Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 18.05.2019 року перебувала з відповідачем в шлюбі, в якому у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 08.02.2021 року шлюб між сторонами розірвано, вказану дочку залишено проживати з позивачем. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов`язку утримувати свою дитину, витрачає кошти на свої потреби, інтересами сім`ї взагалі не цікавиться, а всі витрати по утриманню сплачує позивач, якій важко самостійно забезпечувати дочку всім необхідним. Позивач також потребує матеріального утримання від відповідача, оскільки позбавлена можливості працювати у зв`язку з тим, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненням нею 3-х років та єдиним їхнім доходом є соціальна допомога в сумі 860 грн. щомісячно. Допомоги від батьків та родичів щодо догляду за дитиною вона не має, тобто залишити дитину, щоб піти працювати, не має можливості, а дитячі садки через карантинні заходи не працюють. Крім того, дочка не досягла віку, щоб їх відвідувати. Відповідач є здоровим, працездатним, працює в Коломийському відділі поліції ГУНП в Івано-Франківській області, отримуючи велику заробітну плату, інших утриманців не має. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаної дочки в розмірі 1/3 частки його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення останньою повноліття, а також стягувати на утримання позивача кошти в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку відповідача, до досягнення вказаною дитиною трирічного віку. Позивач в судове засідання не з`явилась, її представник, адвокат Юркевич Х.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних в позовній заяві, при цьому зазначила, що нею подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якою відповідач надає допомогу на утримання дочки у вигляді купівлі дитячих сумішей та памперсів, інколи, на її прохання, допомагає матеріально, однак, таку допомогу надає неохоче, якої недостатньо для повноцінного утримання дочки. Представник також зазначила, що позивач готова погодитися на стягнення аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача (а.с. 26). Відповідач в судове засідання не з`явився, 17.05.2021 року він подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності та взяти до уваги поданий відзив на позовну заяву. В останньому вказано, що відповідач як платник аліментів не має фінансової можливості сплачувати аліменти на утримання позивача в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку, оскільки власного житла не має, проживає в будинку батьків, при цьому позивач має у власності квартиру, що свідчить про те, що її майновий стан є не гіршим за його. Вони з позивачем перебувають в рівних умовах щодо забезпечення дитини і утримання останньої не може покладатися на нього як платника аліментів в повній мірі. Вважає, що заявленими позовними вимогами позивач бажає спричинити йому майнової шкоди та жити за його рахунок, а також позбавити можливості брати участь у додаткових витратах для забезпечення потреб дитини, оскільки жодних документально підтверджених доказів відповідно до ст. 76 ЦПК України, показів свідків щодо своїх тверджень суду не надала. Тому відповідач просить позовні вимоги задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки його доходів щомісячно, до досягнення нею повноліття, а на утримання позивача - 1/7 частки його доходів до досягнення дитиною трьохрічного віку (а.с. 21-24). Суд, заслухавши вказаного учасника, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до даних свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду від 08.02.2021 року, яке набрало законної сили 11.03.2021 року, шлюб між сторонами розірвано, малолітню дочку сторін залишено проживати з позивачем (а.с.5). Факт проживання вказаної дитини з позивачем стверджується даними довідки № 22, виданої 11.03.2021 року (а.с. 8). Згідно з даними довідки про доходи № 432, виданої 13.05.2021 року управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, відповідач працює в останньому на посаді старшого дільничного офіцера поліції та розмір його доходу з 01.05.2020 року по 30.04.2021 року складав 204 026,17 грн. (а.с. 27). Відповідно до положень ч.1 ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ч.2 ст.84 цього Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 вказаної статті передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ч.1 ст.183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обставини, вказані в ч. 1 ст. 182 СК України, те, що відповідач позов визнав частково, є працевлаштованим, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дочки сторін слід визначити в розмірі 1/4 частки всіх заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів на утримання дружини з урахуванням зазначеного слід визначити як 1/6 частку всіх заробітку (доходу) відповідача. Вказані розміри, на думку суду, відповідатимуть вимогам розумності та справедливості. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач, пропорційно розміру частково задоволених двох позовних вимог майнового характеру. На підставі наведеного, ст.ст. 80, 84, 180-183, 191 СК України,

Outcome: partial