Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 14.04.2014 року був частково задоволений позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю» Сіті Транспорт Груп» про визнання наказу незаконним, зобов»язання оформити трудову книжку, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди. Визнано незаконним наказ ТОВ» Сіті Транспорт Груп» від 22 жовтня 2013 року про звільнення [PERSON] з роботи за п.4 ст.40 КЗпП України. Зобов»язано ТОВ» Сіті Транспорт Груп» оформити належним чином трудову книжку [PERSON] з зазначенням підстави звільнення - ч.3 ст.38 КЗпП України. Стягнуто з ТОВ » Сіті Транспорт Груп»» на користь [PERSON] 12500,00гр. заробітної плати, 7500,00гр. вихідної допомоги, 3500,00гр. компенсації за невикористану відпустку, 13928, 85гр. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 1000, 00гр. в відшкодування моральної шкоди, а всього 38428, 85гр. / за вирахуванням всіх необхідних податків та платежів/. Рішенням суду з відповідача на користь держави було стягнуто 384, 29гр. судового збору. Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України» Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. При зверненні до суду [PERSON] були заявлені вимоги як не майнового, так і майнового характеру. В той же час, при ухваленні рішення судом було стягнуто лише 384, 29гр. судового збору як з вимог майнового характеру. Питання про стягнення судових витрат з вимог немайнового характеру вирішено не було. Сторони судове засідання не з»явилися, про час розгляду справи сповіщалися належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставили, а тому суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення в їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне вирішити питання про стягнення судових витрат, виходячи з наступного. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення у випадку, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Встановлено, що предметом спору сторін були вимоги позивача як немайнового, так і майнового характеру. При вирішенні спору судом при ухваленні рішення судом було стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір лише з вимог майнового характеру. З вимог немайнового характеру судовий збір судом при ухваленні рішення стягнутий не був. Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України» Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з даної норми закону суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави 229, 40гр. судового збору. Виходячи з цього,

Outcome: approved