно досудових вимог від 23.07.2013р., 04.12.2013р. [PERSON] повідомлявся про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 39, 44). Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене в грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України -гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» до кредитних відносяться операції зазначені у п. 3 ч. 1 та у пунктах 3 -7 ч. 2 ст. 47 цього Закону, у тому числі розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Отже, розміщення залучених коштів шляхом надання кредитів є однією з основних банківських операцій. В розумінні ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»до коштів відносяться гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Надаючи кредит, банк розміщує залучені ним кошти, як у національній валюті (гривні) так й в іноземній валюті. Статті 47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначають операції банків із розміщення залучених коштів на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Стаття 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлює ряд обмежень і заборон, що стосується умов здійснення окремих банківських операцій. Приписи вказаної статті Закону не містять заборони на видачу кредитів у іноземній валюті (розміщення залучених коштів у іноземній валюті). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і встановлений строк, відповідно до умов договору та вимогою закону. Згідно, ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що ПАТ «Універсал Банк» був наданий кредит в розмірі та на умовах, передбачених Кредитним договором, однак, відповідач [PERSON] всупереч вимогам чинного законодавства та умов Кредитного договору належним чином свої зобов'язання по поверненню чергової частки кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом не виконав та не здійснював повернення кредиту та сплати відсотків у повному обсязі у встановлені Кредитним договором строки. Ці обставини не підлягають доказуванню, оскільки про них зазначено в позовній заяві та вони не спростовані відповідачами, у зв'язку з чим ним не виконані вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК України. У зв'язку з неповерненням чергової частини кредиту та сплати відсотків за користування кредитом у відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України Банк має право вимагати дострокове повернення частини кредиту, яка залишалася, та сплатити відсотків, належних йому. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою, порукою тощо (ч. 1 ст. 546 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановленого додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до договору поруки від 21.05.2008р., що укладений між ПАТ «Універсал Банк», з однієї сторони, та [PERSON] (а.с. 32-36) (далі за текстом - Поручитель), з іншої, сторони договору встановили, що Поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед ПАТ «Універсал Банк» відповідати по борговим зобов'язанням боржника [PERSON], які виникають з умов вищезазначеного Кредитного договору від 21.05.2008 р., а саме: повернути кредит в розмірі 13500,00 доларів США, сплатити проценти за його користування в розмірі 24 % річних, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі (а.с. 25-27). Згідно досудових вимог від 15.11.2013р. [PERSON] повідомлялася про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 41). Відповідачка [PERSON] не спростувала зміст зазначеного договору поруки, у зв'язку з чим не виконав вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, відповідачка [PERSON] має солідарно нести відповідальність разом з [PERSON] за порушення останнім своїх обов'язків по поверненню кредиту та по сплаті відсотків за користування кредитом, а також по сплаті інших штрафних санкцій, передбачених вищезазначеним Кредитним договором. Згідно розрахункам, наданим позивачем, який перевірений судом, загальна сума заборгованості перед позивачем за Кредитним договором станом на 21.11.2013р. складає загальну суму 20266,86 доларів США, що, як зазначив позивач, в еквіваленті за курсом НБУ на 21.11.2013р. (1 долар США дорівнює 7,993 грн.) складає 161993,01 грн., у тому числі: прострочена заборгованість по кредиту - 5657,37 доларів США (в грн. екв. 45219,36); сума дострокового стягнення кредиту - 5083,61 доларів США (в грн. екв. 40633,29); заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 7710,57 доларів США (в грн. екв. 61630,59); підвищені відсотки - 1815,31 доларів США (в грн. екв. 14509,77) (а.с. 37-38). Доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості відповідачами не надано, відтак, розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом не встановлено, що відповідачі не виконали зобов'язання в повному обсязі по поверненню кредиту внаслідок випадку або непереборної сили, тому відповідачі мають сплатити штрафні санкції по кредиту. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ПАТ КБ «Надра» про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитом на загальну суму 161993,01 грн. Таким чином суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним дорученням (а.с. 1). На підставі ст. ст. 192, 524, 525, 526, 527, 530, 533, 546, 549, 550, 553, 554, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 2, 47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000р.,

Outcome: approved